Справа № 490/9106/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

19 вересня 2016 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,-

В С Т А Н О В И Л А:

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області звернувся до суду з поданням, в якому просив визначити частку майна боржника ОСОБА_1 У нерухомому майні, а саме трикімнатної квартири №34, що знаходиться за адресою: Миколаївська обл.., м. Миколаїв, смт. Матвіївка, вул. Силікатна, буд. 275, що належить ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.

Подання підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам п. 6 ч. 2ст. 119 ЦПК України, зокрема, у такому відсутні докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Стаття 379 ЦПК передбачає визначення частки майна боржника у спільному майні. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч.2 ст.355 ЦК України). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст.356 ЦК України). Спільна сумісна власність - це власність двох і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності на майно (ч. 1 ст. 368 ЦК). Тобто, для спільної сумісної власності характерною є невизначеність часток співвласників у праві на майно.

У поданні державний виконавець ставить питання щодо визначення ідеальної долі в майні, що належить боржнику на праві спільної сумісної власності з іншими особами, оскільки такі частки не виділені. Тобто, не ставиться питання про виділення реальної частки майна (частки майна у натурі).

Втім, стаття 370 ЦК України стосується виділу у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, тобто, визначення реальної частки в майні, а не визначення ідеальних часток.

Як вбачається із розяснень, даних в листі Міністерства юстиції України № 25-1/899/7 від 18.12.2006 р. «Щодо порядку підготовки та надіслання державними виконавцями до суду подань і заяв» щодо змісту вимог, то в даному випадку мається на увазі, що звернення повинно містити питання, які ставить державний виконавець на вирішення суду. Заява (подання) має містити чітку вказівку яким чином, на погляд державного виконавця, суду необхідно вирішити поставлене питання. У разі звернення з питання визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, - у поданні має бути розрахована така частка.

Однак, в порушення зазначених норм закону державним виконавцем не конкретизовано зміст вимог, а саме - не зазначено частку, яку він просить визначити боржнику ОСОБА_1

Окрім того, в матеріалах подання відсутній акт опису майна боржника.

Також, державним виконавцем не надано копії подання та доданих до нього документів для інших сторін та заінтересованих осіб.

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами -залишити без руху.

Надати скаржнику п*ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання позовної заяви у новій редакції з наданням відповідних документів.

Роз*яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, подання буде вважатись не поданим та повернутим.

Водночас роз*яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Черенкова Н.П.