Справа № 302/1120/16-ц
№ 2/302/440/16
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2016 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

секретар Гажук Н.В.,

з участю: позивач ОСОБА_1,

відповідач представник - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1 до Тюшківської сільської ради, треті особи відділ Держгеокадастру в Міжгірському районі, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в ур."Біля хати" - пл. 0,10 га для обслуговування житлового будинку і в ур. "Город" - пл.0,2445 га для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування і за позовом ОСОБА_3 до Тюшківської сільської ради, третя особа відділ Держгеокадастру в Міжгірському районі про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,18 га в ур."Біля хати" в с.Тюшка для обслуговування житлового будинку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

09.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом земельні ділянки, які обґрунтувала так. 06.04.2009 р. померла мати позивачки ОСОБА_4. За життя ОСОБА_4 згідно державного акту на право приватної власності серії І-ЗК № 022423, виданого Тюшківською сільською радою 16.12.2002 р. на підставі рішення Тюшківської сільської ради від 07.07.2002 р. належали земельні ділянки загальною площею 0,5245 га, які розташовані на території Тюшківської с/ради, а саме в ур. "Біля хати» - площею 0,28 га, яка виділена для обслуговування ж/будинку, та в ур. «Город» - площею 0,2445 га, виділена для ведення особистого селянського господарства. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на це нерухоме майно. Позивачка та її син ОСОБА_3 прийняли спадщину за померлою ОСОБА_4, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки оригінал Державний акт на право приватної власності на землю виданий на ім'я спадкодавки втрачено. При житті ОСОБА_4 склала заповітне розпорядження, згідно якого розпорядилася передати позивачці ж/будинок в с.Тюшка,226, Міжгірського району та земельну ділянку площею 0,10 га в ур. «Біля хати» та все інше майно, що буде належати їй на час смерті, а своїм внукам ОСОБА_5 та ОСОБА_3 земельну ділянку в ур. «Біля хати» площею 0,25 га та в ур. «Кізлик». Однак даний заповіт не зареєстрований в єдиному Спадковому реєстрі (заповіти/спадкові договори). Син позивачки ОСОБА_5 спадщину за померлою бабусею не прийняв, оскільки на час смерті не проживав з померлою і із заявою про прийняття спадщини по заповіту протягом шести місяців до нотаріуса не звертався. ОСОБА_3 також не бажає приймати спадщину по заповіту ОСОБА_4 та не заперечує щодо визнання права власності на спадкове майно ОСОБА_4 в цілій частці за його мамою ОСОБА_1, як за спадкоємкою першої черги за законом. До початку розгляду справи по суті 14.12.2016 року позивачка ОСОБА_1 подала суду заяву про зміну позовних вимог, а саме просить визнати за нею право власності на спадкове майно ОСОБА_4 по заповіту та визнати за нею право власності на земельні ділянки площами: 0,10 га - в ур."Біля хати" ; 0,2445 га - в ур. «Город» для ведення особистого селянського господарства.

20.12.2016 р. третя особа по справі ОСОБА_3 заявив самостійні вимоги подавши суду заяву про визнання за ним права власності на спадкове майно - земельну ділянку, що знаходиться на території Тюшківської с/ради Міжгірського району в ур."Біля хати", площею 0,18 га., в порядку спадкування по заповіту ОСОБА_4, яка померла 06.04.2009 р.. Розгляд справи просить провести без його участі.

В судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала просить визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування по заповіту ОСОБА_4 Додатково пояснила, що її старший син в 2004 році покинув житловий будинок в с.Тюшка,226, Міжгірського району, в якому вони всі разом проживали і виїхав з села в невідомому їй напрямку, місце знаходження його невідоме. Не заперечує щодо визнання права власності на земельну ділянку в ур."Біля хати" - площею 0,18 га. за її меншим сином ОСОБА_3

Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнав, підтвердив, що обставини зазначені в поданих позивачкою та третьою особою ОСОБА_3 відповідають дійсності, заперечення на заявлені вимоги не має.

Третя особа без самостійних вимог представник відділу Держгеокадастру в Міжгірському районі на розгляд справи не з'явився, подавши суду заяву в якій просить розглянути справу без представника відділу. Заперечення на позов не подано.

Суд, вивчивши зміст позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, оцінивши позиції відповідача та третьої особи без самостійних вимог, вважає, що визнання позовів відповідачем слід прийняти та позови задовольнити виходячи з таких підстав.

Пояснення і вимоги позивачки та третьої особи з самостійними вимогами підтверджені наступними доказами в справі, які відповідачем не заперечені:

- свідоцтвом про смерть ОСОБА_4, серії І-ФМ № 079457;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії ІІІ-ЯР № 851002;

- заповітом складеним від імені ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 06.04.2009 р., який не змінений та не скасований. Згідно якого ОСОБА_4 заповіла передати: своїй дочці ОСОБА_1 ж/будинок в с.Тюшка,226, Міжгірського району та земельну ділянку площею 0,10 га в ур. «Біля хати» та все інше майно, що буде належати їй на час смерті; своїм внукам ОСОБА_5 та ОСОБА_3 земельну ділянку в ур. «Біля хати» площею 0,25 га та в ур. «Кізлик».;

- довідками з Тюшківської с/ради Міжгірського району № 837, № 838, № 841 від 25.11.2016 р.; № 853 від 06.12.2016 р. , згідно яких на час смерті ОСОБА_4, яка померла 06.04.2009 р. , разом з померлою проживали та були зареєстровані ОСОБА_1 (дочка померлої) та ОСОБА_3 (внук померлої), ніхто інший не проживав та не був зареєстрований;

- копією Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 022423, який виданий на ім'я ОСОБА_4 16 грудня 2002 року;

- інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.12.2016 р. № 46026959, з якої вбачається, що до майна померлої ОСОБА_4 спадкові справи не відкривалися та відповідно Свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям не видавалися;

- інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 05.12.2016 р. № 46026949 з якої вбачається, що в Спадковому реєстрі заповіт від імені ОСОБА_4 не зареєстрований.

Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 022423 громадянці ОСОБА_4 Іллічні, мешканці с.Тюшка,226, Міжгірського району, на підставі рішення Тюшківської с/ради народних депутатів 3 сесії 3 скликання від 07 липня 2002 року передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,5245 га. Земельні ділянки розташовані на території Тюшківської с/ради в ур."Біля хати" - площа 0,28 га, ур."Город" - площа 0,2445 га та передані для обслуговування ж/будинку та ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 201/223. Згідно інформаційного листа з відділу Держгеокадастру у Міжгірському районі від 07.12.2016 р., у зв'язку з тим, що з 01.01.2013 року набрали чинності ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (нова редакція) та "Про державний земельний кадастр" в частині реєстрації земельних ділянок та прав на них, постанова КМУ від 17.10.2012 р. № 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру", територіальні органи земельних ресурсів не здійснюють видачу державних актів на право власності на земельну ділянку, в зв'язку з чим видача дублікатів державних актів на право приватної власності на землю не можлива. Позивачці ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 022423 складає:

- для будівництва та обслуговування ж/будинку ур. "Біля хати" - 43001 грн.;

- для ведення особистого селянського господарства ур. "Город" - 2294,81 грн.;

- для ведення особистого селянського господарства ур. "Біля хати" - 1383,71 грн., всього 46680 грн..

З вищевстановлених правовідносин видно, що земельна ділянка загальною площею 0,5245 га в ур."Біля хати" та ур."Город" в с.Тюшка Міжгірського району Закарпатської області належали за життя ОСОБА_4, яка померла 06.04.2009 р.. За життя померла ОСОБА_4 залишила заповіт, який відповідає загальним вимогам до форми заповіту встановленим ст. 1247 ЦК України. Даний заповіт не зімнений та не скасований. Натомість посадова особа органу місцевого самоврядування - секретар Тюшківської сільської ради на час складання заповіту не внесла до Спадкового реєстру відомості про посвідчений заповіт від імені ОСОБА_4 шляхом подання державному підприємству, яке належить до сфери управління Мінюсту, або його філіям заяв про реєстрацію, що визнано представником відповідача. Таке порушення посадовою особою Тюшківської с/ради Міжгірського району "Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі", затвердженого Постановою КМУ № 491 від 11.05.2011 р., не дає підстав для визнання заповіту ОСОБА_4 нікчемним. Документом, що зумовлює виникнення права на спадщину за заповітом, є заповіт, оформлений згідно з встановленим законодавством порядком. Відповідно до під п. 5.1 п. 5 гл. 10 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє в його прийомі.

За наведених вище обставин позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 позбавлені права на отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки померлої ОСОБА_4 через нотаріальну контору.

Позивачка ОСОБА_1 та третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_3 в дійсності як спадкоємці по заповіту прийняли спадщину за майном померлої ОСОБА_4, відповідно до вимог ст. 1268 ч.3 ЦК України, бо на час смерті спадкодавки проживали та були зареєстровані в спадковому ж/будинку разом із спадкодавкою і заяви про відмову від спадщини за померлою ОСОБА_4 до державної нотаріальної контори не подавали. Окрім цього ОСОБА_1 є єдиною належною спадкоємкою першої черги за законом нерухомого майна померлої ОСОБА_4 Спадкоємець по заповіту ОСОБА_5 спадщину за померлою бабусею ОСОБА_4, відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, не прийняв. Спадкоємців на обовязкову частку в спадковому майні померлої ОСОБА_4 не має. Однак, не зважаючи на те, що спору між належними спадкоємцями з приводу розподілу спадкового майна не має, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 одержати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4 на земельні ділянки не можуть, бо оригінал правовстановлюючого документа на земельні ділянки спадкодавець втратив за життя. Дублікат такого отримати не можливо. Встановлене дає підстави застосувати ст.ст.16, 392, 1216-1223, 1233, 1261, 1268-1270 ЦК України.

Отже, визнання позовів відповідачем слід прийняти, оскільки таке не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб, а тому позови ОСОБА_1 та ОСОБА_3 слід задовольнити.

Судових витрат до стягнення чи повернення не має, бо такі оплачені при подачі позову правильно.

Керуючись ст.ст. 212-215, 218, 174 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнання позовів відповідачем прийняти.

Позови задовольнити.

Визнати право власності на земельні ділянки в с.Тюшка Міжгірського району Закарпатської області, що зазначені в державному акті на право приватної власності І-ЗК № 022423 виданому Тюшківською сільською радою 16.12.2002 р. на підставі рішення Тюшківської сільської ради від 07.07.2002 р. ОСОБА_4, яка померла 06.04.2009 року:

- за ОСОБА_3 площею 0,18 га в ур."Біля хати" для обслуговування житлового будинку;

- за ОСОБА_1 - площею 0,10 га в ур."Біля хати" - для обслуговування житлового будинку; площею 0,2445 га в ур. Город" для ведення особистого селянського господарства.

Копію рішення надіслати для відома позивачу ОСОБА_3, у відділ Державного кадастру в Міжгірському районі.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_6