Справа№592/2660/16-ц
Провадження №2/592/1125/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми

у складі: головуючого судді Бичкова І.Г.,

при секретарі Троценко Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Сумської міської ради, про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки про визначення місця проживання дитини і в його обґрунтування вказав про те, що з 20.09.2014 року він знаходився у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.12.2015 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. Проте, на даний час в добровільному порядку так і не вирішене питання щодо визначення місця проживання їхнього малолітнього сина. Так, син з самого народження проживає разом із позивачем, де і зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з ними в квартирі проживають батьки позивача, які мають нормальний стан здоровя та допомагають у вихованні дитини. Відповідачка також проживала з ними перші 8 місяців після народження дитини. ОСОБА_2 на даний час ніде не працює та не має постійного джерела доходу, тобто не зможе повноцінно утримувати дитину, забезпечувати її усім необхідним. Крім цього, на відміну від ОСОБА_2, позивач працює на ПАТ «Сумське НВО». На обліках у наркологічному або психіатричному диспансерах не перебуває. Позивач вважає, що залишення сина разом з матір'ю негативно впливатиме на виховання та розвиток дитини, тому він змушений звернутися до суду і просить визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ним - ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Наполягав на їх задоволенні.

У судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідачка позов визнала.

У судовому засіданні третя особа - представник служби у справах дітей Сумської міської ради за довіреністю ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача.

В подальшому від позивача, представника позивача, третьої особи надійшли заяви про розгляд справи у їхню відсутність.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БП № 176218, виданим 23.12.2014 року Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 1553. Батьками дитини записані: батько ОСОБА_1, мати ОСОБА_2.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.12.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Частиною 1 статті 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Так, малолітній ОСОБА_2 Нікіта, ІНФОРМАЦІЯ_1, з самого народження проживає разом із позивачем, де він і зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою за місцем проживання, виданою 09.12.2015 КП «Сумижилкомсервіс». Разом з позивачем та його сином в квартирі проживають його батьки, які мають нормальний стан здоровя та допомагають у вихованні дитини.

Згідно ч. 2 ст. 161 СК України суд не може передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

Відповідачка на даний час ніде не працює та не має постійного джерела доходу, тобто не зможе повноцінно утримувати дитину, забезпечувати її усім необхідним.

На відміну від відповідачки позивач працює на ПАТ «Сумське НВО», має постійний заробіток. На обліку у наркологічному або психіатричному диспансерах не перебуває.

З п. 24 Постанови Пленум Верховного Суду України від 12.06.1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» вбачається, що вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Відповідно до принципу ст. 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959 року, малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю.

Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Служба у справах дітей Сумської міської ради надала суду висновок № 840/27.01-17 від 29.04.2016 року, в якому вказала про те, що після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їхній син - ОСОБА_2 Нікіта залишився проживати у батька ОСОБА_1. Мати залишила дитину у батька, а сама стала проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. При обстеженні умов проживання малолітнього Нікіти, ІНФОРМАЦІЯ_1, було встановлено, що сімя ОСОБА_1, а саме: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який є позивачем по справі, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - син, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, - мати, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, - батько, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7. Дана квартира належить ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на праві сумісної приватної власності. Усі зручності в квартирі централізовані. В квартирі чисто і охайно. Сімя забезпечена усіма необхідними меблями та побутовою технікою. В квартирі чисто і охайно. Дитина проживає з батьком у одній з кімнат, забезпечена необхідними меблями, іграшками, одягом, взуттям, білизною, харчуванням. Якщо батько знаходиться на роботі, догляд за дитиною здійснює бабуся ОСОБА_6 Для виховання, проживання та розвитку дитини створені усі необхідні умови. Між членами сімї ОСОБА_6 панує порозуміння, взаємоповага та існують теплі родинні стосунки. Таким чином, служба у справах дітей Сумської міської ради вважає можливим визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1.

Суд вважає доцільним погодитися із запропонованим службою у справах дітей Сумської міської ради висновком. Визначення місця проживання дитини разом з батьком повністю відповідає інтересам самої дитини і не буде перешкоджати нормальному її розвитку.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 212-215 ЦПК України, ст. 161 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», --

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з його батьком - ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: І.Г. Бичков