Провадження № 22-ц/780/1389/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 17.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

за участю секретаря: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 21.02.2008 року було укладено кредитний договір № KІА3GA00000025 за яким відповідач отримав кредит у розмірі 90000,00 доларів США., на термін до 21.02.2028 року включно, з відсотковою ставкою 1,00% на місяць тобто 12,00% на рік. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобовязань станом на 16.05.2015 р. утворилася заборгованість у розмірі 7 711 501, 46 грн.

Просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в розмірі 7 711 501, 46 грн. та судові витрати.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість в розмірі 3 995 656 грн. 74 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 91429,31 доларів США, що еквівалентно 1 933 729, 91 грн.,проценти за користування кредитом 84899,32 доларів США, що еквівалентно 1 795 620, 62 грн.,комісія за користування кредитом 2579,49 доларів США, що еквівалентно 54 556, 21 грн.,пеня за несвоєчасність виконання зобовязань 211 500 грн., штраф (фіксована частина) 250грн.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з апеляційною скаргою в якій просить рішення змінити в частині зменшення суми пені, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов про стягнення пені задольнити в повному обсязі. Зазначає, що суд безпідставно зменшив розмір неустойки за невиконання договору за відсутності підстав, передбачених ч.3 ст. 551 ЦК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» було укладено кредитний договір № KІА3GA.02.2008 року. (а.с.10-13 ).

Відповідно до п.8.1 Кредитного договору № КІА3GА00000025 від 21.02.2008 року, банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти на строк по 21.02.2028 року в розмірі 109355,20 доларів США зі сплатою за користування кредитом платежів у випидках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2% від суми кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,48% річних від суми резервованих ресурсів за проведення додатковго моніторингу. Періодом сплати вважається період з 20 по 26 число кожного місяця.

П.2.3.1 договору передбачає право позивача в односторонньому порядку збільшувати розмір відсотків за користування кредитом при зміні конюктури ринку грошових ресурсів в Україні.

Згідно з п.8.1.1 договору, позичальник зобовязується повернути кредит, згідно порядку та в строки, вказні у п.8.1.

Відповідно до п.8.1.2, у разу порушення термінів оплати, передбачених п.8.1.1, в т.ч. оплати заборгованості не в повному обсязі на 120 календарних днів сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди. Пені (в повному обсязі) в останній день місяця. В якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів.

П.6.4 договору передбачає, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250грн. + 5% від суми позову.

Згідно з п.8.4 договору, при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні.

Відповідно до п.8.3, забезпеченням виконання позичальником зобовязань за даним договором виступає трикімнатна квартира, що є предметом іпотеки.

Пунктом 5.5 Договору встановлено, що терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Вирішуючи вказаний спір та частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. 1054 ЦК України і позивач свої зобовязання за вказаним правочином виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у терміни, зазначені кредитним договором, а відповідач, у порушення вимог ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України належним чином у строки визначені договором зобовязання не виконав.

Зменшуючи суму пені суд виходив з того, що розмір нарахованої позивачем пені значно перевищує розмір збитків, а відтак наявні передбачені ч.3 ст.551 ЦК України підстави для її зменшення.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступних підстав:

За змістом ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

У ч.1 ст. 549 ЦК України зазначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі в зв'язку з чим станом на 11.06.2015, згідно наданого позивачем розрахунку та виписки по особовому рахунку, утворилась заборгованість в розмірі 364610,00 доларів США, що за курсом 21,15грн. за 1 долар США, відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.06.2015 року складає 7711501 грн. 46коп., зокрема:91429,31 (доларів США) - заборгованість за кредитом; 84899,32 (доларів США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2579,49 (доларів США) - заборгованість по комісії за користування кредитом; 168328,24 (доларів США) - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що становить 3560142,28 грн.;11,82(доларів США) - шраф (фіксована частина), що становить 250 грн.;17361,82(доларів США) - штраф (процентана складова).

За таких обставин суд вірно прийшов до висновку про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 3 995 656 грн. 74 коп.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

Суд обгрунтовано зменшив розмір пені до суми 211 500 грнз огляду на те, що розмір пені значно перевищує розмір понесених позивачем реальних збитків та враховуючи скрутне матеріальне становище та сімейний стан відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд, зменшуючи розмір неустойки (штрафу), допустив порушення норм матеріального права не грунтуються на вимогах закону, бо за змістом ч.3 ст.551 ЦК України, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки за рішенням суду, з урахуванням положень ст.3 ЦПК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Разом з тим, суд прийшов до обґрунтованого висновку про про можливість стягнення фіксованої частини штрафу, що зазначена в умовах договору - 250грн. та необґрунтованим нарахування штрафу в розмірі 17361,82 доларів США, що становить, відповідно до п.6.2 договору, 5% від суми позову.

Інших доводів незаконності рішення апеляційна скарга не містить.

Висновки суду першої інстанції викладені в рішенні відповідають вимогам закону та обставинам справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази та ухвалив обґрунтоване рішення з вірним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: