АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/5866/2016 Головуючий в 1 інстанції - Арапіна Н.Є.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві

представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 2236/14 від 26 березня 2015 року

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 2236/14 від 26 березня 2015 року.

Скасовано рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 2236/14 від 26 березня 2015 року за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 275,60 грн.

В апеляційній скарзі представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року та постановити нову про відмову в задоволенні заяви, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, що суд порушив норми цивільно-процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановлюючи ухвалу про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, суд першої інстанції виходив з того, що справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до Закону України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам, який набрав чинності 12 березня 2011 року, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), що рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, про скасування якого просила ОСОБА_1, ухвалено 26 березня 2015, тобто, після винесення зазначених змін до Закону.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону.

Згідно п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язку найманого працівника.

Статтею 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 389-5 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до Закону.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, рішення третейського суду постановлене на підставі укладеного 22 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який змінив свою назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк та ОСОБА_1 кредитного договору № 338-01108-К, за умовами якого, банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 50 000 дол. США, зі сплатою 14% річних з щомісячним поверненням кредиту до 20-го числа кожного місяця згідно графіку, зазначеному у п.1.1. кредитного договору, а позичальник в свою чергу зобов'язався виконати умови договору належним чином.

17 липня 2009 року та 5 листопада 2010 року сторонами було укладено додаткові угоди №1 до кредитного договору № 338-01108-К від 22 серпня 2008 року, відповідно до яких було змінено графік погашення заборгованості.

Оскільки, на час розгляду справи у третейському суді Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки) і третейське застереження, яке міститься у цьому договорі, було укладено з порушенням вимог п.14 ч.1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», то справа у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до Закону.

Така ж правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України 20.05.2015 року у справі № 6-64цс15 та у постанові Верховного Суду України від 2 вересня 2015 року у справі № 6-856цс15.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд правильно дійшов висновку про задоволення заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, оскільки, даний спір не підвідомчий третейському суду відповідно до ЗУ «Про третейські суди».

Такі висновки суду відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування ухвали суду не вбачається

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»- відхилити, а ухвалуДніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: