Справа № 766/8331/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року м. Херсон

Херсонській міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Єпішина Ю.М.

при секретарі Поліщук Н.Л.

за участю сторін:

скаржника ОСОБА_1

представника Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2

заінтересована особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Херсонського міського суду Херсонської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ ДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні, ОСОБА_3, на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. У своїх вимогах просить суд визнати дії державного виконавця Суворовського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_4, які полягають у винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження №40762966 про визначення ОСОБА_1 спосіб спілкування з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом встановлення побачень щотижня з 10:00 суботи до 10:00 неділі та один день серед тижня забирати дітей зі школи до вечора цього чи дня за домовленістю з матірю.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у скарзі.

Заінтересована ОСОБА_3 у судовому засіданні при вирішенні питання поклалась на розсуд суду.

Представник Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2, у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та зазначив, що державним виконавцем правомірно було відмовлено у відкритті виконавчого провадження. Постановою від 14.04.2016 року було скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2013 року оскільки згідно виконавчого документу відсутні заходи примусового виконання рішення, адже судом конкретно встановлено та визначено спосіб спілкування ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Заслухавши пояснення сторін, пояснення державного виконавця, вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, в їх сукупності, у межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статей 3, 4, 11, 27, 31 ЦПК України, право визначати предмет, підставу позову і спосіб захисту порушеного права належить позивачеві.

Вимогами ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відносно заявлених позивачем позовних вимог судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.124 Конституції України, ст.14 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчепровадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу ст. 12 названого Закону, сторони виконавчого провадження мають право, між іншим, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні судового рішення, прийнятого у відповідності з цим Кодексом, порушені їх права та свободи.

Згідно положень ст. 384 ч. 2 ЦПК України, скарга подається до суду, що видав виконавчий документ.

Як було встановлено в судовому засіданні постановою від 15.11.2013 року було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2120/12367/12 виданого 08.11.2013 року Суворовським районним судом м.Херсона про визначення ОСОБА_1 способу спілкування з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом встановлення побачень щотижня з 10:00 суботи до 10:00 неділі та один день серед тижня забирати дітей зі школи до вечора цього ж дня за домовленістю з матірю.

Зазначене судове рішення фактично було виконане, про що сторони виконавчого провадження надали письмові заяви, які містяться в матеріалах виконавчого провадження.

13.12.2013 року відповідно до постанови старшого держвиконавця ОСОБА_7 було закінчено виконавче провадження.

14.04.2016 року начальником відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні ОСОБА_8 було проведено перевірку виконавчого провадження 40762966, після якої було скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2013 року.

15.04.2016 року державним виконавцем Ленською А.В. винесено постанову про відмову у відкритті провадження по справі.

Суд виходячи з вищевикладеного, досліджених по справі доказів в їх сукупності, вважає, що державним виконавцем правомірно було винесено 15.04.2016 року постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки в результаті перевірки було скасовано постанову від 15.11.2013 року про відкриття виконавчого провадження з наступних підстав.

Пунктом 1 ч.2 ст.11, п.п.1-20 ч.3 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачені будь-які заходи щодо виконання рішення суду, яке визначає порядок побачення будь-кого з батьків з дітьми, отже примусове виконання рішення Суворовського районного суду м. Херсона щодо побачень скаржника з дітьми неможливе, оскільки порядок способу спілкування визначено безпосередньо у ньому. У даному випадку невиконання рішення суду про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні може бути підставою для притягнення винної особи до юридичної відповідальності.

Відповідно до ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Вищенаведене узгоджується з положеннями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

На підставі вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також відповідно доводи представників сторін, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги скаржника не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, а тому в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 61, 209, 210, 218, 383, 386-388 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ ДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні, ОСОБА_3, на дії державного виконавця відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Чернівецької області через Херсонській міський суд Херсонської області, шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали шляхом подачі апеляційної скарги, а особами які не були присутні при проголошенні цієї ухвали в той же строк з дня отримання її копії.

Суддя: Ю.М.Єпішин