Справа № 755/5550/16-ц
"26" травня 2016 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді САВЛУК Т.В.
при секретарі Костів Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість за Кредитним договором №490074602 від 03 червня 2008 року, яка станом на 03 грудня 2015 року складає 6428,33 дол. США, яка включає: заборгованість по кредиту в сумі - 5343,27 доларів США, заборгованість по відсоткам в сумі - 1085,06 доларів США, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2425,26 грн., мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог.
Представник позивача Забара Б. І. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, яка підтверджується даними Адресного бюро, про причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався.
На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 03 червня 2006 року між Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №490074602, відповідно до умов якого, позичальник ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 7177,38 дол. США, з терміном повернення кредиту до 03 червня 2015 року, процентна ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 13,5 % річних. (а.с. 3)
Відповідно до п. 1. Розділу №1 Договору встановлено, що цей договір складається з двох розділів, Розділ № 1 "Базові умови кредитування" та Розділ № 2 "Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ "Альфа-Банк", які нероздільно пов'язані між собою та складають єдиний документ, включаючи всі додатки до нього, які складають невід'ємну частину цього договору. Використання в подальшому тексті терміну «Договір» означає Розділ № 1 та Розділ № 2 у сукупності. Договір вважається укладеним за умови підписання Сторонами Розділу №1 цього договору, включаючи всі додадки до нього (додатки складають невід'ємну частину цього Договору). ( а.с. 3).
Згідно п.2.8 Розділу № 1 Договору платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно, рівними частинами відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком № 1 до Договору та його невід'ємною частиною в порядку та на умовах, визначених цим Договором. який є додатком № 1 до цього договору та є його невід'ємною частиною.
Пунктом 3 Розділу № 1 Договору передбачено, що позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені цим Договором повертати Кредит, виплачувати Банку проценти за користуванням кредитом, сплачувати комісії за дії Банка, які вчиняються на користь Позичальника з метою сприяння останнього у виконанні ним своїх зобов'язань за Договором, сплачувати неустойки та інші передбачені договором платежі та виконувати обов'язки, що передбачені Договором. Повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється Позичальником в порядку та на умовах, що визначені у Додатку №1 до цього Договору, який є невід'ємною його частиною.
Також, у п. 10 Розділу № 1 Кредитного договору сторони визначили, що цей договір вважається укладенимз моменту його підписання Сторонами та скріплення печаткою та скріплення печаткою Банку і діє до повного виконання Позичальником своїх зобов'язань за договором.
За умовами, п. 9.1 Розділу № 2 Кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості щомісячно за фактичний строк користування Кредитом виходячи з 30 днів у місяці та 360 у році. Банк здійснює кінцевий розрахунок процентів, що підлягають сплаті, на день здійснення остаточного повернення кредиту. Повернення заборгованості за Кредитом, враховуючи сплату процентів та сум Комісії за управління кредитом, здійснюються щомісячно відповідно до визначених Договором умов.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України)
Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
05 січня 2016 року (вих. №106872-102 б/б) ПАТ «Альфа-Банк» направило на адресу позичальника ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредиту, якою повідомляло про загальний розмір заборгованості по кредитному договору, який станом на 03 грудня 2015 року складав загальну суму 6428,33 дол. США та вимогою достроково сплатити суму кредиту, нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню, однак вищевказана вимога залишена без належного реагування з боку ОСОБА_1 (а.с. 15)
Як убачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем ОСОБА_1 порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту, у зв'язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором №490074602 від 03 червня 2012 року, яка станом на 03 грудня 2015 року складає 6428,33 дол. США, яка включає: заборгованість за кредитом в сумі - 5343,27 дол. США; заборгованість по відсоткам в сумі - 1085,06 дол. США, що підтверджується наданими позивачем розрахунками, які долучено до матеріалів справи, надані позивачем розрахунки не оспорюються відповідачем, який не скористався процесуальним правом надати пояснення по суті предмету спору, та доказів, які мали спростувати викладені у позові розрахунки та факт неналежного виконання договірних зобов'язань по кредитному договору.
Верховний Суд України 16.09.2015 року у справі № 6-190цс15 висловив правову позицію, відповідно якої: не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті, що в силу ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість за Кредитним договором №490074602 від 03 червня 2008 року на загальну суму 6428,33 доларів США.
Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2425,26 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, що підтверджується долученим до справи оригіналом платіжного документа.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 1,4,526, 549, 551, 610, 611, 612, 615, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 10, 11, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд-
Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість за Кредитним договором №490074602 від 03 червня 2008 року у розмірі 6428 (шість тисяч двадцять вісім) дол. США 33 центи, та судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 2425 (дві тисячі чотириста двадцять п'ять) гривень 26 копійок.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

С у д д я: