Справа №: 343/1504/16-ц
Провадження №: 2/0343/707/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

секретаря Шикор Г. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Свої вимоги мотивує тим, що вона 05 вересня 1998 року уклала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 З часом їхні подружні стосунки стали погіршуватись, відповідач почав частіше вживати спиртні напої, приходити додому у нетверезому стані, влаштовувати безпідставно сімейні скандали та сварки, байдуже відноситись до дітей, перестав займатися їхнім вихованням та надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Впродовж останнього часу відповідач не проживає разом з нею. Вона сама не має можливості повністю фінансово забезпечити потреби дітей, оскільки є інвалідом ІІІ групи по зору. Відповідач офіційно не працевлаштований, не має постійного доходу, аліменти нікому не платить, непрацездатних осіб на утриманні не має. Вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 900,00 грн. на кожну дитину.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зіславшись на вищевикладені обставини, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що з червня 2016 року відповідач залишив сім'ю, з цього часу вона проживає сама з дітьми. Живуть вони у будинку, який перейшов їй у власність на підставі договору довічного утримання. Будинок старенький, там немає ні ремонту, ні належних умов для проживання. Однак відповідач не хотів проводити там ремонт. Він ціле літо допомагає брату по господарству, а вона, проживаючи з дітьми в незадовільних умовах, працюючи, будучи хворою, змушена сама косити або за гроші винаймати людей, обробляти поля, доглядати худобу, щоб мати чим годувати дітей, за що вдягнути їх до школи. Вона є інвалідом ІІІ групи, працює на півставки прибиральницею, а на півставки сторожем, за що отримує заробітну плату в розмірі 1200,00, інших доходів не має, утримує господарку, однак їй на утримання дітей зовсім не вистачає.

Відповідач у судовому засіданні вказав, що пішов із сім'ї, оскільки дружина постійно влаштовувала сварки. На утримання дітей готовий сплачувати по 500-600 гривень, оскільки ніде не працює, проживає в даний час у батьківському будинку, інших утриманців не має, є фізично здоровим. Його діти свого нерухомого майна не мають.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-НМ № 032127 від 05 вересня 1998 року сторони одружились 05 вересня 1998 року, актовий запис № 5 (а.с. 7).

Згідно свідоцтв про народження серії І-НМ № 001239 від 21 березня 2005 року, серії І-НМ № 146800 від 10 лютого 2010 року відповідно ОСОБА_3 народився 05 березня 2005 року, актовий запис № 3, ОСОБА_4 народився 30 січня 2010 року, актовий запис № 2. Їхніми батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8, 9).

Позивачка ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи загального захворювання по зору, про що свідчить копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (а.с. 10), та отримує незначні доходи, свідченням чого є довідка про доходи № 57 від 29.07.2016 р. (а.с. 11).

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо. Неповнолітні сини проживають з мамою ОСОБА_1 в незадовільних побутових умовах, чого не заперечив відповідач у судовому засіданні. ОСОБА_2 участі в утриманні дітей не бере, хоча зобов'язаний це робити, на що він погодився, визнавши позов частково, а тому суд приходить до переконання, що, оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов'язком батьків, позов підлягає до часткового задоволення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище та стан здоров'я дітей, матеріальне становище платника аліментів та інші обставини справи.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

РIШИВ:

Позов задовольнити частково.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі по 750,00 (сімсот п`ятдесят) гривень щомісячно на кожну дитину.

Стягнення аліментів розпочати з 05 серпня 2016 року і проводити до повноліття дітей.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: