Справа № 755/6457/16-ц
"01" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.
за участі секретаря Локоткова І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_2, Київська місцева прокуратура № 4 про позбавлення батьківських прав,-
Позивач, звертаючись з позовом до суду просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно її синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Вимоги заяви мотивує тим, що в Службі у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на первинному обліку дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування перебувають малолітні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.
З 05.08.2014 року по 22.12.2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували на цілодобовому утриманні в ОСОБА_5 соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей виконавчого органу Київської міської ради за адресою АДРЕСА_2.
Згідно розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.05.2015 року № 233 «Про надання статусу малолітнім дітям» ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Розпорядженням Дніпровської РДА в м. Києві від 21.12.2015 року № 656 «Про призначення опіки над малолітніми дітьми» дітей влаштовано під опіку ОСОБА_2, яка проживає за адресою АДРЕСА_1.
Мати дітей ОСОБА_3 жодного разу не звернулася до органу опіки та піклування з метою повернення їй дітей на виховання та утримання. За весь період перебування дітей в ОСОБА_5 соціальної реабілітації дітей мати рідко відвідувала своїх дітей. Останній візит матері до центру відбувся 14.08.2015 року. Вона дітей не відвідує, не цікавиться їхнім життям, станом здоров'я та умовами утримання, участі у їх вихованні не бере.
За результатами обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_3 встановлено, що квартира потребує ремонту, генерального прибирання та в ній не створено умов для повноцінного проживання малолітніх дітей.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6, та прокурор Анічіна М.В. підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник позивача додатково пояснила, що вона у складі комісії у березні 2016 року відвідувала квартиру відповідачки, там умови для проживання дітей відсутні, ОСОБА_3 веде асоціальний спосіб життя, до центру соціальної реабілітації дітей з'являлася в нетверезому стані, для повернення дітей у службу у справах дітей не зверталася.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа ОСОБА_2 суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі та задовольнити позов.
Суд, вислухавши представника позивача та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.
Згідно свідоцтв про народження та витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень, дитина ОСОБА_4 народився 07 липня 2011 року, дитина ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, їхньою матір'ю є відповідачка, відомості про батька в актових записах про народження внесенні відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 4-7).
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2015 року задоволено позовні вимоги Органу опіки та піклування Дніпровської РДА в м. Києві до ОСОБА_3 про відібрання у матері малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Даним рішенням суду малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, відібрано від матері ОСОБА_3 без позбавлення батьківських прав та передано Органу опіки та піклування Дніпровської РДА в м. Києві для подальшого влаштування і стягнуто з відповідачки аліменти на утримання дітей (а.с. 10-11).

Згідно розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.05.2015 року № 233 «Про надання статусу малолітнім дітям» ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 8-8 зв).

Розпорядженням Дніпровської РДА в м. Києві від 21.12.2015 року № 656 «Про призначення опіки над малолітніми дітьми» дітей влаштовано під опіку ОСОБА_2, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9-9 зв).

З пояснень представника позивача, що підтверджується матеріалами справи, діти відповідачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 05.08.2014 року по 22.12.2015 року знаходилися в ОСОБА_5 соціально - психологічної реабілітації дітей.

Згідно листів ОСОБА_5 соціально - психологічної реабілітації дітей від 27.08.2015 року № 274 та від 05.10.2015 року № 311, ОСОБА_3. яка являється матір'ю вихованців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 останній раз відвідувала своїх дітей 14.08.2015 року. З того часу ОСОБА_3 дітей більше не відвідувала і на дзвінки працівників ОСОБА_5 не відповідала (а.с 15, 17).

ОСОБА_5 соціально - психологічної реабілітації дітей від 04.09.2015 року № 282 Службу у справах дітей Дніпровської РДА в м. Києві було повідомлено, що 02.09.2015 року до ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_7, яка є бабусею малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та повідомила, що її донька ОСОБА_3 не з'являлася вдома з 14.08.2015 року. Також зі слів бабусі через крадіжку грошових коштів ОСОБА_3 було звільнено з роботи.

ОСОБА_5 соціально - психологічної реабілітації дітей від 10.11.2015 року № 364 Службу у справах дітей Дніпровської РДА в м. Києві було повідомлено, що ОСОБА_3 на контакт зі співробітниками центру не виходила, дітей не відвідує, за словами її матері вдома не проживає, мешкає на вулиці біля столової «Стефанія» разом із своїм співмешканцем та віднедавна почала вживати наркотичні речовини (а.с. 18).

Судом також встановлено, що відповідачка жодного разу не зверталася до органу опіки та піклування з метою повернення їй дітей на виховання та утримання, дітей відвідувала рідко, не цікавиться їх життям, станом здоров'я та умовами утримання, участі у вихованні не бере.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Як роз'яснено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування.

Згідно Висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав від 06.04.2016 року № 2680/41/3/103 з'ясовано, що матір дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 жодного разу не звернулися до органу опіки та піклування з метою повернення їй дітей на виховання та утримання. За час перебування дітей в ОСОБА_5 соціальної реабілітації дітей з 05 травня 2014 року по 22 грудня 2015 року відвідувала їх рідко, останній візит був 14.08.2015 року, не цікавилася життям, станом здоров'я дітей та умовами утримання. Участі у вихованні дітей не бере.

Відповідно даного висновку орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19-20).

За викладених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 378 грн.

Керуючись ст. ст. 150, 164-166, 180 СК України, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, ст. ст. 10, 11, 58, 60, 81, 88, 169, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_2, Київська місцева прокуратура № 4 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 59 від 10.01.2008 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 2002 від 26.07.2011 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя