Справа № 755/7989/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2016 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної виконавчої служби Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної виконавчої служби Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як роз'яснено у п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК.

У відповідності до положень частини першої статі 110 Цивільного процесуального кодексу України, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових відносин, можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Виходячи зі змісту позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до юрисдикції Брусилівського районного суду Житомирської області.

Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної виконавчої служби Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів, не підсудний Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки як позивач, так і відповідач не зареєстровані та не мають постійного місця перебування в межах Дніпровського району міста Києва.

Підстави для розгляду справи за місцезнаходженням позивача, з урахуванням положень частини першої статі 110 Цивільного процесуального кодексу України, відсутні, оскільки предметом позову є стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів, у зв'язку з невиконанням рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, тому ці вимоги підлягають розгляду за правилами територіальної підсудності з урахуванням положень ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», п.4 ч.3 ст.121, ст.ст. 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної виконавчої служби Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів повернути позивачу, для подання позову до належного суду.

Роз'яснити позивачу його право звернутись з цим позовом до Брусилівського районного суду Житомирської області, в порядку передбаченому ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я