Провадження №2/761/2554/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Малиновській В. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, розірвання правочину та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі свого представника, 25 листопада 2015 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» (далі - Відповідач) про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, розірвання правочину та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги відповідно до прийнятої уточненої позовної заяви обґрунтовує тим, що 20 листопада 2013 року між нею та ПАТ «Банк Руский стандарт», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Банк Форвард» шляхом підписання Заяви (оферти) № 11056-8253 було укладено Договір про надання кредиту з використанням платіжної картки № НОМЕР_1. Вказує, що 1 жовтня 2015 року, її представник за довіреністю надіслав запит до Відповідача з вимогою достроково розірвати Договір та закрити рахунок в банку. При цьому, цього ж дня на погашення заборгованості за Договором в касу банку було внесено 5 750 грн. Зауважує, що причиною розірвання Договору та вимоги про закриття рахунку стала дуже низька якість наданих банком послуг та систематичне порушення прав споживача. Вказує, що на її адресу 26.10.2015 року надійшла відповідь Відповідача, в якій зазначалось, що за Договором підключені додаткові платні послуги, а саме: послуга Страхування, послуга по направленню паперової Рахунок-виписки і послуга СМС-сервіс, відключення яких здійснюється на підставі поданої заяви. При цьому щодо відключення послуги Страхування повідомили про необхідність з'явитись особисто до банку з паспортом. Зауважує, що 10.11.2015 р. вона вдруге направила заяву про дострокове розірвання договору та закриття рахунку, до якої було додано платіжну картку із вимогою її негайного погашення. Вказує, що працівник банку прийняв вимогу та платіжну картку, проте, листом від 11.11.2015 року її було повідомлено про необхідність оплатити додаткові послуги, а саме: послуги Страхування, СМС-сервісу та послуги по направленню паперової Рахунок-виписки. Зазначила, що незважаючи на те, що нею було повернуто банківську картку, банк у подальшому, як стало відомо з рахунку-виписки за період з 20.11.2015р. по 20.12.2015р. випустив їй нову картку, за що взяв комісію в розмірі 500 грн., та яку вона не замовляла, не отримувала і не активувала. Крім того, вказує, що також були надіслані на її адресу рахунки-виписки зі списанням із неї коштів за різні послуги на загальну суму 337,98 грн. Вважає, що такі дії Відповідача суперечать гарантіям, встановленим Законом України «Про захист прав споживача» та порушують її права, як споживача фінансової послуги. Просить суд ухвалити судове рішення, яким визнати неправомірними дії Відповідача щодо відмови від розірвання Кредитного договору № 11056-8253, від 20.11.2013 року; розірвати з 1 жовтня 2015 року Кредитний договір № 11056-8253 від 20.11.2013 року укладений між нею та Відповідачем; зобов'язати Відповідача відключити надання їй додаткових послуг за договором, а саме: послуга Страхування, СМС-сервісу та послуги по направленню паперової Рахунок-виписки та зобов'язати Відповідача надати їй письмове підтвердження про розірвання кредитного договору та заключний рахунок-виписку про відсутність заборгованості за договором.

У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги з уточненнями підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, мотивуючи тим, що вимоги Позивача є безпідставними, оскільки відповідно до її Заяви (оферти), Договір укладений на умовах, викладених в цій заяві, Тарифах по картках банку та Умовах надання та обслуговування платіжних карток банку. Зауважила, що Позивач була ознайомлена з умовами Договору на момент його укладення, повністю з ними погодилася, їх зміст їй був зрозумілий та їх положення зобов'язувалася неухильно дотримуватись. Зауважила також, що Договір, укладений між Позивачем і банком є змішаним, оскільки містить в собі елементи кредитного договору та договору банківського рахунку, а отже надання кредиту є вторинною метою укладення Договору, а первинною - користування рахунком для здійснення операцій по ньому. Зазначила, що Умовами п. 12.1 Договору визначено, що Клієнт має право відмовитись від договору, а саме від використання картки і розірвати договір, за певних умов, зокрема, надати в банк письмову заяву по формі, встановленій банком і одночасно повернути в банк картку, випущену в рамках Договору. При цьому зауважила, що заява має бути надана банку не пізніше, ніж за 60 днів до передбачуваної дати розірвання, має бути погашення заборгованості перед банком, в тому числі, і та, що виникла впродовж 60 днів після подання в банк заяви про припинення Договору. Оскільки Позивач не здійснила зазначеної сукупності дій, передбачених умовами Договору для його припинення, про що банк повідомляв їй листом,. наявна непогашена заборгованість за Договором, унеможливлює припинення дії Договору. За таких обставин, оскільки банк діяв виключно в межах укладеного із Позивачем договору та з дотриманням норм чинного законодавства, просила у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника Позивача, представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2. ст. 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Судом встановлено, що 20 листопада 2013 року, Позивач підписала заяву (оферту) № 110568253 та подала її до Публічного акціонерного товариства «Банк Руский Стандарт».

На підставі Рішення єдиного акціонера ПАТ «Банк Руский Стандарт» № 3 від 19.08.2014 року змінено найменування Публічного акціонерного товариства «Банк Руский Стандарт» на Публічне акціонерне Товариство «Банк Форвард», який є правонаступником всіх прав та обов'язків ПАТ «Банк Руский Стандарт».

Згідно ч. 2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Заяви (оферти), Позивач внесла пропозицію про укладення Договору про надання та використання платіжної картки - з метою відкриття рахунку, користування таким рахунком за допомогою платіжної картки та отримання кредитних коштів, а отже даний договір є змішаним договором і містить в собі елементи кредитного договору та договору банківського рахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Судом встановлено, що 20 листопада 2013 року, на виконання умов п.1.4.2. Договору, Відповідач відкрив Позивачеві поточний рахунок, що підтверджується випискою по рахунку Картки, а отже вчинив дії для прийняття пропозиції, внаслідок чого відбувся факт укладення Договору про надання та використання платіжної картки № 110568253.

Відповідно до п. 1.4.1. Заяви (оферти), Клієнт розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід'ємною частиною Договору є Умови надання та обслуговування платіжних карток (далі - Умови по картках) та Тарифи по карткам, з якими ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє та положень яких зобов'язується неухильно дотримуватись.

Згідно поданих стороною Відповідача документів, судом встановлено, що на момент розгляду справи діють Умови по картках, затверджені 06.11.2015 р., змінені за погодженням сторін у відповідності до п.п. 2.11.-2.14. Умов по картках, затверджених 19.08.2013 р., що діяли на момент укладення Договору про картку.

Крім цього, на момент укладення Договору діяли Тарифи по Картках, затверджені 25.12.2012 р., на даний час діють Тарифи по картках, затверджені 31.08.2015 р., змінені за погодженням сторін у відповідності до п.п. 2.11.-2.14. Умов по картках.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, зазначила, що Банк порушив умови договору в частині щодо його розірвання, а тому порушив її права, як споживача послуг банку.

Разом з тим, суд не може погодитись з таким обґрунтуванням Позивача, зважаючи на таке.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Згідно ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно п. 12.1.Умов по картках, Клієнт має право відмовитись від Договору, а саме: відмовитись від використання Картки і розірвати Договір. Для цього Клієнту необхідно: надати в Банк письмову заяву по формі, встановленій Банком, і одночасно повернути в Банк Картку, випущену в рамках Договору. Вказана заява повинна бути надана в Банк не пізніше ніж за 60 (шістдесят) календарних днів до передбачуваної дати розірвання; погасити Заборгованість перед Банком, в тому числі ту, що виникла впродовж 60 (шістдесяти) днів після подання в Банк заяви про припинення дії Договору. З моменту виконання всіх вищевказаних умов Договір вважається розірваним.

З матеріалів справи вбачається, що 1 жовтня 2015 року, Позивачка в особі свого представника, в порушення п. 12.1. Умов по картках, звернулася до Відповідача із вимогою розірвання договору № 110568253 та закриття рахунку № 9435. В цій же вимозі вона повідомила банк про погашення заборгованості за договором в сумі 5 750 грн. (а.с.9)

Відповідач листом від 26.10.2015 р. надав Позивачеві відповідь, зі змісту якої вбачається, що Договір не розірвано і такий продовжує діяти, оскільки Позивачем не виконані всі умови, що передують розірванню договору, а саме подано заяву не за формою, встановленою банком, не повернуто банку карту і, що для відключення додаткових послуг про направлення паперової рахунок-виписки та послуги СМС-сервіс, необхідно звернутись до Довідково-інформаційного центру банку, а для відключення додаткової послуги Страхування необхідно з'явитись в відділення банку особисто з паспортом. (а.с.10)

Повторно 10 листопада 2015 р. Позивач направила Відповідачу вимогу про розірвання договору та закриття рахунку (а.с.12) на яку отримала відповідь-відмову від 11.11.2015р., в якій вказувалось, що для розірвання договору їй необхідно виконати умови п. 12.1. Умов по картках, а саме надати в Банк письмову заяву по формі, встановленій банком та погасити заборгованість перед банком. Для відключення послуги Страхування, необхідно звернутись особисто (з паспортом) у найближче відділення банку, для відключення послуги по направленню паперової рахунок-виписки та послуги СМС-сервіс, необхідно звернутись до Довідково-інформаційного центру банку за відповідним телефоном (а.с.13-14).

Як вбачається з Умов надання та обслуговування платіжних карток Банку, а саме п.п.1.11., 4.8, послуга щодо направлення паперових рахунків-виписок узгоджена сторонами Договору на момент його підписання. Плата за надання таких рахунків-виписок стягується згідно Тарифів, які застосовуються в рамках Договору. Згідно п. 4.8.5. Умов надання та обслуговування платіжних карток Банку Позивач мала право у будь-який момент відмовитись від цієї послуги, шляхом подання до Банку відповідної заяви або звернутися з таким проханням по телефону Довідково-інформаційного центру Банку.

Відповідно до п. 6 заяви (оферти), Позивачеві було активовано послугу СМС-сервісу в рамках Договору про Картку. У цьому ж пункті при підписанні заяви Позивач погодилась з Умовами надання такої послуги, та порядком відмови від такої послуги, шляхом звернення до Банку, з оплатою лише за фактичні місяці користування послугою.

З виписки по особових рахунках з 20.11.2013 по 21.03.2016 вбачається, що Позивачеві такі послуги надавались і після надходження її вимоги від 01.10.2015 р. про розірвання договору.

В п. 1.6 поданої до Банку Заяви (оферти) Позивач просить Банк після укладення з ним Договору, включити її в Програму страхування від нещасних випадків і хвороб; підтверджує, що ознайомлена, розуміє і згодна з тим, що відносно її життя і здоров'я будуть укладатись договори страхування.

Отже, сторонами Договору було узгоджено порядок надання, оплати та припинення надання послуг СМС-сервісу, надання рахунків-виписок, страхування, проте, як вбачається із вимоги Позивача від 01.10.2015р. та 10.11.2015 року, відповідно, вони не містять вимог про припинення Додаткових послуг відповідно до умов Договору, тим самим, припинення банком надання Додаткових послуг без дотримання порядку, встановленого в Договорі, порушить його умови.

Згідно вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З зазначеного вище слід, дійти висновку, що Позивач не здійснила усіх дій, передбачених умовами Договору для його розірвання та припинення надання Додаткових послуг, а отже дії Відповідача відповідають умовам Договору та вимогам чинного законодавства, тобто є правомірними.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що Відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову у розірванні Договору про надання та використання платіжної картки, оскільки стороною Позивача не було виконано всіх необхідних дій, передбачених для його розірвання умовами самого договору. За таких обставин, суд вважає, що вимоги Позивача є безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 525, 526, 598, 628, 638, 642 Цивільного кодексу України, керуючись статями 10, 11, 13, 57, 60, 88, 209, 212- 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, розірвання правочину та зобов'язання вчинити певні дії - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :