Справа № 308/3318/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатскьої області

в складі : головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

з участю представника позивача ОСОБА_1П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ужгородської міської ради про стягнення безпідставно набутих коштів , -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Ужгородської міської ради про стягнення безпідставно набутих коштів.

Заявник посилається на те, що Рішенням 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради №621 позивачу надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0850 га, для індивідуального житлового оудівництва, в районі вулиці Озерної, поз. 174 в м. Ужгороді.

05 березня 2008 року згідно квитанції № 08891704 позивачем через Закарпатську філію ВАТ КБ «Хрещатик» було перераховано суму 21 250,00 грн. до міського бюджету м. Ужгорода, з призначенням платежу «розрахунок внесення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ужгород від ОСОБА_2В»

20 листопада 2008 року позивачу видано державний акт на право власності "На земельну ділянку серія ЯЕ № 460503, згідно якого фактично передано на праві власності земельну ділянку площею 0,0850 га.

В травні 2015 року із Єдиного державного реєстру судових справ ОСОБА_2В стало відомо про те, що постановою Ужгородського міськрайонного суду по адміністративній справі № 2-а-1024/11 від 14.02.2013 р., яка набрала законної сили 20.03.2014 року на підставі постанови Львівського

апеляційного адміністративного суду по справі № 876/6629/13, рішення Ужгородської міської ради від 23.11.2006 року № 99 визнано незаконним та скасовано. Даною постановою встановлено, що всі питання, пов'язані з виготовленням будь-яких технічних умов будівництва житлового будинку

на земельній ділянці та пов'язані з цим витрати, в т.ч. і сплата коштів замовників, що залучаються для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів згідно постанови КМ України «Про встановлення граничного розміру коштів замовників, що залучаються

для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів від 24.01.2007 р. № 40, повинні вирішуватися вже після отримання у власність земельної ділянки, а не при вирішенні питання її надання.

Таким чином Ужгородська міська рада безпідставно володіла коштами позивача в сумі 21 250,00 грн і після визнання рішення Ужгородської міської ради від 23.11.2006 року № 99 незаконним, повинна була повернути йому такі, чого відповідачем не було здійснено.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд такий задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомленим. Так як, суд не має відомостей про причину неявки відповідача, то розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, що передбачено ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Суд, заслухавши позицію представника позивача , дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов із наведених у ньому мотивів обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що Рішенням 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради №621 позивачу надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0850 га, для індивідуального житлового оудівництва, в районі вулиці Озерної, поз. 174 в м. Ужгороді. Згідно п. 8 даного рішення зобов'язано громадян створити товариства забудовників для централізованого розвитку інфраструктури за рахунок коштів забудовників та зазначено, що документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку, видати членам створеного товариства.

05 березня 2008 року згідно квитанції № 08891704 ОСОБА_2В через Закарпатську філію ВАТ КБ «Хрещатик» було перераховано суму 21 250,00 грн. до міського бюджету м. Ужгорода, з призначенням платежу «розрахунок внесення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ужгород від ОСОБА_2В» Фактично внесені кошти із розрахунку 25 грн. за один квадратний метр відповідно рішення Ужгородської міської ради № 99 від 23.11.2006 р. ІУ сесії У скликання.

20 листопада 2008 року позивачу видано державний акт на право власності "На земельну ділянку серія ЯЕ № 460503, згідно якого фактично передано на праві власності земельну ділянку площею 0,0850 га.

Рішеннями ІУ сесії міської ради У скликання № 99 від 23.11.2006 р. «Про умови надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва» та № 245 від 21.02.2007 р. «Про зміни до рішення ІУ сесії № 99 від 23.11.2006 р.» при вирішенні питань про надання у приватну власність громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва передбачено обов'язкові умови:

перерахування громадянами, яким міською радою виділено земельні ділянки для індивідуальної забудови, коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури до цільового фонду соціально-економічного розвитку міста з розрахунку 25,00 гривень за 1 квадратний метр протягом

30-ти календарних днів з моменту підпису рішення сесії міським головою.

Відповідно до п.З рішення ІУ сесії міської ради У скликання № 99 від 23.11.2006 р. «Про умови надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва - «у разі невиконання цих умов, рішення про надання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва втрачає чинність». Таким чином, рішення носило зобов'язальний характер для громадян яким міською радою виділено земельні ділянки для індивідуальної забудови.

Кошти на розвиток інфраструктури відраховуються на підставі постанови КМ України «Про встановлення граничного розміру коштів замовників, що залучаються для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів» від 24.01.2007 р. № 40, яка втратила чинність на підставі постанови КМ України № 415 від 28.04.2009 р. Розмір відрахування залежить від вартості будівництва, однак мова про вартість будівництва при оформленні та отриманні державного акту на право власності на землю не йдеться.

В травні 2015 року із Єдиного державного реєстру судових справ позивачу тало відомо про те, що постановою Ужгородського міськрайонного суду по адміністративній справі № 2-а-1024/11 від 14.02.2013 р., яка набрала законної сили 20.03.2014 року на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду по справі № 876/6629/13, рішення Ужгородської міської ради від 23.11.2006 року № 99 визнано незаконним та скасовано. Даною постановою встановлено, що всі питання, пов'язані з виготовленням будь-яких технічних умов будівництва житлового будинку

на земельній ділянці та пов'язані з цим витрати, в т.ч. і сплата коштів замовників, що залучаються для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів згідно постанови КМ України «Про встановлення граничного розміру коштів замовників, що залучаються

для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів від 24.01.2007 р. № 40, повинні вирішуватися вже після отримання у власність земельної ділянки, а не при вирішенні питання її надання.

Зобов'язання Ужгородською міською радою сплатити ОСОБА_2В кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ужгород в районі вул.Озерної, поз 174 до моменту оформлення нею права власності на земельну ділянку було безпідставним. Внаслідок сплати коштів без правових підстав, йому нанесена матеріальна шкода в сумі 21 250,00 грн.

Таким чином Ужгородська міська рада безпідставно володіла коштами позивача в сумі 21 250,00 грн і після визнання рішення Ужгородської міської ради від 23.11.2006 року № 99 незаконним, повинна була повернути йому вказані кошти, чого відповідачем не було здійснено.

Згідно ч.2 ст 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (ст. 15 ЦК України).

У відповідності до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені

судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі,

що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких

беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Статтею 118 ЗК України, якою визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, не передбачено можливості встановлення додаткових умов при вирішенні питань стосовно передачі громадянам у власність земельних ділянок.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 164, 209, 212, 214, 215, 218, ЦПК України, суд, -

Рішив:

Позовну заяву задоволити.

Строк звернення до суду - поновити.

Стягнути з Ужгородської міської ради (код ЗДРПОУ 33868924, м. Ужгород, пл. Поштова, 3) на користь ОСОБА_2 (інд. код НОМЕР_1 АДРЕСА_1) безпідставно набутих грошових коштів в сумі 21 250,00 (двадцять одна тисяча двісті п'ятдесят) грн., згідно квитанції № 0S891704 від 05.03.2008 року та сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3