Справа № 367/7302/15-ц Головуючий у І інстанції Пархоменко О. В.
Провадження № 22-ц/780/5362/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 57 21.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

21 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Данілов О.М., Журби С.О.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк Фінанси та Кредит на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, третя особа АТ Банк Фінанси та Кредит про скасування арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що він дізнався про наявність постанови № 2338 від 16.04.2015 року державного виконавця про розшук майна боржника, винесену на підставі виконавчого листа № 367/4426/14-ц, що видав Ірпінський міський суд Київської області. Відповідно до даної постанови вирішено стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь АТ Банк Фінанси та Кредит заборгованість за кредитним договором 0-8/11-00700-с-к від 24.06.2011 року в розмірі 9 500 000,0 гривень. Також згідно даної постанови стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 судові витрати у сумі 3 654,0 гривень.

Позивач зазначає, що даний автомобіль НОМЕР_3, кузов WBADT110XOGY53796 зареєстрований та належить ОСОБА_2, а не ОСОБА_3.

Вказує, що відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наголошує на тому, що постанова про накладення арешту та розшук майна є безпідставною, оскільки відсутнє будь-яке судове рішення про стягнення саме з позивача будь-яких грошових коштів.

Також посилаючись на ч.1 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження, згідно якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, вказує, що фактично підстав для винесення та виконання постанови № 2338 від 16.04.2015 року немає, оскільки у транспортного засобу є власник, а саме ОСОБА_2.

Позивач просив скасувати постанову № 2338 від 16.04.2015 року про арешт та розшук майна, а саме автомобіль марки BMW 520І, д. н. АІ 6784 СХ, кузов WBADT110XOGY53796; виключити з розшуку автомобіль НОМЕР_3, кузов WBADT110XOGY53796; зняти з арешту автомобіль НОМЕР_3, кузов WBADT110XOGY53796.

В подальшому під час розгляду справи позивач надав суду заяву про зміни та уточнення, в якій, посилаючись на зазначені вище обставини, просив звільнити майно з-під арешту, а саме автомобіль НОМЕР_3, кузов WBADT110XOGY53796.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29 червня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Звільнено з-під арешту автомобіль BMW 520І, № кузова WBADT110XOGY53796 державний номерний знак НОМЕР_4, який належить ОСОБА_2, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, апелянт подав апеляційну скаргу в якій посилається на те, що рішення незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а також судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника процесу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 являється власником автомобіля НОМЕР_3, кузов WBADT110XOGY53796 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ №471778.

Встановлено, що 20.03.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 при примусовому виконанні виконавчого листа № 367/4426/14-ц, виданого 16.03.2015 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь АТ Банк Фінанси та Кредит заборгованості за кредитним договором 0-8/11-00700с-к від 24.06.2011 року в розмірі 9 500 000,0 гривень та судових витрат у сумі 3 654,0 гривень , боржник ОСОБА_3, АДРЕСА_1 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 47040973, якою накладено арешт у межах суми боргу 9 503 654,0 гривень на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3.

Встановлено, що 16.04 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 при примусовому виконанні виконавчого листа № 367/4426/14-ц, виданого 16.03.2015 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь АТ Банк Фінанси та Кредит заборгованості за кредитним договором 0-8/11-00700с-к від 24.06.2011 року в розмірі 9 500 000,0 гривень та судових витрат у сумі 3 654,0 гривень , боржник ОСОБА_3, АДРЕСА_1 винесено постанову про розшук майна боржника ВП № 47040973, якою оголошено розшук майна автомобіля НОМЕР_3, кузов WBADT110XOGY53796, що належить ОСОБА_3.

Встановлено, що згідно листа Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в м. Києві від 13.08.2015 року № 10/41903 згідно облікових даних НАІС ДДАІ МВС України станом на 12.08.2015 року автомобіль BMW 520І, № кузова WBADT110XOGY53796 державний номерний знак НОМЕР_4 зареєстрований за громадянином ОСОБА_2, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5.

Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи.

У відповідності до ч.1 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Отже колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції, що позивач є власником автомобіля НОМЕР_3, кузов WBADT110XOGY53796 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ №471778, також належність даного автомобіля підтверджується відповідями від міністерства внутрішніх справ України, де вбачається з бази єдиного державного реєстру власником автомобіля НОМЕР_3, кузов WBADT110XOGY53796 є ОСОБА_2.

Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк Фінанси та Кредит відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: