АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 22-ц/796/1540/2016р. Головуючий у 1 інстанції-Кричина А.В.
Доповідач- Барановська Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого- Барановської Л.В.

Суддів- Побірченко Т.І., Панченка М.М.

при секретарі Сірик Л.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою представника ТОВ «Група Рітейлу України» на

рішення Оболонського районного суду м.Києва від 20.11.2015р. у справі

за позовом ОСОБА_6 до ТОВ «Група Рітейлу

України» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за

час вимушеного прогулу, заборгованості по заробітній платі та моральної

шкоди.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які

з»явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи,

обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія-

В с т а н о в и л а:

У липні 2015р. позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача.

Зазначала, що 01.08.2014р. вона була прийнята на роботу до відповідача на посаду продавця продовольчих товарів сектору солодка та солона бакалія відділу продтоварів магазину м.Київ у порядку переведення з ТОВ «Адвентіс».

02.12.2014р. вона переведена на посаду продавця продовольчих виробів відділу ФРЕШ магазину м.Київ. Наказом № 2791 від 23.06.2015р. на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України вона звільнена з 24.06.2015р. із зазначеної посади. Посилалась на те, що вона не давала згоди на звільнення із вказаних підстав, є одинокою матір»ю.

Просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 20.11.2015р. позов задоволений частково.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Група Рітейлу України» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки доказам, неповно з»ясував обставини справи.

Апеляційна скарга представника ТОВ «Група Рітейлу України» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 з 02.12.2014р. працювала продавцем продовольчих товарів сектору хлібобулочних виробів відділу ФРЕШ магазину м.Київ ТОВ «Група Рітейлу України».

Відповідно до наказу ТОВ «Група Рітейлу України» № КЛ 279-к від 23.06.2015р. позивачку звільнено з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є угода сторін.

Таким чином, за угодою сторін розірвання трудового договору, укладеного як на невизначений, так і на визначений строк, допускається при досягненні домовленості між працівником і роботодавцем у будь-який час і у строк, визначений сторонами. При цьому бажання однієї сторони трудового договору недостатньо для звільнення працівника за цією підставою.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 не мала бажання звільнитись з роботи, бажала працювати у відповідача. Рішення керівництва про її звільнення було для неї несподіванкою. Про факт відсутності згоди позивачки на звільнення підтвердив і свідок ОСОБА_7

Вказані обставини підтверджуються також копією заяви позивачки від 22.06.2015р. про те, що її змушують написати заяву на звільнення без пояснень, вказана заява засвідчена резолюцією менеджера підприємства ОСОБА_8, що підтверджує передачу даної заяви до адміністрації відповідача.

За таких обставин суд мав підстави для поновлення ОСОБА_6 на роботі та стягнув з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 10 200 грн.

Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При визначенні розміру завданої моральної шкоди суд врахував глибину душевних переживань ОСОБА_6, ступінь порушення способу її життя та керуючись вимогами розумності і справедливості обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивачки в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн., задовольнивши вказані позовні вимоги частково.

Суд обґрунтовано відмовив у задоволенні частини позовних вимог щодо стягнення з відповідача на її користь грошової суми в розмірі 3 642, 39 грн., як компенсації за невикористану відпустку, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідачем було здійснено виплату вказаної грошової суми, що підтверджено відомостями зарахувань на карткові рахунки працівників № 2069 від 24.06.2015р. організації ТОВ «Група Рітейлу України» в розмірі 1 222, 02 грн. ОСОБА_6 та № 2070 від 24.06.2015р. в розмірі 2 396,24 грн. (а.с.25-26), а також виписки з карткового рахунку позивачки в ПАТ «Укрсоцбанк».

Суд повно і всебічно з»ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги висновки рішення суду не спростовують. Судом встановлено, що позивачку звільнено з роботи без законних підстав за ініціативою відповідача, в порушення вимог трудового законодавства України.

Керуючись ст.ст. 303, 304. 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія-

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Група Рітейлу України» відхилити, рішення Оболонського районного суду м.Києва від 20.11.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді