Справа № 492/448/16-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

28 вересня 2016 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: судді Борисової С.П., при секретарі Каширній О.Г., за участю позивачки ОСОБА_1, представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арцизі Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, та в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, який народився 13 січня 2013 року, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 гривень, щомісяця, починаючи з моменту подання позовної заяви та до повноліття дитини, посилаючись на те, з відповідачем вона перебуває у шлюбі, від якого народилася зазначена дитина, яка спільно проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобовязаний це робити. Їй відомо, що відповідач працює, але неофіційно, у звязку з чим має нерегулярний мінливий дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 зменшила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 гривень, щомісяця.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково та пояснив суду, що відповідач ОСОБА_3 згоден сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання їх спільної дитини у розмірі 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_3 тимчасово не працює, проживає разом з батьками, які є пенсіонерами, батько відповідача є інвалідом ІІІ групи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з обовязком батьків утримувати малолітню дитину, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Сторони уклали шлюб 15.11.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 10).

Як видно із копії свідоцтва про народження ОСОБА_4, він народився 13 січня 2013 року, відповідач ОСОБА_5 є його батьком, а позивачка матірю (а.с. 9).

В підтвердження свого матеріального стану позивачка надала суду довідку, видану Арцизькою районною державною адміністрацією від 02.09.2016 року № 68, згідно якій ОСОБА_1 працює в Арцизькій районній державній адміністрації на посаді головного спеціаліста відділу грошових виплат і компенсацій в Управлінні соціального захисту населення та її дохід за період з березня по серпень 2016 року склав 19 491,78 грн. (а.с. 33).

В підтвердження свого матеріального стану відповідач надав суду довідки виконавчого комітету Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, згідно яких він в наявний час не працює, немає власного будинку, присадибної ділянки, земельного паю та ОСГ, проживає разом з матірю ОСОБА_6, яка є пенсіонером та батьком ОСОБА_7, який є інвалідом ІІІ групи (а.с. 23 28).

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Такий принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Отже, обов'язок батьків з утримання своєї дитини виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано, проживають вони спільно чи окремо. Обов'язок батьків утримувати свою дитину є безумовним, однак відповідач від виконання цих обовязків ухиляється, у звязку з чим з нього на користь позивачки мають бути стягнуті аліменти на утримання малолітньої дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатним має нерегулярний мінливий дохід, на що посилалася позивачка та що не спростовував представник відповідача.

Таким чином, враховуючи, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої дитини, а також те, що має нерегулярний, мінливий дохід, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі.

При визначенні ж розміру аліментів суд також у відповідності до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Суд, визначаючи розмір аліментів, які повинні стягуватися з відповідача на користь позивачки на утримання дитини враховує матеріальне становище матері, а також матеріальне становище батька дитини платника аліментів, який, як було встановлено судом в наявний час не працює.

Судом при визначенні розміру аліментів також враховується, що Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум для дитини у віці до 6 років(в якому перебуває дитина сторін), встановлений з 1 січня у розмірі 1 167,00 гривень.

Таким чином, з урахуванням принципу рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, суд приходить висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що доцільним буде стягнення з відповідача аліментів у розмірі 600 грн. щомісяця, який в силу ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тому по наявній справі аліменти з відповідача мають бути присуджені з 07.04.2016 р.

Отже суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Суд також вважає за необхідне у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Керуючись ст. ст. 181, 182 184, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3(РНОКПП: НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, який народився 13 січня 2013 року, у твердій грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) гривень, з індексацією відповідно до закону, починаючи з моменту подання позовної заяви, тобто з 07 квітня 2016 року і до повноліття дитини, тобто до 13 січня 2031 року.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів у розмірі 700 гривень відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Арцизького районного суду