пр. № 4-с/759/107/16
ун. № 759/1414/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Борденюка В.В.,

при секретарі - Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу ДВС Святошинського РУЮ у м.Києві і просив Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 43274081 від 10.12.2015 року і обов'язати державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві Єрмолко Світлану Миколаївну винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, посилаючись на викладені у ній обставини.

Представник виконавчої служби у межах судового засідання заперечував проти задоволення даної скарги, вказуючи на те, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено строків, протягом яких державний виконавець може винести постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження

Вислухавши пояснення представника скаржника, державного виконавця та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, на виконання до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві надійшов виконавчий лист № 2/759/284/13 від 28.04.2014 виданий Святошинським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_1 на користь Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України боргу у розмірі 16131,31 грн.

14.05.2014 року державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 3, 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ЄДРВП № 43274081), яка направлена боржнику до виконання, а стягувачу - до відома.

18.02.2015 року державним виконавцем направлено запити до УДАІ м. Києва, для встановлення рухомого майна, що на праві приватної власності належить боржникові, до ДПС України для встановлення джерел доходу боржника, до ПФ України для отримання інформації щодо пенсії боржника та останнього місця роботи боржника.

Відповідно відповіді ДФС платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відповіді ПФУ інформація щодо отримання пенсії не знайдена.

Згідно відповіді ПФ України інформація про осіб які працюють за трудовим або цивільним договорами, осіб які отримують пенсію - відсутня.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців - за боржником нерухоме майно не значиться.

13.11.2015 року державним виконавцем було повторно зроблено запити до Державної фіскальної служби щодо відкритих розрахункових рахунків у банківських установах належних боржнику та джерела отримання доходів боржника, до ПФУ для отримання інформації щодо пенсії боржника та останнього місця роботи боржника, та до Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві для для встановлення рухомого майна, що на праві приватної власності належить боржникові.

Згідно відповіді ДПС України відкриті розрахункові рахунки у банківських установах у боржника відсутні.

Згідно відповіді ПФУ інформація щодо отримання пенсії не знайдена.

Згідно відповіді ПФУ щодо місця роботи боржника не знайдена.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, транспортних засобів, належних боржнику на праві приватної власності не зареєстровано.

10 грудня 2015 року Державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, копії направлені до відповідних установ - до виконання, а сторонам виконавчого провадження - до відома.

28 грудня 2015 року державним виконавцем відповідно до п. 2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, копія якої разом з виконавчим документом була направлена стягувачеві. Викладене підтверджується наявними у матеріалах справи копією вказаного виконавчого провадження.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що Державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві відкрив виконавче провадження, 14.05.2014 року, а тому, на її думку, строк, протягом яких державним виконавцем повинні бути проведені виконавчі дії, закінчився 14.11.2014 року із врахуванням положення статті 30 Законом України «Про виконавче провадження»; із цього скаржник зробив висновок, що 28 грудня 2015 року у державного виконавця не було підстав для винесення оскаржуваної постанови.

Однак, із такими доводами скаржника погодитись не можна.

Так, відповідно до ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, у т.ч. якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

При цьому, положення Закону України "Про виконавче провадження" не встановлюють заборони здійснення виконавчих дій зі спливом строку, визначеного частиною 2 статті 30 Закону.

Вивчивши матеріали справи, у тому числі і матеріали виконавчого провадження №43274081, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 43274081 від 10.12.2015 року винесена із дотриманням вимог приписів Закону України "Про виконавче провадження", що зумовлює відсутність підстав для задоволення даної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 11,60, 18, 26 ЗУ «Про виконавче провадження»,ст.ст. 10, 11, 60, 137, 179, 209, 210, 212-214, 293, 383-387ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти із дня її проголошення.

Суддя: