Справа № 199/9160/14-ц
23 березня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суду м. Дніпропетровська
У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
при секретарі Яншиній Г.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою ОСОБА_1 25.07.2006 року був укладений кредитний договір б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 1500,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.
Позивач зазначає, що відповідачка належним чином не виконала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту і сплати процентів, та своєчасно не повернула кредитні кошти та не сплатила відсотки. У звязку з чим, станом на 29.09.2014 року прострочена заборгованість по кредиту та відсоткам становить 9049,43 грн., яка складається з: 1135,07 грн. - заборгованість за кредитом; 7914,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Разом з тим, сума в розмірі 2473,94 грн. була стягнута з відповідачки на підставі судового наказу від 27.10.2008 року. Таким чином на теперішній час заборгованість відповідачки складає 6575,49 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 328,77 грн. - штраф (процентна складова).
Оскільки до теперішнього часу на кількаразові вимоги позивача відповідачка заборгованість не гасить, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в сумі 7404,26 грн., а також понесені витрати по справі 243,60 грн.
Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, про що надав письмову заяву.
Відповідач в судове засідання 23.03.2015 року не з'явилась, раніше надала суду письмову заяву, якою проти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовними вимогами.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою ОСОБА_1 25.07.2006 року був укладений кредитний договір б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 1500,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська 27.10.2008 року видав судовий наказ, за яким стягнено з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 2473,94 грн..
До суду з вимогою про погашення заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся 30.10.2014 року. Строк дії кредитної картки було встановлено на два роки - до липня 2008 року.
Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
Відповідно до ст.ст. 257, 258 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5, суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України).
Приймаючи до уваги, що спір між сторонами відносно стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором від 25.07.2006 року розглянуто та 27.10.2008 року судом винесений судовий наказ, трирічний строк позовної давності для звернення з позовом про стягнення додаткового боргу за кредитним договором минув, підстав для поновлення таких строків суд не вбачає, тому суд вважає Публічному акціонерному товариству Комерційному банку «Приватбанк» в позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати стягненню не підлягають та відносяться на рахунок позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 77, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 257, 258, 261 ЦК України, суд, -
Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» в позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: