Єдиний унікальний номер № 236/329/16-ц
Номер провадження 2/236/329/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мірошниченко О.В.

за участю секретаря Безорчук А.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком який розташований за адресою Донецька область м. Лиман вул. Переїзна, буд. 8, власником якого вона є на підставі договору дарування від 28.03.1997, укладеного між нею та відповідачем ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_2, з яким позивач перебувала в шлюбі з 1980 року по 2005 рік, проживав та зареєстрований в вказаному житловому будинку, як власник, а після укладення договору дарування, як член сім'ї власника домоволодіння. Після розірвання шлюбу з грудня 2005 року по теперішній час ОСОБА_2 в зазначеному домоволодінні не проживає, його місце перебування позивачеві не відомо. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим будинком. Реєстрація відповідача перешкоджає їй в повній мірі реалізувати право власності на будинок, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, навела доводи аналогічні викладеним в позовній заяві, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи, у спосіб, визначений ч. 9 ст. 74 ЦПК України - шляхом оголошення у пресі газеті Урядовий кур'єр № 40 від 01 березня 2016 (а.с.26 ).

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши позивача та свідка, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї.

В судовому засіданні встановлено, що 09.02.1980 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб( а.с. 34).

Відповідно до довідки, виданої Краснолиманською міською радою Донецької області та домової книги сім'я ОСОБА_1 складається з ОСОБА_2 та їх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, які зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11- 12, 14)

Згідно нотаріально посвідченого договору дарування жилого будинку від 28.03.1997, який був укладений між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, ОСОБА_1 набула право власності на житловий будинок по вул. Переїзна, 8, м. Лиман Донецької області (а.с .9, 10).

25.01.2005 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області( а.с.8).

Судом встановлено і це підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, що з грудня 2005 року та по теперішній час відповідач ОСОБА_2 в будинку по вул. Переїзна, 8 в місті Лиман не проживає та як місцем проживання не цікавився.

Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації з грудня 2005 року також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_1 від 02.02.2016 (а.с.13 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з вимог ст. 383 ЦК України, власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач, як колишній член сім'ї власника житла з грудня 2005 року по теперішній час, тобто більше одного року, не користується житлом без поважних причин, тому втратив право користування житлом.

Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком № 8 по вул. Переїзна м. Лиман Донецької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлена у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 12 березня 2016 року.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 14 березня 2016 року.

Суддя -