Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Скотарська сільська рада Воловецького району Закарпатської області про заборону використання господарської споруди для утримання сільськогосподарських тварин та птиці, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 3 листопада

2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 11 лютого 2016 року,

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому, посилаючись на ст. 41 Конституції України, ст. ст. 293, 319, 321, 386, 391 ЦК України, п. п. «г» та «е» ст. 91, ч.1 ст. 103, ст. 304 Земельного кодексу України, ст. 16 ЦК України, просила припинити дії, які порушують право позивачки на користування власністю та земельною ділянкою, а саме заборонити відповідачу використовувати для тримання свійських тварин та птиці господарську споруду в АДРЕСА_1.

Посилалась на те, що садиба позивачки розташована по сусідству із садибою відповідача. На території двору позивачки знаходиться криниця, яка є основним джерелом питної води для мешканців дворогосподарства. На межі з двором позивачки, на відстані 15 метрів від криниці. Розташована господарська будівля, в якій відповідач утримує свійських тварин та птицю.

Вважала, що утримання свійських тварин несе реальну загрозу забруднення питної води та спричиняє негативний і шкідливий вплив, оскільки неприємні запахи від господарської будівлі поширюються на територію її двору.

Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від

3 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 11 лютого 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частина 1 ст. 15 ЦК Українизакріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд на підставі доказів, яким дав належну оцінку відповідно до ст. 212 ЦПК України прийшов до правильного висновку, що діями відповідача не порушуються права та інтереси позивача.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 3 листопада

2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Умнова

І.М.Фаловська