У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2016 Справа №607/14440/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого судді Братасюка В.М.

- секретаря Чичкевич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 06 жовтня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 06.10.2015 р. у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву обґрунтовує тим, що її не було належним чином повідомлено про день та час розгляду справи, рішення суду отримала лише 18.10.2016 р. Також, вказала, що банк предявляв вимогу до неї вже після спливу, встановленого ч.4 ст.554 ЦК України, шестимісячного строку, а тому, вважає, що дане заочне рішення слід скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Заявник в судовому засідання не зявилася , й не забезпечила явки представника, що не перешкоджає загалом судовому розгляду її заяви про перегляд заочного рішення.

Представник ПАТ «Дельта Банк» усудове засідання не зявилася, заяву про розгляд справи без її участі, та заперечень на заяву про перегляд заочного рішення, не надсилала.

Вивчивши матеріали заяви та зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2015 рокуу цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 1901/0708/71-163 від 15.07.2008 р. в сумі 1 014 959,44 грн., з яких: 928 535,98 грн. заборгованість за кредитом; 86 423,46 грн. заборгованість за відсотками.

У відповідності до ч. 3 статті 231 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Згідно ч. 1 статті 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, усі повістки на адресу відповідача, у тому числі про розгляд справи 06.10.2015 р., повернулись без вручення адресатам із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання». І тієї ж причини було повернуто копію адресованого відповідачу заочного рішення.

Відповідно до ч. 8 статті 76 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Судом не встановлено факту відмови відповідача від отримання повістки. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Окрім того, суд вважає, що докази, на які посилається відповідач, не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, в заяві про скасування заочного рішення заявник посилається на те, що банк предявляв вимогу до позичальника ОСОБА_3 про дострокове погашення кредиту, а тому, у ПАТ «Дельта Банк» виникло право предявити вимогу до неї, як поручителя, про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 25.01.2015 р. протягом наступних шести місяців, однак, банк таку вимогу до поручителя предявив 26.08.2015 р., тобто вже після спливу, встановленого ч.4 ст.554 ЦК України, шестимісячного строку.

А тому судом встановлено, що банком було предявлено досудову вимогу до поручителя ОСОБА_1 сплатити прострочену (поточну) заборгованість у розмірі 4 981,81 дол. США, однак, дана досудова вимога не стосувалася стягнення основної суми боргу 1 014 959,44 грн., а лише його частини, тобто в порядку ст. 1050 ЦПК України, не відбулося зміни (зміщення) строків щодо дострокового виконання боржником зобовязання за договором кредиту, що потенційно могло б бути підставою припинення поруки.

Рішенням суду від 06.10.2015 р. встановлені вищезазначені обставини справи. Кредитним договором та договором поруки передбачена відповідальність за невиконання або неналежного виконання зобов»язань за договором. Договори сторонами не оспорювалися, а тому, посилання заявника на те, що банком пропущено шестимісячний строк для предявлення вимоги до неї як поручителя, є безпідставними.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги, що для скасування заочного рішення необхідним є істотність доказів, суд вважає, що заяву про перегляд заочного рішення, слід залишити без задоволення, так як посилання заявника не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 231, 232, 208-210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 06 жовтня 2015 року залишити без задоволення.

Дана ухвала оскарженню не підлягає, а заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення даної ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_4