Провадження №2/485/354/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Лисенка М.Є.,

при секретарі - Бондаренко С.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2016 року ОСОБА_1, звернувся до суду з указаним позовом. У заяві послався на те, що після смерті його діда ОСОБА_3, 13 листопада 1995 року відкрилася спадщина на житловий будинок по вулиці Набережна,16, в с.Афанасіївка Снігурівського району Миколаївської області. Відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно унеможливлює нотаріальне посвідчення спадкових прав.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував. Суду пояснив, що по господарській книги власником будинку значиться ОСОБА_3, який збудував будинок в 1960 році. Для обслуговування та будівництва житлового на підставі рішення Афанасіївської сільської ради власнику житлового будинку виділена земельна ділянка площею 0,11га, але за життя останній державний акт на земельну ділянку не отримав.

Заслухавши покази сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

13 листопада 1995 року ОСОБА_3 помер про що свідчить свідоцтво про смерть серія І-ФП №277653 видане Афанасіївською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області. (а.с.9).

Як вбачається з відповіді Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 26 липня 2016 року за №1074/0116 спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася. (а.с.25).

Згідно заповіту від 02 лютого 1993 року ОСОБА_3 належний йому на право особистої власності житловий будинок, що розташований в с. Афанасіївка Снігурівського райну Миколаївської області заповідав ОСОБА_1. (а.с.10)

За життя, померлий ОСОБА_3, проживав і мав реєстрацію згідно даних по господарського обліку в с. Афанасіївка Снігурівського району Миколаївської області, що підтверджується довідкою №154 від 07.04.2016 року від виконкому органу місцевого самоврядування та фотокопіями погосподарських книг №1047 за 1971-1972 роки. Адресу домогосподарства, головою якого являлася спадкодавець, було визначено рішенням виконавчого комітету Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, а саме вулиця Набережна,16. Як вбачається з даних технічного паспорту і довідки БТІ за вих.№44 від 18.03.2016 року вартість житлового будинку з будівлями та спорудами становить 61810 грн. Із звіту про проведення технічного обстеження від 29 лютого 2016 року слідує, що житловий будинок з господарськими спорудами відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації. (а.с.28-36)

Згідно рішення виконкому Афанасіївської сільської ради №3 від 16.02.1993 року ОСОБА_3, було передано у власність земельну ділянку площею 0.11 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, але за життя не встиг отримати державний акт на земельну ділянку.

Постановою завідуючої Снігурівської державної нотаріальної контори від 15 березня 2016 року відмовлено ОСОБА_1, у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомості з посиланням на відсутність правовстановлюючого документу про право власності на помешкання у спадкодавця.(а.с.5)

Суд вважає, що між сторонами по справі мають місце правовідносини, що виникають зі спадкових.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Права, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав - ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Спірний будинок збудовано спадкодавцем в 1960 році. Підставою виникнення у спадкодавця права власності на житловий будинок, збудований до 2004 року, є створення майна. За внесення записів щодо об'єкту нерухомості у по господарській книги виконкому місцевої ради, спадкодавця згідно положень Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від виконкому місцевої ради не отримував і право власності на спірний будинок в БТІ не зареєстрував. Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії є обґрунтованою.

За п.3.1 листа ВССУ від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У ході судового розгляду, знайшла підтвердження належність об'єкту нерухомості померлому, виходячи з записів погосподарських книг, рішення про передачу у власність земельної ділянки для його будівництва та обслуговування, присвоєння будинку адреси за рішенням органу місцевого самоврядування, у якому також вказано імя померлого як його власник. Позивач прийняв спадщину після смерті діда, який проживав разом з ним та проживає на теперішній час в даному будинку. За порушення його прав на оформлення спадкових прав після відкриття спадщини та на послідуюче володіння, користування і розпорядження належним майном - жилим будинком з господарськими спорудами та будівлями, звернення до суду є обґрунтованим, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3,4,15,57,60,208-210,213,214,215,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 13 листопада 1995 року, право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями згідно даних технічного паспорта, розташований за адресою: вулиця Набережна,16 в селі Афанасіївка Снігурівського району Миколаївської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання копії судового рішення.

Суддя