Провадження № 2-4675/16
У Х В А Л А

30 червня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав вимоги та права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за позивачем право вимоги та право власності на грошові кошти в розмірі 6700,00 доларів США (еквівалентно 86726,14 грн. по курсу НБУ 12,9442 грн. за 1 долар США на день укладення Договору (24.09.2014 р.), які позивач набула відповідно до Договору відступлення права вимоги (цесії) №1 від 24.09.2014 р., за договором банківського вкладу «НВУ «Дев'яти місячний» №839889/2014 від 02.09.2014 р., укладеним між ОСОБА_2 і ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» з набуттям позивачем за вказаним договором банківського вкладу «НВУ «Дев'яти місячний» №839889/2014 від 02.09.2014 р., грошових коштів в розмірі 6700,00 доларів США права вимоги на вказану частину вкладу та статусу вкладника у зазначені п. 4 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 24.09.2014р.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, ціну позову, сплатити судовий збір.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення, оскільки від того наскільки правильно обрано спосіб судового захисту, залежить значною мірою і правильне вирішення спору та своєчасний і швидкий розгляд справи.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача про визнання за ним права власності на грошові кошти, набуті за договором відступлення права вимоги, не викладено, в якому порядку за позивачем потрібно визнати право власності на вказані грошові кошти та яким чином позивач набуває статус вкладників у зазначенні п. 4 ч. 1, ст. 2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 24.09.2014 р., тобто ті юридично значимі факти, на основі яких звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, в змісті позовної заяви не викладені обставини, в чому саме полягає порушення прав позивача відповідачем і всупереч яким нормативним актам та з якими правовими наслідками, а також за яких обставин як правових підстав саме відповідач має відповідати у такий спосіб захисту прав позивача.

Разом з тим, слід також зазначити, що право власності визначається фактом наявності грошей у конкретного власника і виникає з моменту передачі грошей такій особі, оскільки власність визначається фактом наявності грошей у конкретного власника.

Крім того, при цесії відбувається заміна кредитора у основному зобов'язанні в силу договору, тобто новий кредитор при переведенні боргу набуває всіх прав старого і займає його місце в основному зобов'язанні, а саме на отримання в певній сумі грошових коштів на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у якому боржником є банк, який має обов'язок по належному виконанню операцій по рахунку.

Таким чином, в поданій позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує своє право вимоги до відповідача та правові підстави звернення до суду відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивача порушені, ким саме та якими діями, як вони взаємопов'язані, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення і яких саме порушених прав позивача, враховуючи, що ст. 16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст. 4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначено ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які їх права, свободи чи інтереси були порушено та ким саме, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який вони просять застосувати, з посиланням на правові підстави, а також на докази в підтвердження кожної обставини на обґрунтування заявлених вимог.

Разом з цим, вказана ціна позову явно не відповідає дійсній вартості спірного майна, оскільки станом на 22.06.2016, день звернення позивача до суду з позовом, НБУ встановив офіційний курс валют на рівні:24,88 грн. за 1 долар США. Таким чином, ціна позову на день його подачі становить 166696,00 грн. = 24, 88 гр. х 6700 доларів США.

Крім того, позивачем не сплачено судовий збір, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати(6890,00 грн.) на наступні реквізити: отримувач коштів: УДК СУ Солом'янського району м. Києва, код отримувача/ код за ЄДРПОУ/:38050812, рахунок отримувача: 0010, банк отримувача: ГУ ДКУ у м. Києві, код банку отримувача /МФО/: 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030100, призначення платежу: 22030001; 050, "Судовий збір", Солом'янський р/с, 02896762, за подачу позову та надати оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору або документ, що звільняє від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав вимоги та права власності залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі нової редакції позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.І. Кушнір