Справа № 361/3039/16-ц
Провадження № 2/361/2033/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області про визнання права на завершення процедури приватизації

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із даним позовом, в якому з урахуванням змін просить суд визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті 19.01.2005 року ОСОБА_5 право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,10 га цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою Київська область, Броварський район, с. Княжичі, урочище «Лопутино».

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19.01.2005 року помер його батько. Після його смерті відкрилася спадщина на належне майно, а саме спірну земельну ділянку.

При житті 06.06.2001 року ОСОБА_5 розпорядився належним йому майном, склавши заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради, зареєстрований у реєстрі № 174.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 25.11.2013 року йому визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі вказаного рішення він став оформлювати свої спадкові права після смерті спадкодавця ОСОБА_5

26.12.2014 року ОСОБА_6 районною державною нотаріальною конторою йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із 7/16 частин житлового будинку № 39 по вул. Щорса у с. Княжичі Броварського району Київської області. До спадкової маси померлого ОСОБА_5 також належить спірна земельна ділянка.

ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану ділянку у звязку із тим, що на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_5 не реєструвалося та не видавалося З підстав визнання права на завершення процедури приватизації змушений звернутися до суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявився, подав заяву про слухання даної справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, направила листа про розгляд даної справи без участі її представника за наявними у справі доказами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.01.2005 року помер ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОК за № 249655, видане виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому майно.

Позивач по даній справі є спадкоємцем до майна померлого ОСОБА_5, про що свідчить заповіт від 06.06.2001, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради, зареєстрований у реєстрі № 174.

Зі спадкової справи до майна померлого ОСОБА_5 вбачається, що 26.12.2013 року ОСОБА_6 районною державною нотаріальною конторою ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із 7/16 частин житлового будинку № 39 по вул. Щорса у с. Княжичі Броварського району Київської області.

ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану ділянку у звязку із тим, що на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_5 не реєструвалося та не видавалося.

При розгляді даної справи по суті достовірно встановлено, що до спадкової маси майна померлого ОСОБА_5 належить право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,10 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в с. Княжичі урочище «Лопутино».

З рішення десятої сесії сільської ради народних депутатів ХХІІ скликання від 26.03.1996 року вбачається, що відведено 38,78 га земель запасу сільської ради під городи громадянам у районі «Лопутино» поле № 3: виділено земельні ділянки під городи строком на три роки громадянам у районі «лопушино»; ОСОБА_5 площею 0,10 га.

З листа ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області № 147 від 17.03.2014 року вбачається, що станом на 18.01.2005 року за ОСОБА_5 рахувалася земельна ділянка площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства в с. Княжичі урочище «лопушино».

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що померлий ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку у відповідності до положень ст. 125 ЗК України не набув.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав .

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Нормами ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ЗУ «Про державний земельний кадастр» з 01.01.2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються.

Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог, а саме щодо визнання за позивачем право на завершення приватизації спірної земельної ділянки.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 у порядку спадкування за заповітом після померлого 19.01.2005 року ОСОБА_5 право на завершення процедури приватизації земельної ділянки загальною площею 0,10 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою Київська область, Броварський район, с. Княжичі урочище «Лопутино».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час.

проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. П. Маценко