Провадження № 4-с/234/20/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Літовки В.В.,

секретар Білоусова М.А.,

за участю заявника ОСОБА_1, державного виконавця ВДВС ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області. В обґрунтуванні своїх вимог вказав, що 29.09.2016 р. державним виконавцем Богельскою Л.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим провадженням, яке відкрито на підставі наказу Краматорського міського суду від 04.09.2015р.. Постанову ним отримано 27.09.2016 р., якою накладено арешт на все його майно, належного йому на праві приватної власності.

Вважає, що постанову винесено незаконно з перевищенням повноважень державного виконавця. Просить суд визнати незаконною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції про арешт його майна та заборони на його відчуження.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просить її задовольнити мотивуючи тим, що після того як йому стало відомо про оскаржувану постанову, то він зявився до державного виконавця з заявою про утримання з його пенсії боргу відповідно судового наказу.

Державний виконавець скаргу не визнав, посилаючись на ті обставини, що арешт на все майно боржника був накладений згідно з діючим законодавством.

Суд, дослідивши надані докази вважає, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 04.09.2015 р. Краматорський міський суд Донецької області видав наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Краматорськтеплоенерго» 10024, 48 грн.

Виконавчий лист по справі був поданий на примусове виконання до ВДВС Краматорського МУЮ.

26.09.2016 державним виконавцем ВДВС Краматорського управління юстиції при примусовому виконанні судового наказу виданого Краматорським міським судом накладено арешт на все майно що належать боржнику ОСОБА_1 лише в межах суми боргу, який складає » 10024, 48 грн.

Так, суд враховує, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а в ст.14 ЦПК визначені ознаки обов`язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.ст.1,5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Згідно ст.32 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або

належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

При виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець згідно зі статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і у вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунках в цінних паперах у депозитаріях останніх, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Наведений у додатку до Закону України «Про виконавче провадження» перелік видів майна громадян, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, є єдиним для всіх випадків звернення стягнення на зазначене майно.

Стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням правил статті 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Зідно ст.30 ч.2 ЗУ Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом 6 місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Стаття 52. Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника

1. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

2. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

3. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

4. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

5. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

6. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

7. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

У судовому засіданні встановлено, що заявник є інвалідом 3 групи , отримує пенсію, з якої проводиться утримання по виконавчому листу.

Відповідно акту державного виконавця на 21.12.2016 р. за виконавчим провадження борг становить 9478 грн.

Заявник просить скасувати арешт на все майно, так як на підставі його заяви з нього проводиться утримання по виконавчому листу з пенсії. Він на праві приватної власності має легковий автомобіль, ціна якого перевищує борг, а він не може ним розпоряджатись, так як накладений арешт.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що слід визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Краматорського міського управління юстиції від 29.09.2016р. про накладення арешт на все майно божника, так як сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, є не значною, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, крім того у боржника є кошти- пенсія, з якої проводиться утримання.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_2; Л.В. від 26.09.2016 року про арешт на все майно ОСОБА_1 та заборони здійснювати його відчуження.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: