Справа №588/609/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Линник О. С.
Номер провадження 22-ц/788/1330/16 Суддя-доповідач - Бойко В. Б.
УХВАЛА

13 вересня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Семеній Л. І.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області від 04 липня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа : ОСОБА_8 про визнання права власності на майно, визнання правочину удаваним,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Тростянецького районного суду Сумської області з даним позовом в якому, уточнивши свої вимоги ( а.с. 26 ), просила : визнати односторонній правочин у вигляді нотаріально посвідченої довіреності від 06 травня 2014 року в порядку передоручення, посвідченої приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В. за реєстровим номером №321, удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину - оплатного договору купівлі-продажу транспортного засобу марки « Renault », модель « Kangoo 1.9 D », 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля.

В липні 2016 року ОСОБА_3 та її представник - ОСОБА_10 звернулись до цього ж суду з заявою про забезпечення позову, просили накласти арешт на спірний автомобіль.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 04 липня 2016 року у задоволенні даної заяви позивачки та її представника відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неврахування судом доведеності обставин, що мають істотне значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскаржувану ухвалу скасувати, постановивши нову про задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що спір між сторонами виник з приводу вищевказаного автомобіля, і на даний час існує загроза його подальшого відчуження відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що, в свою чергу, утруднить виконання рішення суду.

Заслухавши доповідь судді, заперечення відповідача ОСОБА_4 та його представника проти задоволення скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивача про можливе відчуження відповідачами спірного рухомого майна не ґрунтується на доказах та є лише припущенням. Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник з приводу автомобіля марки « Renault », модель « Kangoo 1.9 D », 1999 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, який був придбаний під час перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в шлюбі на підставі довіреності.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого 16 липня 2010 року Сумським відділом РЕР УДАІ ГУМВС України в Сумській області, вищевказаний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_6 ( а.с. 16 ).

29 травня 2011 року ОСОБА_6 було видано довіреність, за якою він уповноважив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 безоплатно бути його представником у всіх державних органах при вирішенні питань, пов'язаних зі здачею в оренду, продажем чи обміном за ціною та на умовах та розсуд представників належного йому автомобіля марки « Renault », модель « Kangoo 1.9 D », 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( а.с. 16-17 ).

Згідно довіреності від 06 травня 2014 року, ОСОБА_7, на підставі договору доручення, укладеного ними в усній формі, та діючи від імені ОСОБА_11, уповноважив ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продати за ціною та на умовах на розсуд уповноважених, належний ОСОБА_6 вищевказаний транспортний засіб ( а.с. 18 ).

ОСОБА_3 необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовувала тим, що спірний автомобіль знаходиться у володінні та користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_12 На даний час лунають попередження, що відповідачі намагаються переоформити ( перереєструвати ) його на інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується :

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову » від 22 грудня 2006 року №9 роз'яснено, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є наявність фактичних обставин, про які може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду ( реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

З матеріалів справи вбачається та не заперечувалось сторонами, що спірний автомобіль знаходиться в користуванні відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які уповноважені титульним власником ОСОБА_11 на його продаж.

Право користування та розпорядження спірним транспортним засобом з 2011 року кілька разів переходило від однієї особи до іншої.

Позивачка доводить, що автомобіль був придбаний її родиною у власність, а не отриманий у тимчасове користування.

Враховуючи те, що існує реальна можливість подальшої реалізації транспортного засобу відповідачами третім особам, що в свою чергу утруднить виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_3, колегія суддів прийшла до висновку, що є підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а клопотання позивача підлягає частковому задоволенню.

Зокрема, достатнім для забезпечення прав позивача буде вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчиняти дії по відчуженню спірного транспортного засобу. Такий вид забезпечення позову є співмірним з заявленими позовними вимогами та не порушуватиме прав як власника так і осіб в користуванні яких дане майно на даний час перебуває.

За таких обставин, оскаржувана ухвала в частині відмови в забезпеченні позову відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення заяви ОСОБА_3 та її представника - ОСОБА_10

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області від 04 липня 2016 року в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_10 про вжиття заходів забезпечення позову скасувати.

Заяву ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_10 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_4 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_5 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1), вчиняти дії по відчуженню у будь-який спосіб автомобіля марки « Renault », модель « Kangoo 1.9 D », 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 до набрання рішенням суду по даній справі законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :