Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/47/16-ц
провадження № 2/632/145/16
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"28" березня 2016 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участю секретаря Єрьоміної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2016 року ПАТ «Акцент-банк» через свого представника за довіреністю звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором без номеру від 02.08.2011 року у розмірі 11691,39 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 5658,47 грн., а також штрафів у розмірі 1032,92 грн., з яких 500,00 грн. фіксована частина та 532,92 грн. процентна складова штрафу. Також просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 02.08.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору він складається із заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті у мережі інтернет. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору відповідач належним чином зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим утворилася вищевказана заборгованість та для стягнення якої позивач звернувся до суду.

У судове засідання представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 26), причини неявки суду не повідомив. Надав суду разом з позовною заявою клопотання, відповідно до якого надав згоду на заочний розгляд справи та слухання справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 19).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про час, день та місце судового засідання двічі повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с. 27,41). Надав через канцелярію суду заяву від 17.02.2016 року разом із додатками (а.с. 29-35), в якій позовні вимоги визнав частково, вказавши, що 14 місяців знаходився у військовій частині ПП НОМЕР_1 , куди був призваний під час мобілізації, у зв`язку з чим не мав можливості сплачувати отриманий кредит. При цьому деталізації своєї заяви, в якій саме частині позовних вимог він визнає позов не вказав, в подальшому на виклик суду не реагував, оскільки повістка про виклик повернулася до суду із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання».

Отримавши заяву ОСОБА_1 , суд направив позивачу по справі вказану заяву разом із додатками (а.с. 38), в якій запропонував ПАТ «Акцент-банк» визначити свою позицію щодо позовних вимог, виходячи з того, що ОСОБА_1 проходив службу як мобілізований громадянин. Вказаний лист суду позивачем був отриманий 09.03.2016 року (а.с.39). Станом на день розгляду справи до суду жодних додаткових або уточнених позовних вимог не надходило, а тому суд розглядає справу в межах заявлених в позові вимог, виходячи із заперечення на позовну заяву, яке ОСОБА_1 надав 17.02.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичних чи юридичних осіб, яке подано відповідно до даного кодексу, у межах заявлених ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які приймають участь у справі.

Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 02.08.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір без номеру, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав у позивача споживчий кредит на картку, видану позивачем, у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Кредитний договір складається із анкети-заяви позичальника відповідача по справі (а.с.7), довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна», тарифний план - 20 днів пільгового періоду (а.с. 8), а також «Умовами та правилами надання банківських послуг» (далі Умови та правила) (а.с. 9-11) та «Тарифами банку», копія яких або витяг з яких до матеріалів справи представником позивача не долучені, а є лише посилання на адресу таких тарифів в мережі інтернет. З Умовами та Правилами та тарифами банку позичальник відповідно до взятих на себе обов`язків повинен був (за бажанням) ознайомитися самостійно через мережу інтернет.

Відповідно до п.п.6.5 Умов та Правил позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом.

В той же час відповідно ч.15 ст. 14 закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобовязаним з моменту призиву під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Вказана частина статті була прийнята 20.05.2014 року.

Як вбачається з довідки Первомайського об`єднаного військового комісаріату від 16.02.2015 року за №41 (а.с. 30) ОСОБА_1 з 12.08.2014 року до 02.10.2015 року проходив службу по мобілізації у складі в/ч пп НОМЕР_1 , а з 19.07.2015 року до 26.09.2015 року приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та цілісності України. Призваний на військову службу був Первомайським об`єднаним військовим комісаріатом 12.08.2014 року відповідно до указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21.07.2014 року за №607/2014. Демобілізований 02.10.2015 року на підставі указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 12.06.2015 року за №328/2015.

Станом на 01.08.2014 року, оскільки інших доказів суду позивачем та відповідачем надано не було, відповідно до розрахунку заборгованості по вищевказаного договору (а.с.5-6) нарахування становили:

- 1085,42 грн. поточна заборгованість за кредитом;

- 3914,58 грн. прострочена заборгованість за кредитом;

- 3433,47 загальна заборгованість за процентами (накопичувальним підсумком)

В той же час, як вбачається з вказаного розрахунку часом погашення заборгованості сторонами було встановлено 30.01.2015 року як кінцевий термін дії договору. В період з 12.08.2014 року до 30.01.2015 року відповідач був призваний до лав військового формування як мобілізований, а тому сплатити поточну заборгованість, прострочену заборгованість та заборгованість за процентам не міг.

В даному випадку законодавець визначив презумпцію невинуватості щодо відповідача, яка полягає в тому, що вважається, що при відсутності мобілізації відповідач міг та бажав сплатити кредит, отриманий у позивача, враховуючи усі належні платежі, однак зробити цього не зміг.

Тому загальна заборгованість за процентами (накопичувальним підсумком) стягненню з відповідача не полягає. В той же час законодавець, щодо основної суми заборгованості жодних пільг мобілізованим особам не надавав, тому сума заборгованості за кредитом у розмірі 5000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача по справі.

Щодо штрафів нарахованих позивачем, то в даному випадку суд також керується нормами ч.15 ст. 14 закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо неможливості такого стягнення з відповідача.

Щодо періоду з 02.10.2015 року після демобілізації відповідача, то тут суд зазначає, що позивач надав розрахунок заборгованості накопичувальним підсумком, зокрема по процентам на загальну суму заборгованості по кредиту у розмірі 5000,00 грн., яку, як було зазначено судом вище, неможливо визнати правильно нарахованою, а тому усі нарахування за період з 02.10.2015 року до 16.11.2015 року врахуванню у суму боргу не підлягають і в цій частині позивачу слід відмовити у задоволенні його позовних вимог.

Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню частково у розмірі основного зобов`язання у сумі 5000,00 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати, в даному випадку у розмірі частини судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. Вказана сума складає 43% від ціни позову, що у грошовому вигляді дорівнює 592,54 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, ч.1 ст. 88, ч.2 ст. 197, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 1054 ЦК України, ч.15 ст. 14 закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» (, р/р НОМЕР_3 , МФО - 307770) заборгованість по кредитному договору без номеру від 02 серпня 2011 року станом на 16 листопада 2015 року у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.), яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» (, р/р НОМЕР_4 , МФО - 307770) судові витрати, а саме частину сплаченої позивачем суми судового збору у розмірі 592,54 грн. (п`ятсот дев`яноста дві грн. 54 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання у десятиденний строк з дня отримання його копії апеляційної скарги.

Суддя: О. В. Кочнєв