Справа № 212/5602/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2016 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Колочко О.В.
секретарі судового засідання Деменко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг, в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання,
Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі КПТМ) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1, вказавши, що відповідачу у справі, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісяця Позивач поставляє теплову енергію і гарячу воду, за що плата нараховується за тарифами встановленими рішенням Криворізької міської Ради. Відповідно з несплатою за отримані послуги позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, судовий наказ було видано Жовтневим районним судом 07.04.2014, але за заявою Відповідача, та на підставі ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України, судовий наказ було скасовано 11.04.2016. Тому позивач звернувся до суду про стягнення існуючої заборгованості в позовному проваджені. Відповідач всупереч вимогам ст.ст. 67, 68,162 ЖК України оплату за отриману теплову енергію та централізованого постачання гарячої води не здійснює, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.12.2010 по 01.05.2016 року за послуги з централізованого опалення в сумі 6409,29 грн. та централізованого постачання гарячої води в сумі 2740,62 грн.. Тому Комунальне підприємство теплових мереж Криворіжтепломережа просить суд стягнути з відповідача суми боргу, а також судовий збір.
Представник позивача в судове засідання не зявився, просив розглянути справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. 22 грудня 2016 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
Так, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 (далі - Правила).
Згідно з ч. 3 ст. 31 Закону України Про житлово-комунальні послуги, ст. 28, 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво .
Під житлово-комунальними послугами розуміється результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»)
В силу ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. При цьому, згідно з ст. 1 цього ж закону споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За правилами ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Крім того, п.1 ч.3 ст.20 ЗУ Про житлово-комунальні послуги встановлено, що саме споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені у встановлених законом чи договором розмірах. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг із теплопостачання встановлена і у п. 23 Правил.
Відсутність договору про на постачання комунальних послуг з споживачем, як то передбачено ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не звільняє останнього щодо обов'язкової оплати отриманих послуг відповідно до положень ст.ст. 11, 509 ЦК України.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Так, в силу ч.ч. 1,3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Коротченка) у м. Кривий Ріг (а.с.9).
Відповідно до ст.67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін.
Як вбачається з матеріалів справи 07 квітня 2014 року було видано судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ухвалою суду від 11 квітня 2016 року цей судовий наказ було скасовано у звязку з наявністю спору про право. (а.с.3).
Як вбачається з матеріалів справи відповідач як споживач фактично користувався наданими послугами, та в спірний період частково сплачував кошти за надані послуги (а.с.4)
У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач в супереч вимог закону зобов'язань по оплаті комунальних послуг не виконував, в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.12.2010 року по 01.05.2016 року в сумі 9149,91 гривень, з яких за послугу з централізованого опалення 6409,29 грн. та за послугу гаряче водопостачання 2740,62 грн. (а.с. 4-5)., яка підлягає стягненню у примусовому порядку.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 67,162 ЖК УРСР, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 10,11, 57-60, 208-218, 223-230 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж „Криворіжтепломережа до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (Коротченка)АДРЕСА_1, на користь Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа - заборгованість за період часу з 01.12.2010 року по 01.05.2016 року в сумі 9149,91грн. (девять тисяч сто сорок девять гривень 91 копійки), з яких за послугу з централізованого опалення 6409,29 грн. (шість тисяч чотириста девять гривень 29 копійок) та за послугу з гарячого водопостачання 2740,62 грн. (дві тисячі сімсот сорок гривень 62 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (Коротченка)АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа судові витрати у розмірі 1378,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: О. В. Колочко