У х в а л а

іменем україни

21 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Євтушенко О.І.,

Кузнєцова В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 про внесення змін до договору, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 10 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про внесення змін до договору.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що з 18 грудня 2013 року представниками ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» проведено перевірку фактичного стану системи опалення нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, власником якого є відповідач. Перевіркою було встановлено, що всі прилади опалення, які були підключені до стояків внутрішньобудинкової системи теплопостачання демонтовані, транзитні стояки в кількості 6 штук не ізольовані. Приміщення відповідача є вбудовано-прибудованим і його частина розташована на першому поверсі житлового будинку. При введенні приміщення в експлуатацію система опалення не була змінена та на сьогодні нежитлове приміщення має спільну систему опалення з житловим будинком. Позивачем було підготовлено додаткову угоду № 3 до договору № 1707 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, який було укладено з відповідачем 30 грудня 2010 року, з розрахунком кількості теплової енергії, яка надходить від неізольованих транзитних трубопроводів, та 06 серпня 2014 року направлено два примірника на адресу відповідача. Відповідач отримав пакет документів 07 серпня 2014 року, проте додаткову угоду не підписав.

Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просив суд внести зміни до договору № 17707 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 30 грудня 2010 року в редакції ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», викладеній в проекті додаткової угоди № 3 з додатком «Розрахунок кількості теплової енергії, яка надходить від неізольованих транзитних трубопроводів загальнобудинкової системи опалення нежитлового приміщення по АДРЕСА_1», та запропоновані до укладення згідно з пропозицією за вих. № 30.1-01/2103 від 06 серпня 2014 року.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10 травня 2016 року, позов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» задоволено.

Внесено зміни до договору № 17707 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 30 грудня 2010 року, укладеного між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_2, у редакції ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», викладеній в проекті додаткової угоди № 3 з додатком «Розрахунок кількості теплової енергії, яка надходить від неізольованих транзитних трубопроводів загальнобудинкової системи опалення нежитлового приміщення по АДРЕСА_1», та запропоновані до укладення згідно з пропозицією за вих. № 30.1-01/2103 від 06 серпня 2014 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень із постановленням ухвали про закриття провадження у справі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 є власником 7/25 частини вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

30 грудня 2010 року між ОСОБА_2 та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» укладено договір № 1707 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, за умовами якого теплопостачальна організація взяла на себе постачання тепловою енергією у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщень споживача до межі розподілу будинку за вищевказаною адресою.

Згідно з актом перевірки системи теплопостачання від 18 грудня 2013 року, складеного представниками ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», при перевірці системи опалення нежитлового приміщення, розташованогопо АДРЕСА_1, встановлено, що всі прилади опалення, які були підключені до стояків внутрішньобудинкової системи теплопостачання, демонтовані, транзитні стояки у кількості шести штук неізольовані, металеві. Відключення даного приміщення від системи централізованого опалення виконано самовільно.

06 серпня 2014 року на адресу відповідача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» було направлено для підписання два примірника додаткової угоди № 3 до договору від 30 грудня 2010 року № 1707 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води з розрахунком кількості теплової енергії, яка надходить від неізольованих транзитних трубопроводів, від підписання якої відповідач відмовився.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 5.24 ДБН В.2.2-15-2005 житлові будинки повинні підключатися до систем централізованого теплопостачання через індивідуальний тепловий пункт (ІТП), обладнаний приладами обліку теплоспоживання та автоматизованими вузлами приготування теплоносіїв систем опалення та гарячого водопостачання. Вбудовані у житлові будинки нежитлові приміщення повинні обладнуватися окремими від житлової частини будинку системами або відгалуженнями систем зі своїми приладами обліку теплоспоживання, що розташовуються в загальному приміщенні ІТП. За завданням на проектування допускається за погодженням з теплопостачальною організацією розміщувати прилади обліку теплоспоживання вбудованих приміщень за межами ІТП.

Частиною 2 ст. 652 ЦК України передбачено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення у відповідність з обставинами, які істотно змінилися, договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши, що відповідач самовільно відключився від централізованої системи теплопостачання та в приміщенні залишилися тільки транзитні трубопроводи загальнобудинкової (внутрішньобудинкової) системи опалення будинку, що підтверджується актом перевірки системи теплопостачання від 16 вересня 2015 року, дійшов обґрунтованого висновку про те, що не укладення додаткової угоди № 3 є порушенням прав позивача на отримання плати за використану відповідачем теплову енергію, яка надається через транзитні трубопроводи загальнобудинкової (внутрішньобудинкової) системи опалення будинку, які не ізольовані, через що теплопостачальна організація несе втрати теплової енергії. Оскільки сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, що істотно змінилися, суди дійшли правильного висновку про наявність підстав для внесення змін до договору на відпуск теплової енергії від 30 грудня 2010 року № 1707, викладених в проекті додаткової годи № 3 з розрахунком.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їхзміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: О.І. Євтушенко

В.О. Кузнєцов