Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Войнаренко Л.Ф.

секретаря Клименко В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.Вишгороді справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «СКАЙД» про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в жовтні 2015 року звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «СКАЙД», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

В травні 2016 року позовні вимоги змінив(а.с.175).

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 2 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2про відшкодування матеріального збитку залишені без розгляду (а.с.184)

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 27 липня 2014 року о 16 годині 45 хвилин у місті Києві по вул..Електриків сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб Chevrolet Aveo д.н.з.НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3. Постановою Подільського районного суду м.Києва від 8 серпня 2014 року ОСОБА_2, водія автомобіля НОМЕР_2, визнано винним в скоєнні даного ДТП. На виконання умов Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання ДТП була застрахована ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» згідно з Полісом №АІ/3458823. В відповідності до закону позивач подав страховику всі документи. 13 листопада 2014 року представником ТОВ «ЕАК «Довіра» було проведено огляд автомобіля позивача, відповідно до звіту №10236 про визначення вартості матеріального збитку, завданого КТЗ Chevrolet Aveo д.н.з.НОМЕР_1, матеріальна шкода складає 57751 грн.20 коп. Просить стягнути на користь позивача з відповідача ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» різницю між вартістю транспортного засобу на момент ДТП та залишковою вартістю в сумі 43039 грн.56 коп., 1000 грн. витрат на складання звіту про оцінку майнової шкоди та сплачений судовий збір.

В судове засідання сторони не з»явились, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу слухати за його відсутності. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27 липня 2014 року о 16 годині 45 хвилин у місті Києві по вул..Електриків сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб Chevrolet Aveo д.н.з.НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3. Постановою Подільського районного суду м.Києва від 8 серпня 2014 року ОСОБА_2, водія автомобіля НОМЕР_2, визнано винним в скоєнні даного ДТП (а.с.13). Постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» до учасників дорожнього руху належать водії. Учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яке на відповідних правових підставах володіє транспортним засобом або іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого складає підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 вказаної статті ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, яка повязана з використанням, зберіганням та утриманням транспортних засобів та ін., що складає підвищену небезпеку для осіб, які здійснюють цю діяльність та інших осіб.

Ст. 1887 ч.2 ЦК України передбачає, що шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Дане положення також передбачено ч.2 п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 6 від 27.03.1992 р. Про практику застосування судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди.

Враховуючи наведене, та те, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 завдано матеріальної шкоди позивачу, а саме внаслідок дорожньо- транспортної пригоди було пошкоджено його автомобіль, суд приходить до висновку що позовні вимоги про стягнення матеріального збитку підлягають задоволенню.

Згідно ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. ст. 2, 4, 8, ч. 1, 16 ст. 9, ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" страховиками визнаються фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно з Законом України "Про господарські товариства" з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування), а також з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

На виконання умов Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання ДТП була застрахована ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» згідно з Полісом №АІ/3458823 /а.с.11/, сума страхового відшкодування становить 50000 грн., розмір франшизи нуль.

В відповідності до закону позивач подав страховику всі документи, зокрема страховику була подана заява про виплату страхового відшкодування та документи (а.с.37-38)

Розмір шкоди внаслідок ДТП визначено звітом про визначення вартості матеріального збитку (а.с.15-20), вартість збитку становить 57751 грн.20 коп. З даного звіту вбачається, що автомобіль позивача був фактичного знищений

Суд враховує, що ОСОБА_1 продав автомобіль за 21000 грн., про що повідомив страховика відповідача ПАТ «СК «СКАЙД» (а.с.145).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач ПАТ СК «СКАЙД» свої зобовязання не виконав.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає , що наслідком невиконання зобов»язання за договором може бути розірвання договору, виплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов»язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Згідно з п.3 п.1 ст. 20 Закону України «Про страхування» визначено, що при настанні страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Суд враховує, що ринкова вартість транспортного засобу Chevrolet Aveo д.н.з.НОМЕР_1, на момент ДТП становила 57751 грн.20 коп., ринкова вартість вказаного автомобіля (залишків) після ДТП становила 14711,64 грн., ОСОБА_1 продав автомобіль за 21000 грн.,суд приходить до висновку, що заподіяні збитки позивачу становлять 36751 грн.20 коп., в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, є такими, що підлягають задоволенню .

Керуючись ст.11,60,208,209,213 ЦПК України, ст.ст.6,33.28,34.2, 35,36,36.2 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст..20 Закону України «Про страхування», ст..526,612,623, 979, 1166, 1194,1187, ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовільнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «СКАЙД» 36751 (тридцять шість тисяч сімсот п»ятдесят одну) грн.20 коп.. страхового відшкодування.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «СКАЙД» понесені витрати на проведення звіту про оцінку майнової шкоди в сумі 1000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 587 грн.51 коп., всього 1587 (одна тисяча п»ятсот вісімдесят сім) грн..51 коп.

На рішення суду може бути протягом десяти днів подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя Л.Ф.Войнаренко