Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2077/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2016 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі Перцовій В.В.

за участю позивача ОСОБА_1.

представника позивача адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фермерське господарство науково-виробниче обєднання «Мрія» про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобовязання повернення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фермерське господарство науково-виробниче обєднання «Мрія» ( далі - ТОВ ФГНВО «Мрія» про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобовязання відповідача повернути земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26 липня 2009 року між ОСОБА_4, як орендодавцем та ФГ «НВО «Мрія» як орендарем, правонаступником якого є відповідач ТОВ ФГНВО «Мрія», було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 1,35 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться на території Самолусківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області. Вказаний договір в грудні 2009 року зареєстрований у Гусятинському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП центру ДЗК. Після смерті в 2013 році ОСОБА_4, вона 30.05.2016 року успадкувала за заповітом належну останньому на праві власності вказану земельну ділянку.

У порушення умов договору, орендодавцю за 2014 та 2015 роки орендарем - відповідачем по справі орендна плата не виплачена. Її звернення в серпні 2016 року до відповідача з вимогою про припинення договору оренди шляхом його розірвання у звязку з несплатою орендної плати та у звязку з тим, що вона є власником вищезазначеної земельної ділянки, і має намір обробляти її самостійно, залишилося без задоволення. Посилаючись на те, що відповідачем порушуються істотні умови договору оренди пов'язані з несплатою орендної плати, а також у звязку з її бажанням обробляти земельну ділянку самостійно, як власником, просила його розірвати та зобовязати відповідача повернути її вищевказану земельну ділянку у стані придатному для використання.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просили його задовольнити. ОСОБА_3 того, позивач вказала, що вона в 2013 році не повідомляла орендаря про смерть орендодавця ОСОБА_4 та документів на підтвердження цього відповідачу не надавала, оскільки вона ще не набула права власності на дану земельну ділянку так як не було фінансової можливості переоформити спадщину

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись на їх безпідставність, мотивуючи це тим, що відповідач не міг здійснити виплату нарахованої за 2014, 2015 роки орендної плати за вищевказаним договором оренди земельною ділянкою, оскільки від позивача заяв про виплату чи несплату орендної плати за вказаний період до відповідача не надходило, а лише 29 липня 2016 року позивачем відповідачу надіслано лист-повідомлення про успадкування нею 30.05.2016 року вказаної земельної ділянки у звязку із смертю орендодавця. Також вказав, що в жовтні 2016 року позивачу як орендодавцю виплачено орендну плату за вказаним договором в грошовому еквіваленті за 2014 рік - 1350 гривень, за 2015 рік - 3000 грн. До зазначеного часу у відповідача не було підстав для проведення відповідної оплати орендної плати позивачу, оскільки відповідачу не було представлено документів на підтвердження того, що остання є власником спірної земельної ділянки. ОСОБА_3 того, вказав, що саме позивач не виконував обовязків та своєчасно не надав відповідачу належні докази на підтвердження факту прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_4 щодо земельної ділянки та набуття права власності на спірну земельну ділянку, орендодавцем якої був ОСОБА_4, а тому боржник мав право не виконувати свого обовязку новому кредитору, оскільки у відповідача не було підстав для проведення відповідної оплати орендної плати позивачу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В силу вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

За правилами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Відповідно до умов п.п. 9, 11 укладеного договору оренди відповідач зобовязався сплачувати орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становило 851,03 грн., або в натуральній формі - 7 центнерів зерна. Орендна плата повинна вноситися орендарем не пізніше 31 грудня поточного року, а передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлятися відповідними актами.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є також орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно ч.1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Тобто, плата за користування майном є істотною умовою договору оренди.

Згідно з вимогами ст.ст.31,32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, зокрема, несвоєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п.д ч.1ст.141 ЗК України однією з підстав для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Статею 24 Законом України "Про оренду землі", встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 649101 від 24 січня 2002 року належала земельна ділянка площею 1,3542 га., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Самолусківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області та зареєстрована 24 січня 2002 року Тернопільською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» кадастровий номер якої :01:001:0340.(а.с. 12,14)

26 липня 2009 року між ОСОБА_4 (орендодавцем) та ФГ «НВО «Мрія» (орендарем) правонаступником якого є ТОВ ФГНВО «Мрія» ( а.с. 49-60) був укладений договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, який 11.12.2009 року зареєстрований в установленому законом порядку у Гусятинському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центру ДЗК за № 08.

Згідно умов вказаного договору орендодавець ОСОБА_4 передав, а орендар ФГ «НВО «Мрія» в особі директора ОСОБА_5 прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 1,35 га, яка знаходиться на території Самолусківської сільської ради Гусятинського району строком на 10 років та зобовязався щорічно до 31 грудня поточного року вносити орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становило 851,03 грн., або в натуральній формі - 7 центнерів зерна. Нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки становить 28367,88 гривень.

01.06.2013 року ОСОБА_4 помер.

Відповідно до ст. ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Правонаступником на вищевказану земельну ділянку ОСОБА_4 є ОСОБА_1 - позивач у справі, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 травня 2016 року, та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44007142 від 30 травня 2016 року, виданих державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 (а.с. 12,14)

Згідно ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, що діяла на час внесення змін до даної статті згідно Закону України N 1533-VIII від 20.09.2016 року) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

ОСОБА_3 цього, п.40 Договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку в разі смерті фізичної особи-орендодавця переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

З пояснень сторін встановлено, що після смерті орендодавця ОСОБА_4 орендну плату за 2013 рік отримала ОСОБА_1- позивач по справі у орендаря на підставі її усного повідомлення про спадкування переданої в оренду земельної ділянки, що належала ОСОБА_4 та без надання орендарю відповідних документів, які б підтверджували перехід до неї права власності на цю земельну ділянку.

Виплата ОСОБА_1 орендної плати у 2014, 2015 роки орендарем не проводилася, оскільки не були надані ТОВ ФГНВО «Мрія» правовстановлюючі документи, які б підтверджували перехід до неї права власності на цю земельну ділянку.

Згідно ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

З матеріалів справи вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку за № 08 видано ОСОБА_1 30 травня 2016 року.

Підставою для розірвання договору позивач вказував лише те, що її, як спадкоємцю по заповіту ОСОБА_4 не виплачена орендна плата встановлена договором за 2014 , 2015 роки.

Також, мотивуючи підстави для задоволення позову, позивач посилається на те, що вона вправі реалізувати своє право на землю шляхом використання належної її на праві приватної власності земельної ділянки, самостійно.

Відповідно до п.37 Договору оренди землі від 26.07.2009 року його дія припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін, внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Встановлено, що відповідачем зазначений вище Договір оренди виконується. До 29.07.2016 року позивачем будь-яких претензій відносно його виконання не предявлялося.

Після надання ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на спадкове майно відповідачу, останній провів із позивачем розрахунок з орендної плати за 2014, 2015 роки у розмірі 4350 грн., про що ствердили сторони в судовому засіданні та підтверджується відповідними документами (а.с.39-41).

Разом з тим, суд приймає до уваги той факт, що позивач фактично не надала в 2014 та 2015 роках належних доказів відповідачу стосовно прийняття нею спадщини і ці обставини не заперечувала в судовому засіданні і сама позивачка.

За таких обставин суд вважає, що відсутні правові підстави для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі, оскільки відсутні зі сторони відповідача істотні порушення умов договору, як і факти того, що орендна плата не сплачується систематично.

Інших підстав для розірвання договору оренди землі позивач не заявляла, і не надала будь-яких інших доказів, які б свідчили про істотне порушення умов договору відповідачем.

Порушення обов'язків орендаря визначених ст. 25 Закону України «Про оренду землі», зокрема щодо використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, суд не вбачає, а тому посилання позивача викладені в змісті позовних вимог на наявність підстав для розірвання договорів оренди землі передбачених ст.ст.24,32 Закону України «Про оренду землі» є також необґрунтованим.

Суд не приймає до уваги доводи позивачки про те, що вона в серпні 2016 року зверталася до відповідача з вимогою про припинення договору оренди шляхом його розірвання у звязку з несплатою орендної плати, в задоволенні якого її відмовлено, оскільки в самій заяві позивачки від 29.07.2016 року відсутнє посилання як підстава припинення договору оренди шляхом його розірвання несплата орендної плати.

Посилання позивача на те, що відповідачем в жовтні 2014 року на її усне звернення не сплачено в натуральній формі орендну плату за користування землею, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються вимогами ч.2 ст.517 ЦК України, згідно якої боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні та поясненнями самої позивачки в судовому засідання, яка вказала, що правовстановлюючих документів, які б підтверджували перехід до неї права власності на вказану земельну ділянку, свідоцтво про смерть орендодавця нею ТОВ ФГНВО «Мрія» не були надані.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд прийшов до висновку про те, що позивачем не доведено порушення відповідачем ТОВ ФГНВО «Мрія» умов договору в частині несплати орендної плати перед позивачем ОСОБА_1 натомість, відповідач дотримується умов договору, та не створює своїми діями або бездіяльністю шкоди позивачу, також позивач не позбавився того, на що він розраховував так як, відсутня заборгованість по орендній платі.

Згідно ст. 88 ЦПК України вимога позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягає, оскільки позивачу в позові відмовлено.

На підставі наведеного, ст. ст. 11, 16, 203, 215, 355, 517, 626, 651 ЦК України, ст. 141 ЗК України, Закону України «Про оренду землі», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фермерське господарство науково-виробниче обєднання «Мрія» про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобовязання повернення земельної ділянки - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Т.М. Цвинтарна