Справа № 578/1040/16-ц
провадження № 2/578/339/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2016 року Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Авраменко О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснопілля цивільну справу позовного провадження

представника позивача ОСОБА_1

за позовною заявою ОСОБА_2

до Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області

про визнання права у порядку спадкування , -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право на спадкове майно на земельну частку /пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу імені Мічуріна Краснопільського району Сумської області розміром 3.94 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 18614 грн., що складається з ? по праву спадкування за законом після померлого 01 січня 1996 року ОСОБА_3, яке належало йому згідно Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0109803 на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 21 серпня 1996 року № 361 та зареєстрованого 13 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № 383, та ? по праву спадкування за законом після померлого 15 грудня 2015 року сина ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину після померлого 01 січня 1996 року ОСОБА_3, але юридично її не оформив.

Вимоги обґрунтовані тим, що після померлого 01 січня 1996 року чоловіка ОСОБА_3 відкрилась спадщина, зокрема, на земельну частку /пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу імені Мічуріна Краснопільського району Сумської області розміром 3.94 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 18614 грн., яку позивач з сином прийняли в рівних частках відповідно до статті 549 ЦК Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, шляхом фактичного володіння спадковим майном. 15 грудня 2015 року помер син ОСОБА_4. Позивач являється спадкоємицею першої черги за законом, спадщину прийняла відповідно до статей 1261, 1268 Цивільного кодексу України у редакції 2004 року /далі ЦК України/, який діяв на час відкриття спадщини, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і на частину спадкового майна у вигляді земельної ділянки розміром 2,2387 га отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, але позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на майно у вигляді права на земельну частку /пай/, належне померлому ОСОБА_3, спадщину після смерті якого прийняли позивач та син ОСОБА_4, але юридично не оформили, після смерті 01 січня 1996 року ОСОБА_3 та після смерті 15 грудня 2015 року ОСОБА_4, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, і постановою нотаріуса їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. На переконання позивача її право на спадщину порушено і підлягає судовому захисту

Позивач у судове засідання не прибула, повідомлялась належним чином. 32/. Представник позивача за дорученням ОСОБА_1П /довіреність від 26.01.2016, реєстр № 35, копії ас. 5-6/ підтримала позовні вимоги з наведених у позові підстав, просила задовольнити.

Відповідач та третя особа не прибули, на адресу суду направили заяви, кожен окремо, про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позову / ас. 50,53/.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

У відповідності з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу імені Мічуріна Краснопільського району Сумської області розміром 3.94 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 18614 грн. виникло у громадянина ОСОБА_3 відповідно до Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0109803 від 12 вересня 1996 на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 21.08.1996 за № 361 та зареєстрованого 13.09.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів за № 383, який власником за життя не отриманий /копії ас. 14-22, а.с.24/.

01 січня 1996 року в селі Запсілля Краснопільського району Сумської області помер ОСОБА_5, місце державної реєстрації виконком Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, запис за № 02 від 03 січня 1996 року /копія ас.7/, після смерті якого відкрилась спадщина на його майно.

На час відкриття спадщини 01 січня 1996 року ОСОБА_5 проживав за реєстрацією в селі Грунівка по вулиці Яр, буд. 15 Краснопільського району Сумської області, разом з дружиною ОСОБА_2, сином ОСОБА_4 та його сімєю / ас.8, копії а.с10,12/; ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги за законом, спадщину прийняли відповідно до статті 529, частини першої статті 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, у звязку з чим у нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 1488 від 27.09.1997, і на частину спадкового майна у вигляді грошового збереження позивач ОСОБА_2 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом / копія спадкової справи ас.37-39/.

15 грудня 2015 року в селі Грунівка Краснопільського району Сумської області помер ОСОБА_4, місце державної реєстрації Сіннівська сільська Рада Краснопільського району Сумської області, запис № 11 від 16 грудня 2015 року /копія ас.9/, після смерті якого відкрилась спадщина на його майно.

На час відкриття спадщини 15 грудня 2015 року ОСОБА_4 проживав за реєстрацією разом з матірю ОСОБА_2 за адресою: с. Грунівка, вул. Яр, буд. 15 Краснопільського району Сумської області /ас. 7, копія свідоцтва про народження а.с.10/.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно, і врегульовані нормами цивільного та земельного законодавства України.

До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК України у редакції 2004 року, так як спадщина після померлого ОСОБА_4 відкрилась після 01.01.2004 року.

Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_4 згідно статті 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить його право на ? частину земельної частки /пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу ім. Мічуріна Краснопільського району Сумської області розміром 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі, належне померлому батьку ОСОБА_3, спадщину після якого ОСОБА_2 та ОСОБА_4 фактично прийняли, але юридично не оформили.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Позивач ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги за законом після померлого 15 грудня 2015 року сина ОСОБА_4 , спадщину прийняла відповідно до статей 1261, 1268 ЦК України, який діяв на час відкриття спадщини, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і на частину спадкового майна у вигляді земельної ділянки розміром 2,2387 га отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, про що свідчить спадкова справа № 162 від 18.07.2016 / копія ас.42-49/.

24 жовтня 2016 року приватний нотаріус Краснопільського нотаріального лкругу Сумської області ОСОБА_6 виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємцю ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу ім. Мічуріна Краснопільського району Сумської області розміром 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належне ОСОБА_3, спадщину після смерті якого фактично прийняли, але юридично не оформили ОСОБА_2 та ОСОБА_4, після смерті 01 січня 1996 року ОСОБА_3 та після смерті 15 грудня 2015 року ОСОБА_4, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно /ас.13/.

Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру (п. 4.20 Порядку), але позивач не має можливості надати правовстановлюючий документ на спірне майно, оскільки Сертифікат на право на земельну частку /пай/ не отриманий спадкодавцем за життя.

За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом.

Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) державною адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідченні у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до статті 392 ЦК України лише власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зверталась до відділу Держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області з заявою щодо видачі Сертифікату на земельну частку /пай/ серія СМ № 0109803 на імя ОСОБА_3, але їй у в цьому було відмовлено по причині смерті власника /ас. 23/.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що не отримання Сертифікату на право на земельну частку (пай) спадкодавцем, який би підтверджував факт права на спірну земельну частку/пай/, унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

У теперішній час право позивача на спадщину за законом ніким не оспорене і спадщина не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Сіннівська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, не має.

Відповідно до частини третьої статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, визнані сторонами обставини суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає.

Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, спадщина не визнана відумерлою.

Право, яке належало ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок їх смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, це право в порядку спадкування перейшло до позивача, котрий є спадкоємицею за законом, прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказану земельну частки /пай/ в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому її право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Керуючись статтями 3, 10- 11, 42, 58-61, 79, 88, 158,169,174, 197,209, 212, 214 - 215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1, право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу імені Мічуріна Краснопільського району Сумської області розміром 3.94 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 18614 грн., що складається з ? по праву спадкування за законом після померлого 01 січня 1996 року ОСОБА_3, яке належало йому згідно Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0109803 на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 21 серпня 1996 року № 361 та зареєстрованого 13 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № 383, та ? по праву спадкування за законом після померлого 15 грудня 2015 року сина ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину після померлого 01 січня 1996 року ОСОБА_3, але юридично її не оформив.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І. Косар