АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2027/2669/12 Головуючий І інстанції Скотар А.Ю..
Провадження: 22-ц/790/6532/16 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Котлярової М.Ю.,

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 16 серпня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

У лютому 2012 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що за кредитним договором № 0709/63/07-С від 18.10.2007ПАТ «Кредитпромбанк» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 500 000,00 доларів США на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,55 % на рік з кінцевим терміном повернення 10.10.2017. Для обліку виданого кредиту та нарахованих відсотків відкрито рахунки відповідно № 0862 та № 0862. В наступному між сторонами укладались додаткові угоди та договори про внесення змін до кредитного договору, якими змінювались відсоткова ставка, графік погашення кредиту та сплати відсотків. В порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 зобовязання належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 20.01.2012 виникла заборгованість в розмірі 499 652,18 доларів США, що за курсом НБУ складає 3 992 120,98 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» суму заборгованості в розмірі 499 652,18 доларів США, що за курсом НБУ складає 3 992 120,98 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 3 219, 00 грн.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2012 року позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Кредитпромбанк в особі Харківської Філії ПАТ Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 0709/63/07-С від 18.10.2008 в сумі 499 652 долари 18 центів США, що за курсом НБУ станом на 20.01.2012 становить 3 992 120, 98 грн. та судовий збір в розмірі 3 219 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «Кредитпромбанк» у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин справи. В обґрунтування скарги зазначено, що неналежне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, позбавило відповідача надати суду свої заперечення та докази внаслідок чого, суд розглянув справу без з'ясування всіх обставин справи, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення. Суд першої інстанції не звернув своєї уваги, що ПАТ «Кредитпромбанк» невірно розрахував суму заборгованості за кредитним договором, а також в порушення чинного законодавства стягнув пеню та штрафи за 1 рік та 4 місяця, що є порушенням ст. 258 ЦК України. Суд першої інстанції при стягнення суми пені та штрафу не врахував положення ст.551 ЦК України. Судом першої інстанції не звернув уваги на той факт, що ОСОБА_3 не отримував вимоги про дострокове повернення усієї суми кредити, що є порушенням ст.1050 ЦК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив, з положень ст.ст. 611,649,1049,1054ЦК України, та прийшов до правильного висновку, що через неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором у встановлені терміни у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що згідно кредитного договору № 0709/63/07-С від 18.10.2007 та заяви на видачу готівки 263_4 від 18.10.2007 року ОСОБА_1 ПАТ «Кредитпромбанк» надав кредит у розмірі 500 000,00 доларів США на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,55 % на рік з кінцевим терміном повернення 10.10.2017 (а.с. 6-8, , 43).

Для обліку виданого кредиту та нарахованих відсотків відкрито рахунки відповідно № 0862 та № 0862 (а.с. 6).

10.06.2008 між позивачем та відповідачем укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 0709/63/07-С від 18.10.2007 згідно з яким з 10.06.2008 процентна ставка підвищена до 15% річних та змінено п. 3.8. кредитного договору щодо сплати пені (а.с. 9).

12.10.2009 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін № 2 до кредитного договору № 0709/63/07-С від 18.10.2007 згідно з яким встановлено черговість погашення заборгованості (а.с. 10).

14.10.2009 між позивачем та відповідачем укладено договір про внесення змін № 3 до кредитного договору № 0709/63/07-С від 18.10.2007 згідно з яким встановлено новий графік погашення кредитної заборгованості, встановлено процедуру та умови повернення кредиту (а.с. 11-13).

16.01.2012 між сторонами укладено додаткову угоду № 4 до кредитного договору № 0709/63/07-С від 18.10.2007 за якою встановлений кінцевий термін повернення кредиту 16.01.2012, визначний фактичний залишок заборгованості за основним зобовязанням по кредиту станом на 16.01.2012 в розмірі 403356,91 доларів США (а.с. 14).

Зобовязання передбачені кредитним договором та додатковими угодами щодо погашення кредиту, сплати процентів та пені при її нарахуванні позичальник ОСОБА_1 в повному обсязі не виконував, у звязку з чим станом на 20.01.2012 у нього утворилась заборгованість на загальну суму в розмірі 499 652,18 доларів США, що за курсом НБУ становить 3 992 120,98 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 403 356,91 доларів США (3 222 741,04 грн. за курсом НБУ), заборгованості за процентами 57 282,87 доларів США (457 678,67 грн.), нарахованої пені в розмірі 24 012,40 доларів США, що становить 191 854,27 грн., штрафу в розмірі 15 000 доларів США (119 847,00 грн.), що підтверджено розрахунком заборгованості та виписками по рахунках (а.с. 16-35, 40).

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не отримував будь-яких судових повісток по даній судовій справі не свідчить про прийняття судом першої інстанції необґрунтованого рішення.

У матеріалах справи знаходяться конверти про направлення судових повісток з відповідними відмітками Укрпошти про відправку, що були направлені відповідачу ОСОБА_1 на адресу : м. Харків, вул.Тевєлева, 7, але кореспонденція поверталась до суду за закінченим терміну зберігання /а.с. 47,53,60/.

Посилання апелянта про те, що ОСОБА_1 не отримував вимоги про дострокове повернення усієї суми кредити, що є порушенням ст.1050 ЦК України спростовуються матеріалами справи.

Згідно листа вимоги №1 від 27.07.2010 року № 5427/45.2-б.б-03ХВ ОСОБА_1 було повідомлено про існування суми заборгованості з вимогою погасити всю заборгованість за кредитом ( а.с.36).

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем невірно розрахована сума заборгованості, сума пені та штрафу була нарахована без урахуванням вимог ст.258 ЦК України та не прийняті до уваги положення ст.551 ЦК України є помилковими.

Відповідно до договору про внесення змін до кредитного договору № 0709/63/07-С від 18.10.2007 р. сторони домовились, що за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.1.3 цього договору, що діяла на момент прострочення, від суми простроченого платежу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України при порушенні зобовязань наступають наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази які підтверджують неправильне нарахування позивачем суми заборгованості апелянтом надано не було.

Згідно додаткової угоди № 4 до кредитного договору № 0709/63/07-С від 18.10.2007 укладеної сторонами 16.01.2012 року встановлений кінцевий термін повернення кредиту 16.01.2012 та визначний фактичний залишок заборгованості за основним зобовязанням по кредиту станом на 16.01.2012 в розмірі 403 356,91 доларів США.

Таким чином, в даному випадку до спірних правовідносин і до нарахування суми пені та штрафу не може бути застосовано положення ст.258 ЦК України, якими передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), оскільки сторони за домовленістю змінили строк договору і сума пені та штрафу була нараховано з дотриманням умов договору і вимог ст.258 ЦК України.

Згідно ч. З ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судова колегія не вбачає обставин, які мають істотне значення для зменшення суми пені та штрафу.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором № 0709/63/07-С від 18.10.2008 в сумі 499 652 долари 18 центів США, що за курсом НБУ станом на 20.01.2012 становить 3 992 120, 98 грн.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підтверджується матеріалами справи, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування або зміни рішення суду при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 16 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді -