Ухвала

Іменем України

26 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

ГримичМ.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «НАСТА» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за касаційною скаргою ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 5 вересня 2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «Тойота», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Деу Матіз», номерний знак НОМЕР_1, власником якого є позивач. У результаті ДТП автомобіль марки «Деу Матіз» отримав механічні пошкодження на загальну суму 5 968 грн. 80 коп. Постановою Голосїївського районного суду м. Києва від 6 вересня 2012 року ОСОБА_3 визнано винною у ДТП.

Враховуючи викладене, позивачка просила стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 5 968 грн. 80 коп. та моральну шкоду у розмірі 2 тис. грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 липня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 968 грн. 80 коп. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що винною у ДТП визнано ОСОБА_3, тому вона має відшкодувати завдану позивачеві шкоду. При цьому право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року № 6-2808цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), доводів судів не спростовують і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич