У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 18 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання договору надання споживчого кредиту і додатків до нього недійсним та неукладеним,

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 13 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», і позивачем було укладено кредитний договір з додатками № 1 та № 2 на суму 20 000,00 доларів США зі сплатою 13,40 % річних на строк до 13 лютого 2018 року. За умовами договору погашення отриманого ним споживчого кредиту мало проводитись шляхом сплати щомісячного ануїтетного платежу у розмірі 305,00 доларів США, а для забезпечення його виконання мала бути прийнята застава нерухомості та порука.

Позивач зазначав, що при укладенні зазначеного вище договору було порушено ряд положень Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема - щодо надання повної інформації про умови кредитування, розмір відсотків, які він має сплатити за користування кредитом, сукупну вартість кредиту за весь розрахунковий період 120 місяців, а також позивач посилався на те, що оспорюваний договір несправедливим через дисбаланс договірних прав і обов'язків його сторін.

З урахуванням уточнень позивач просив суд визнати кредитний договір від 13 лютого 2008 року № 0 недійсним та неукладеним.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 18 лютого 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідач на час укладення кредитного договору з позивачем мав право на підставі отриманої у встановленому порядку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, проводити кредитування позичальників в іноземній валюті без індивідуального ліцензування кожної з таких операцій, позичальник був ознайомлений із умовами споживчого кредитування у банку, інформацією щодо сукупної вартості кредиту, порядку погашення основної суми кредиту, процентів за користування кредитом, графіком платежів, загальним розміром вказаних сум та розміром сукупних витрат, необхідних для укладення кредитного договору, про що свідчить його підпис на самому договорі, додатках № 1 і № 2 до кредитного договору, тобто отримав від банку повну і достовірну інформацію, передбачену ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, а також з того, що після укладення кредитного договору позивач постійно і тривалий час виконував його умови.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання договору надання споживчого кредиту і додатків до нього недійсним та неукладеним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова