УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Костів Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Малиновський Відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись до Дніпровського районного суду міста Києва, як компетентного суду, просила визнати виконавчий лист №755/28967/2013, виданий 27 лютого 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором споживчого кредитування на підставі рішення третейського суду, таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засідання просила задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, пояснила, що 06 грудня 2013 року Дніпровський районний суд м. Києва задовольнив заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого 27 лютого 2014 року був виданий виконавчий лист №755/28967/2013. 06 квітня 2016 року постановою державного виконавця Малиновського Відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрите виконавче провадження №50733226. Заявник ОСОБА_1 вважає, що третейський суд розглянув справу, яка непідвідомча третейському суду, оскільки виходячи з положень п.14 ст.6 Закону України «Про третейські суди», третейські суди можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських відносин, за винятком справ у спорах про захист прав споживачів, тому враховуючи той факт, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено договір споживчого кредиту, де поручителем виступає ОСОБА_1, спір між цими сторонами, пов'язаний з виконанням договору споживчого кредитування, не підвідомчий третейському суду, така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 20.05.2015 року у справі №6-64цс15 та від 27 січня 2016 року по справі №2712цс15, які відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх суддів України. Таким чином, з урахуванням правових висновків Верховного Суду України, з ОСОБА_5, як поручителя за Договором поруки №07-15/505 від 25 квітня 2007 року, укладеним на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, не можуть стягуватись грошові кошти за рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, якому з 12 березня 2011 року не підвідомчі спори за споживчими кредитами.

Представник заінтересованої особи - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_6 в судовому засідання просив відмовити у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав, викладених у письмових запереченнях, які приєднано до справи.

Заінтересовані особи - ОСОБА_2 та представник Малиновський Відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористались.

Заслухавши пояснення представник заявника ОСОБА_3, представника заінтересованої особи ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 368 та ст. 389-7 Цивільного процесуального кодексу України питання, пов'язані із зверненням рішення третейського суду до виконання, вирішує місцевий суд, який видав виконавчий лист на його примусове виконання.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 06 грудня 2013 року, яка винесена в межах розгляду цивільної справи №755/28967/13-ц, задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду.

Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійного діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 27 лютого 2013 року у справі №622-12, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 303 525 доларів США 80 центів, що становить 2 426 081 грн. 72 коп. заборгованості за договором кредиту №2007/13.2.06/266 від 25.04.2007 р. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 12330 грн. 49 коп. витрат, пов'язаних з вирішення спору третейським судом. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 12330 грн. 49 коп. витрат, пов'язаних з вирішення спору третейським судом. (а.с.28-29)

Відповідно ч.1 та ч.2 ст.369 Цивільного процесуального кодексу України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Виходячи з положень ч.4 ст.369 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов'язку повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав його помилкової видачі, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване.

Крім того, у таких випадках необхідно враховувати, що Закон України «Про виконавче провадження» передбачає скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження (п.4 ч.1 ст.49 Закону).

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, стягувач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва , як компетентного суду, з заявою про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду, за результатами розгляду заяви, судом видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 27 лютого 2013 року у справі №622-12, де боржниками виступають ОСОБА_2 та ОСОБА_1

В свою чергу заявник ОСОБА_1, як учасник третейського розгляду, не скористалась правом оскаржити рішення третейського суду, ці обставини підтвердив в судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3

В той же час, місцевий загальний суд, як компетентний суд, не перевіряє рішення третейського суду на відповідність нормам матеріального або процесуального права, а лише на дотримання процедурних вимог, які встановлені Законом України «Про третейські суди», при цьому рішення третейського суду може бути скасовано лише з підстав, визначених у ст.389-5 Цивільного процесуального кодексу України.

Виходячи з аналізу наведених норм чинного законодавства, державний суд виконує функцію контролю за законністю рішення третейського суду, не будучи наділеним правом контролю за його діяльністю, правом скасування або зміни рішення по суті.

Недотримання норм законодавства або недостатня обґрунтованість рішення третейського суду не є підставою для скасування державним судом такого рішення третейського суду.

Виходячи з характеру спірних відносин, які виникли між сторонами цивільного процесу, питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається компетентним судом за заявою особи, на користь якої ухвалене рішення третейського суду, тому визначальним для розгляду питання про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішень третейських суддів є наявність рішення третейського суду.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Малиновський Відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено наявність обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в розмінні положень ст.369 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 209-210, 369 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Малиновський Відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :