Справа №345/3926/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2016 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кардаш О.І.

секретарі Боднар Н.Ю.

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить автомобіль маркиVolkswagen Transport , 1992 року випуску, шасі (кузов, рама) № № WV2ZZZ70ZNH068641, бортовий малотоннажний-В, реєстраційний номер АТ 3567АІ, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АТС015654. 13.03.2010 року він передав в користування та розпорядження свій автомобіль на підставі довіреності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з правом передорученням. 22.06.2010 року ОСОБА_3 передав в користування та розпорядження вищевказаний автомобіль ОСОБА_8,ОСОБА_8,ОСОБА_9. Оскільки ОСОБА_9 хворів, то приблизно в кінці грудня 2015 року відповідач попросив у нього в користування зазначений автомобіль на деякий час, однак жодних офіційних документів про передачу чи довіреностей не оформлялось. 20.02.2016 року ОСОБА_9 помер і тоді позивач разом з ОСОБА_8 звернулися до відповідача із проханням повернути автомобіль , свідоцтво про реєстрацію та ключі від автомобіля, однак останній відмовився повертати транспортний засіб, мотивуючи ти, що померлий винен йому гроші. Вони дізналися, де ОСОБА_2 переховує автомобіль, і зняли з даного автомобіля реєстраційні номера. Після цього ОСОБА_8, маючи від позивача довіреність, звернувся із заявою в правоохоронні органи, однак там порекомендували звернутися до суду. Тому, оскільки відповідач незаконно володіє та розпоряджається чужою власністю, добровільно відмовляється повертати належний ОСОБА_1 автомобіль марки Volkswagen Transport , реєстраційний номер АТ 3567АІ, який вибув з його володіння, як власника, не з його волі, тому він змушений звернутися до суду та просить витребувати у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, автомобіль марки Volkswagen Transport , 1992 року випуску, шасі (кузов, рама) № № WV2ZZZ70ZNH068641, бортовий малотоннажний-В, реєстраційний номер АТ 3567АІ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії АТС015654 та ключі від зазначено транспортного засобу та повернути йому, як законному власнику.

Представник позивача ОСОБА_8 в судове засідання не з»явився, однак подав суду заяву, в якій просить позовні вимоги задоволити, просить справу розглядати у його відсутності та у відсутності позивача ОСОБА_1. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча неодноразово належним чином повідомлявся про час і дату судового розгляду (а.с. 31,32,40,41). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступним підстав:

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб марки Volkswagen Transport , 1992 року випуску, шасі (кузов, рама) № № WV2ZZZ70ZNH068641, бортовий малотоннажний-В, реєстраційний номер АТ 3567АІ, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АТС015654.

13.03.2010 року ОСОБА_1 на підставі довіреності передав автомобіль в користування та розпорядження ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5, жителям ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, жителю с.Студінка, ОСОБА_7, жителю ІНФОРМАЦІЯ_4, з правом передоручення (а.с.8).

22.06.2010 року ОСОБА_3 передав в користування та розпорядження вищевказаний автомобіль ОСОБА_11, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 7).

З того часу останні користувалися та розпоряджалися вказаним автомобілем на законних підставах.

Оскільки ОСОБА_9 хворів то приблизно в кінці грудня 2015 року на початку січня 2016 року , останній передав в тимчасове користування автомобіль марки Volkswagen Transport, реєстраційний номер АТ 3567АІ, відповідачу по справі.

20.02.2016 року ОСОБА_9 помер. Після чого ОСОБА_8, який також вказаний в довіреності, звернувся до відповідача з проханням повернути автомобіль, свідоцтво про реєстрацію та ключі від автомобіля.

Однак відповідач відмовився повертати зазначений автомобіль добровільно, тому ОСОБА_8 звернувся в правоохоронні органи з заявою, де вказував, що відповідач відмовляється повертати автомобіль марки Volkswagen Transport реєстраційний номер АТ 3567АІ, який був переданий останньому в тимчасове користування ОСОБА_9 , хоча ніяких договорів продажу чи оренди з ОСОБА_2 не укладалось, як і не видавалось довіреностей на право користування чи розпорядження.

Як вбачається з висновку від 07.04.2016 року, який складений старшим оперуповноваженим Калуського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_12, ОСОБА_8 рекомендовано звернутися до суду. Крім того, з даного висновку вбачається, що відповідач не заперечує того, факту, що дійсно в кінці грудня 2015 року взяв у користування у ОСОБА_8 автомобіль НОМЕР_1, оскільки ОСОБА_9 був винен йому кошти в розмірі 1 700 доларів США, та зазначає, що поверне автомобіль тільки тоді, коли будуть повернуті йому кошти, хоча жодних договорів позики не представляв. ( а.с.13).

Доказів того, що ОСОБА_9 винен відповідачу будь-які грошові кошти, в судовому засіданні також не здобуто, як і не здобуто доказів того, що спірний автомобіль на законних підставах перебуває в користуванні відповідача.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК України.

Відповідно до правової позиції ВСУ висловленої у справі 6-1203цс15:

«Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до закріпленого в ст.387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої ст.388 ЦК України пов'язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом ст.388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність в діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Отже, вирішуючи спір про витребування майна з чужого незаконного володіння, суди повинні були встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власників у силу обставин, передбачених частиною першою ст.388 ЦК України, зокрема чи з їхньої волі вибуло це майно з їх володіння.

Оскільки добросовісне набуття в розумінні ст.388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння.»

Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню за правилами статей 387,388 ЦК України. Пунктом 19 вказаної постанови передбачено, ще застосовуючи положення ст.387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі ст.387 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження право власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. За змістом вказаної статті право на витребування майна належить лише-власнику та лише у особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, і може мати місце лише за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза його волею. Наявність у діях власника майна волі на передачу майна виключає можливість його витребування і незаконність володіння майном відповідачем повинна бути доведена позивачем у суді, оскільки законодавство презумує добросовісне (правомірне) володіння чужим майном, якщо інше не випливає з закону або не встановлене рішенням суду ( ч.З ст.397 ЦК України).

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що автомобіль марки Фольксваген д.н.з. НОМЕР_2 вибув з користування позивача не з його волі, та не з волі осіб, які законно користувалися та розпоряджалися вказаним автомобілем зі згоди власника, у відповідача відсутні правові підстави володіння майном, а саме зазначеним автомобілем, на даний час відповідач незаконно утримує чуже майно та ним користується, добровільно повертати автомобіль не бажає, тому суд приходить до висновку, що вказане майно підлягає витребуванню з незаконного володіння.

Крім того, суд вважає, що у відповідача слід витребувати і свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб Фольксваген д.н.з. НОМЕР_2 та ключі від нього.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15,317,319,321,387,388 ЦК України, ст.ст. 209,212-215,224-228 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Витребувати у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, автомобіль марки Volkswagen Transport , 1992 року випуску, шасі (кузов, рама) № № WV2ZZZ70ZNH068641, бортовий малотоннажний-В, реєстраційний номер АТ 3567АІ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії АТС015654 та ключі від зазначено транспортного засобу та повернути законному власнику ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення , апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ :