У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" травня 2016 р. м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Масендич В.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Кредобанк», ТзОВ «Лінда-Ф», про визнання договору відступлення права вимоги недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до ПАТ «Кредобанк», ТзОВ «Лінда-Ф», про визнання договору відступлення права вимоги недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.04.2014р. між позивачем ОСОБА_1 та ПрАТ «Делос» було укладено договір іпотеки нерухомого майна, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 147т. В силу укладеного договору іпотеки та закону, ОСОБА_1 є іпотекодержателем. 08.04.2016р. між ПАТ «Кредобанк» і ТОВ «Лінда-Ф» укладено договір б/н відступлення права вимоги, за умовами якого кредитор зобовязався відступити новому кредитору за кредитним договором №57/08-Ф від 02.04.2008р., право вимоги до боржника ОСОБА_2, а новий кредитор зобовязався сплатити кредитору грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору.

Позивач зазначає, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2016р. порушено провадження у справі за позовом ТОВ «Лінда-Ф» до ТОВ «Склад Компанія», ТОВ «Сток Компанія», про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на обєкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: м.Дніпропетровськ, проспект Героїв, 147т. Таким чином, позивач зазначає, що у заявленому позові, позивач ТОВ «Лінда-Ф» своїми вимогами про визнання права власності на обєкт нерухомого майна який знаходиться в іпотеці у ОСОБА_1 та висновками про нікчемність всіх укладених щодо майна правочинів, фактично не визнає право ОСОБА_1, як іпотеко держателя який має пріоритетне право зареєстроване право на задоволення своїх вимог.

Відтак позовні вимоги у справі безпосередньо повязані із нерухомим майном, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 147т, яке є предметом іпотеки згідно договору іпотеки від 22.04.2014р.

Відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно абз.4 п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» правила статті 114 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, позовна заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

У звязку з наведеним позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Відповідно до ч.5 ст.121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою повернення заяви.

Керуючись ст. 109, ч.3 ст.121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Кредобанк», ТзОВ «ЛІНДА-Ф», про визнання договору відступлення права вимоги недійсним повернути позивачу.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова.

Суддя Масендич В.В.