АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Музичко С.Г., Прокопчук Н.О.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року в справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловик Плюс», Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про зміну правовідношення, визнання стороною договору, зобов'язання вчинити дії та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловик Плюс» про визнання наймачем квартири за раніше укладеним договором та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «Житловик Плюс», Голосіївської районної в м. Києві ДА про визнання позивача стороною договору найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1. Просила вчинити всі необхідні дії для укладення договору найму вищевказаного житлового приміщення між ОСОБА_1 та Голосіївською районною в м. Києві ДА та переоформити особистий рахунок № НОМЕР_1.

Справа № 752/2390/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/2368/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Голосіївської районної в м. Києві ДА про визнання позивача основним наймачем квартири АДРЕСА_1, за раніше укладеним договором найму житлового приміщення, замість попереднього наймача ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов'язати Голосіївську районну в м. Києві ДА оформити розпорядження по договору найму жилого приміщення, який був укладений з ОСОБА_8

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.12.2015 в задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково. Визнано ОСОБА_4основним наймачем квартири АДРЕСА_1за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення первісних позовних вимог. Посилається на неповне та необ'єктивне дослідження судом наявних доказів, обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що вже наявне рішення суду про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав. Зазначила, що на момент смерті ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_4 був відсутній за місцем проживання та не був присутній при похованні матері, яким займалась ОСОБА_1 Вказала, що нею сплачувались комунальні послуги та здійснювався ремонт у спірній квартирі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи частково зустрічні позовні вимоги та відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що договір про надання послуг ПАТ «Київгаз» укладений з ОСОБА_4, як і договір про надання послуг ПАТ «Київенерго» та заборгованість по наданим послугам відсутня, наявні докази на підтвердження здійснення ремонту в спірній квартирі останнім, однак відсутні докази на підтвердження первісних позовних вимог. Голосіївська районна в м. Києві ДА прав ОСОБА_4 не порушувала, а тому вимоги до неї є передчасними.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

Матеріали справи свідчать, що квартира АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат, площею 31 кв.м. була надана ОСОБА_8 (мати позивача) на сім'ю з чотирьох чоловік відповідно до ордеру виконавчого комітету КМР депутатів трудящих від 10.03.1964 (т. 1, а. с. 19). Договір найму даного жилого приміщення - квартири був укладений з ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а. с. 28). На даний час в зазначеній квартирі зареєстровані і проживають ОСОБА_4 - син наймача з 03.08.1983; ОСОБА_1 - дочка з 19.03.1986; ОСОБА_3 - онук з 10.09.1988; ОСОБА_2 - онука з ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 - правнук з 13.01.2009 відповідно до довідки форми №3 від 11.12.2013 (т. 1, а. с. 20). ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зверталися до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та ТОВ «Житловик-Плюс» із заявами про переоформлення на їх ім'я особового рахунку, однак у задоволенні обом було відмовлено (т. 1, а. с. 30-33, 213). З пояснень сторін спору в суді першої інстанції та наявних матеріалів справи, вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 існує домовленість про здійснення оплати витрат за житлово-комунальні послуги і витрати на утримання спірної квартири - кожний оплачує свою частку, а саме 1/6 (було зареєстровано 6 осіб) відповідно до договору укладеного 02.04.2004 (т. 1, а. с. 158). Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_4 здійснювалась повна оплата житлово-комунальних послуг з січня по квітень 2012 року та з жовтня по грудень 2012 року та відсутність заборгованості за період з січня 2013 року по липень 2013 року (т. 1, а. с. 159-193). 17.03.2011 між ОСОБА_4 та УЖГ Голосіївського району ТОВ «Житловик Плюс» було укладено договір про надання послуг; 09.11.2012 з ПАТ «Київгаз» та 21.10.2013 з ПАТ «Київенерго» (т. 1, а. с. 195-200). Згідно матеріалів акту звірки від 21.10.2013 між ОСОБА_4 та ПАТ «Київенерго» вбачається, що заборгованість по наданим послугам відсутня (т. 1, а. с. 194). ОСОБА_4 було встановлено лічильник на водувідповідно досвідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки(т. 1, а. с. 202). Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 здійснювались ремонтні роботи вищевказаної квартири та ОСОБА_4 здійснював за свої кошти вагомий обсяг виконаних ремонтних робіт по поліпшенню житлових умов у квартирі АДРЕСА_1 відповідно до квитанцій (т. 1, а. с. 204-209). ОСОБА_1, зазначивши, що ОСОБА_4 проживає у спірній квартирі не постійно, порушує обов'язки своєчасної оплати за житлово-комунальні послуги та користування жилим приміщенням, звернулася з відповідним позовом до суду. В свою чергу останній, вважаючи, що належним чином виконує свої обов'язки щодо квартири, звернувся до суду із зустрічним позовом.

Відповідно до вимог ст. 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фондуздійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Відповідно до ст. 63 ЖК Української РСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 106 ЖК Української РСР повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Таким чином, після смерті основного квартиронаймача право на визнання наймачем за договором найму квартири АДРЕСА_1 виникло у всіх повнолітніх членів сім'ї померлої, які проживали з нею.

Зміна договору найму можлива за їх спільної згоди. Отже, існує спеціально визначена законом процедура на укладення чи зміну договору найму жилого приміщення. У випадку відмови наймодавця, таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Матеріали справи свідчать, що договір найму жилого приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 був укладений з ОСОБА_8 відповідно до ордеру виконавчого комітету КМР депутатів трудящих від 10.03.1964 (т. 1, а. с. 19),яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а. с. 28). На даний час в зазначеній квартирі зареєстровані і проживають ОСОБА_4 - син наймача з 03.08.1983; ОСОБА_1 - дочка з 19.03.1986; ОСОБА_3 - онук з 10.09.1988; ОСОБА_2 - онука з ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 - правнук з 13.01.2009 відповідно до довідки форми №3 від 11.12.2013 (т. 1, а. с. 20).

Також з матеріалів справи вбачається та встановлено при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, що стосовно спірної квартири 17.03.2011 між ОСОБА_4 та УЖГ Голосіївського району ТОВ «Житловик Плюс» було укладено договір про надання послуг; 09.11.2012 з ПАТ «Київгаз» та 21.10.2013 з ПАТ «Київенерго» (т. 1, а. с. 195-200). ОСОБА_4 здійснювалась оплата за житлово-комунальні послуги та на даний час заборгованість по наданим послугам відсутня.

Враховуючи, що в суді першої інстанції було встановлено, що за домовленістю сторін по справі саме на ім'я ОСОБА_4 були укладені договори з підприємствами, які надають комунальні послуги у вказану квартиру, колегія суддів вважає висновки суду про часткове задоволення зустрічного позову та відмови у задоволенні первісного позову правильними.

Доводи апеляційної скарги про те, що вже наявне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2013 про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав є необґрунтованими, оскільки закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Матеріали справи свідчать, що суб'єктний склад, підстави звернення до суду з даним зустрічним позовом ОСОБА_4 є відмінними, від розглянутого рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2013.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що встановлення судом ОСОБА_4 основним наймачем зазначеної квартири буде в подальшому заважати її приватизації, на думку колегії суддів є безпідставним та таким, що не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки сам факт визначення будь-якої особи основним наймачем не впливає на реалізацію інших наймачів на приватизацію спірної квартири.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки судом першої інстанції зроблені по ним висновки, з якими погоджується і колегія суддів.

За наведених обставин, вимоги апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

Н.О. Прокопчук