Справа № 673/883/16-ц
Провадження № 2/673/469/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Ягодіної Т.В.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражня цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

Деражнянської міської ради

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 Держгеокадастру у Деражнянському районі

про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю ,-

встановив:

В липні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до Яблунівської сільської ради та Деражнянської міської ради про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 17 листопада 2003 року померла його мати ОСОБА_5, після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 2,40 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Деражнянської міської ради, що належала померлій відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №902080, виданого на підставі рішення Деражнянської міської ради №4 від 12 листопада 2002 року. Позивач, як спадкоємець до майна померлої за законом, звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на вказану земельну ділянку, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з неможливістю отримання витягу з Державного земельного кадастру, оскільки при здійсненні реєстрації вказаної земельної ділянки було виявлено розбіжності у вказівці місця її розташування. Так, згідно з відомостями технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), які містяться у Державному земельному кадастрі, місцем розташування земельної ділянки є територія Яблунівської сільської ради Деражнянського району, що не співпадає із відомостями про її місце розташування, вказаними у державному акті серії Р2 №902080. Позивач вказує, що фактичним місцем розташування земельної ділянки є Яблунівська сільська рада Деражнянського району, тобто приймаючи рішення про передачу вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_5, Деражнянська міська рада вийшла за межі наданих їй повноважень, у звязку з чим він просив визнати вказаний державний акт на право приватної власності на землю недійсним. Крім цього, позивач просив визнати за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності сільськогосподарського обєднання пайщиків «Авангард» с. Яблунівка Деражнянського району, розміром 3,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), яке належало померлій ОСОБА_5 відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0121758, виданого на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації № 439 від 27 січня 1997 року.

В ході розгляду справи судом прийнято відмову позивача від позовних вимог в частині до Яблунівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті 17 листопада 2003 року ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач зменшені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просить їх задоволити.

Представник Деражнянської міської ради позову не визнав з підстав його необґрунтованості. При цьому підтвердив, що Деражнянською міською радою не приймалося рішення про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 2,40 га, розташованої на території міської ради, яке стало підставою для видачі спірного, а тому будь-яким чином інтереси позивача не порушені.

Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі до суду не зявився, подавши заяву про можливість проведення розгляду даної справи у його відсутність.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 17 листопада 2003 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №228023, виданим 17 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області.

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №902080 ОСОБА_5 була власником земельної ділянки, площею 2,40 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Деражнянської міської ради.

За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач є сином померлої ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про його народження, повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області 26 лютого 2016 року.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №24/2016, заведеної до майна померлої ОСОБА_5 приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу ОСОБА_6, позивач прийняв спадщину ОСОБА_5

Проте згідно з письмовим повідомленням нотаріуса №362/02-14 від 14 червня 2016 року позивачу було відмовлено в оформленні його спадкових прав на належну ОСОБА_5 земельну ділянку, площею 2,40 у звязку з неможливістю отримання витягу на неї з Державного земельного кадастру та рекомендовано йому звернутися до суду з метою оформлення своїх спадкових прав на землю.

Матеріалами справи підтверджується, що нотаріусом, відповідно до ст.ст. 46, 47 Закону України «Про нотаріат» та п.4.20 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, було надіслано запит до відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі про надання витягу з Державного земельного кадастру стосовно вказаної земельної ділянки.

Однак, відповідно до письмового повідомлення відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі №29-28-99.3-1441/15-16 від 09 червня 2016 року у наданні такого витягу було відмовлено у звязку з виявленими розбіжностями у вказівці місця розташування земельної ділянки, оскільки згідно з відомостями технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), які містяться у Державному земельному кадастрі, місцем розташування земельної ділянки є територія Яблунівської сільської ради Деражнянського району, тоді як у державному акті на праві приватної власності на землю вказано, що ділянка розташована на території Деражнянської міської ради.

Як зясовано судом, державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №902080 був виданий ОСОБА_5 28 червня 2003 року на підставі рішення сесії Деражнянської міської Ради народних депутатів №4 від 12 листопада 2002 року.

Вказаний державний акт був зареєстрований у Книзі реєстрації державних актів Деражнянської міської ради під №270, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі №Я-244/0-222/19-16 від 25 лютого 2016 року та копіями записів у Книзі реєстрації державних актів.

Пунктом першим Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності визначений статтями 116, 118 Земельного кодексу України.

Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України.

Згідно ч.1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Зі змісту рішення Деражнянської міської ради №4 від 12 листопада 2002 року, яке значиться як підстава видачі державного акту на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_5 вбачається, що пунктом 15 такого рішення затверджено розроблений ПП «Єкзакт» проект розподілу земель СТОВ «Агрофірма «Авангард», які знаходяться на території міської ради, на земельні частки (паї) по наявних сертифікатах на право на земельну частку (пай).

Виходячи із встановлених обставин справи, суд вважає, що Деражнянською міською радою фактично було прийнято рішення щодо землі, яка не перебувала у власності відповідної територіальної громади, чим порушено вимоги законодавства.

Відповідно до ч.2 с. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №902080 на імя ОСОБА_5 був виданий з порушенням вимог законодавства, оскільки підставою його видачі стало рішення органу місцевого самоврядування, яке фактично не приймалося, що не оспорюється Деражнянською міською радою.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ч.1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

В ході розгляду справи також встановлено, що 19 листопада 1998 року Яблунівською сільською радою Деражнянського району було прийняте рішення №30 «Про включення в межу міста Деражня земельних ділянок та її погодження», яким надано згоду на додаткове включення в межу міста Деражня земельної ділянки, загальною площею 1,2 га, в тому числі ріллі 1,2 га, із земель СГОП «Авангард» Яблунівської сільської ради.

Проте жодних належних та допустимих доказів про те, що в подальшому Деражнянською міською радою такі зміни міста були затверджені, а також те, що в подальшому остання передавала у власність означені землі судом не здобуто.

Зокрема, письмовим повідомленням Деражнянської міської ради №594 від 03 жовтня 2016 року підтверджується факт відсутності документів, які б свідчили про зміну меж міста Деражня в період з 1996 року по 2002 рік.

Крім цього, письмовими повідомленнями архівного відділу Деражнянської райдержадміністрації №04-05/50від 08 липня 2016 року та №04-05/81 від 24 листопада 2016 року підтверджується те, що у справах «Протоколи сесій міської ради з додатками до них» за 1998-2002 роки фонду №25 «Виконавчий комітет Деражнянської міської ради» не виявлено проекту розподілу земель СТОВ «Агрофірма «Авангард», рішень про затвердження змін межі міста Деражня з урахуванням в межу міста земельної ділянки загальною площею 1,2 га із земель СГОП «Авангард», а також рішень про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 2,40 на території Деражнянської міської ради.

При цьому, рішенням сесії Деражнянської міської ради №3/2 від 12.09.2001 року погоджено передачу в натурі земельних часток громадянам, згідно додатку відповідно до схеми поділу земель колективної власності на земельні частки(паї).

Згідно Списку громадян, які посвідчують право власності на землю власників сертифікатів про право на земельну частку (пай), який є Додатком №1 до вказаного вище рішення, за №80 включена ОСОБА_7.

Також, зясовано, що ОСОБА_5 мала право на земельну частку (пай) у землі СГОП «Авангард», оскільки була членом вказаного сільськогосподарського підприємства, що підтверджується Додатком №1 до державного акта на право колективної власності на землю сільськогосподарського обєднання пайщиків «Авангард» с. Яблунівка Деражнянського району, з якого вбачається, що ОСОБА_5 була включена до списку громадян-членів вказаного сільськогосподарського підприємства за №1059.

Ця ж обставина підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі №29-28-99.3-1440/15-16 від 09 червня 2016 року, з якої, крім того, вбачається, що державного акту на право колективної власності на землю Деражнянської міської ради та додатків до нього у відділі не виявлено.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що у звязку з видачею Деражнянською міською радою на імя ОСОБА_5 державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №902080 унеможливлюється реалізація прав позивача на спадкове майно, а тому для захисту інтересів останнього, оспорюваний правовстановлюючий документ слід визнати недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 1216-1218, 1261 ЦК України, ст.ст. 116, 118, 152, 155, 158, Розділом Х Перехідних положень ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати державний акт серії Р2 №902080, виданий 28 червня 2003 року ОСОБА_5 на підставі рішення Деражнянської міської ради №4 від 12 листопада 2002 року, на право приватної власності на земельну ділянку, площею 2,40 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Деражнянської міської ради, недійсним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Суддя: ОСОБА_8