РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/13860/14-ц

Провадження № 2/643/3557/16

28.09.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Малихіна О.Р.

при секретарі - Воловод К.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкові цивільну справу за позовом ТОВ «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 682 629,32 грив. і судовий збір.

Вказує, що у 2007 році між відповідачем ОСОБА_1 і АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», був укладений кредитний договір, за яким відповідач отримав у банку кредит в сумі 69 080,00 доларів США, який зобов'язався повертати щомісячно, а також сплачувати проценти за користування кредитом.

В забезпечення виконання вказаного кредитного договору в той же день між банком і відповідачами ОСОБА_2, після реєстрації шлюбу ОСОБА_1, і ОСОБА_3 були укладені договори поруки, за якими вони зобов'язались виконати умови договору, у разі невиконання зі сторони відповідача ОСОБА_1, і погасити суму кредиту і нараховані проценти за користування кредитом.

В листопаді 2012 року між ПАТ «Свідбанк» і Факторинговою компанією «Вектор Плюс» був укладений договір факторингу, за яким право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за вказаним договором, перейшло до Факторингової компанії «Вектор Плюс».

В той же день, між Факторинговою компанією «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» також був укладений договір факторингу, за яким право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за вказаним договором, перейшло до позивача.

Але відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання і кредит, а також проценти за користування кредитом, не погашають, у зв'язку з чим, слалась вказана сума заборгованості.

Представник відповідача ОСОБА_1 проти позову заперечував з тих підстав, що позивач не надав суду доказів суми заборгованості за кредитним договором, і просив застосувати до вказаного позову строк позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про дату і час судового засідання повідомлені повісткою, але в судове засідання не з'явились в черговий раз. Суд розглянув справу на підставі наявних в справі доказів.

В судовому засіданні встановлене наступне.

03.07.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №№2001/0707/71-025, за яким банк надав відповідачу кредит в сумі 69 080,00 доларів США під 13% річних за користування кредитом, строком до 2025 року. Вказану суму відповідач отримав в банку. Відповідач зобов'язався щомісячно повертати суму кредиту і нараховані відсотки за користування кредитом відповідно до графіку погашення кредиту.

В той же день, 03.07.2007 року між банком і відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3, з кожним окремо, були укладені договори поруки №2001/0707/71-025-Р-1 і №2001/0707/71-025-Р-2, за якими відповідачі, як поручителі , поручались за виконання відповідачем ОСОБА_1 обов'язків з повернення суми кредиту і нарахований процентів за користування кредитом.

28.01.2012 року між ПАТ «Сведбанк» і Факторинговою компанією «Вектор Плюс» був укладений договір факторингу, за яким право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі і за вказаним договором між банком і ОСОБА_1, перейшло до Факторингової компанії «Вектор Плюс».

В той же день, 28.11.2012 року, між Факторинговою компанією «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» також був укладений договір факторингу, за яким право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за вказаним договором, перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи», позивача по справі.

Як вбачається з матеріалів справи на день укладення договорів факторингу, відповідачі умови кредитного договору не виконували, суму кредиту і нараховані проценти за користування кредитом, своєчасно не сплачували, у зв'язку з чим склалась заборгованість.

Після переходу права вимоги за спірним кредитним договором до позивача по справі, 28.11.2012 року, відповідачі суму кредиту і нараховані відсотки також не сплачували, у зв'язку з чим станом на 01.03.2014 року склалась заборгованість в сумі 68 396,58 доларів США, що по курсу НБУ на той час складає 682 629,32 грив., з яких:

заборгованість за кредитом - 36 971,00 долар США, що по курсу НБУ на той час складає 369 203,50 грив.; заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом - 23 384,05 долар США, що по курсу НБУ на той час складає 233 520,14 грив.; пеня за один рік - 8 001,53 долар США, що по курсу НБУ на той час складає - 79 905,68 грив..

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідач ОСОБА_1 не надав суду належних доказів того, що він сплатив банку, в якому брав кредит, більшу суму ніж вказано в розрахунку заборгованості. Представник відповідача не заперечує, що на день передачі права вимоги за вказаним кредитним договором позивачу, у відповідача існувала заборгованість за кредитним договором, а тому просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог.

Але клопотання про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з кредитного договору №№2001/0707/71-025 від 03.07.2007 року вказаний договір укладений на строк до 02.07.2025 року і строк повернення всієї суми кредиту і нарахованих відсотків, а також нарахованої пені не сплив.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Як вбачається з п. 10.11 вказаного кредитного договору за згодою сторін строк позовної давності за будь-якими вимогами банку, що випливають з цього договору, встановлюються тривалістю десять років.

Таким чином, до чергових платежів за кредитним договором зі сторони відповідача ОСОБА_1, які починаються з 01 числа наступного місяця, тобто з 01.08.2007 року, строк позовної давності встановлений десять років, який закінчується лише після 01.08.2017 року.

Після переходу 28.11.2012 року права вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідач не погашав суму кредиту і нараховані на неї проценти за користування кредитом, а тому 14.03.2014 року позивач направив всім відповідачам вимогу про дострокове повернення усієї суми кредиту, нарахованих відсотків і пені протягом одного місяця.

Таким чином строк позовної давності до вимоги про сплату всієї суми кредиту, процентів і пені, у відповідності до п. 10.11 кредитного договору, закінчується лише після 01.04.2024 року.

З урахуванням наведеного суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача вказану суму заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі не встановлення такого строку порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як вбачається з договорів поруки, укладених між АКБ «ТАС-Комерцбанк» і відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3, строк дії вказаних договорі не встановлений, а тому строк пред'явлення вимоги до поручителі за вказаними договорами починається з моменту коли ОСОБА_1, боржник за кредитним договором, перестав повертати суму кредиту і нараховані на нього проценти за користування кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 перестав повертати кредит задовго до переходу права вимоги заборгованості за кредитним договором до позивача. 28.11.2012 року право вимоги до ОСОБА_1 і поручителів перейшла до позивача, але протягом шестимісячного строку позивач не пред'явив до поручителів вимогу про повернення нарахованої заборгованості за кредитним договором, а тому суд вважає, що порука за вказаними договорами поруки припинилась і всі права та обов'язки сторін за цими договорами вважаються припиненими, а тому суд відмовляє в задоволенні позову до поручителів.

Суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача сплачену суму судового збору 3 654,00 грив.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» заборгованість за кредитним договором №2001/0707/71-025 від 03.07.2007 року в сумі 682 629,32 грив. і судовий збір в сумі 3 654,00 грив..

В задоволенні позову до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області особами які брали участь в судовому засіданні протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а особами які не брали участь в судовому засіданні протягом того ж строку з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: