пр. № 2/759/545/16
01 червня 2016 року м.Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,
секретаря Чернишук К.О.,
за участю: представника позивача Гороха А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Південний» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.54-57, 61, 62, 66, 68), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив.
Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності не з'явившихся осіб на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 22.05.2006 між Акціонерним банком «Південний» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 24/И-06, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит частинами, а відповідач зобов'язався повернути кредит 26.04.2021 та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 8 % річних (а.с. 7-10, 15, 16).
Додатковою угодою від 08.04.2014 до кредитного договору № 24/И-06 від 22.05.2006 було змінено п. 1.1. кредитного договору та встановлено, що у випадку звільнення відповідача з банку та невиконання ним п. 3.2.10. кредитного договору, процентна ставка з наступного дня після дня звільнення встановлюється в розмірі 10 % річних (а.с. 23).
Відповідач в свою чергу неодноразово порушував умови кредитного договору № 24/И-06 від 22.052006, а саме: відповідно до п. 3.2.1. кредитного договору № 24/И-06 від 22.05.2006 року відповідач зобов'язався повернути позивачу отриманий кредит у відповідності до п.п. 1.1., 2.1., 2.3. кредитного договору, зокрема. відповідно до графіку погашення кредиту. Крім того, у відповідності із п. 3.2.2. кредитного договору № 24/И-06 від 22.05.2006, відповідач зобов'язався сплатити позивачу проценти за кредитом згідно до п.п. 1.1., 2.2., 2.3. кредитного договору (а.с. 11-14).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено поняття "тимчасова окупована територія України» (зокрема це сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя) і встановлено особливий правовий режим цієї території (стаття 4), особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.
Так, статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» змінено територіальну підсудність судових справ у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях.
З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 589 грн. 73 коп.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; ст. ст. 509, 525, 526, 629, 1054; ст. ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, ч. 4 ст. 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 360-7 ЦПК України,-
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Південний» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою рішення суду відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ: