Справа № 226/1459/16-ц
Провадження № 2/226/642/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2016 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Петуніна І.В.,

за участю секретаря Альберті О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 міської ради

третьої особи тараненко А.І.

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в м.Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про встановлення фактів проживання однією сімєю і постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради про встановлення фактів проживання однією сімєю і постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадщину, в обґрунтування якого вказала, що 18 вересня 2005 року помер її батько ОСОБА_5. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка складає 1/4 частину будівлі та господарських споруд. Інша 1/2 частина належала матері позивача ОСОБА_6. ОСОБА_5 заповіт на належне йому майно не складав. Позивач, її сестра ОСОБА_4 та їх мати ОСОБА_6 були спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_6 не подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та свідоцтва про право на спадщину не отримувала, оскільки прийняла її фактично, проживаючи разом зі спадкодавцем за однією адресою. Позивач та її сестра ОСОБА_4 протягом шести місяців також не подавали заяви про прийняття спадщини. 06 серпня 2014 року померла ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_6 заповіт на своє майно не складала, єдиними її спадкоємцями за законом першої черги є позивач та її сестра ОСОБА_4 Оскільки позивач на час відкриття спадщини після смерті матері постійно проживала разом з нею, то фактично прийняла спадщину.

На теперішній час у неї виникла необхідність в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру. З цією метою вона звернулася до державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори. Однак, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не був наданий оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру, документально не доведений факт її спільного проживання з матірю, а також не доведений факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_6. За таких обставин позивач не може в нотаріальному порядку оформити спадщину і змушена звернутися до суду. Просила суд встановити факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 однією сімєю не менш ніж з 18.09.1999 року по день смерті ОСОБА_5, встановити факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини за адресою: Донецька область м.Мирноград вул.Гірнична, 34/3 та визнати за нею право власності на дану житлову квартиру та господарські споруди.

Позивач до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі за участі її представника, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Третя особа ОСОБА_4 до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, на адресу суду надійшла телеграма з проханням розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради до судового засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлений у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, клопотання про відкладення справи від нього не надходило.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення відповідача, який не зявився до суду. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1/24-556 від 09.04.2002 року належить 1/4 частина будівлі з надвірними будовами, а саме квартира на праві спільної сумісної власності за адресою: Донецька область м.Мирноград вул.Гірнична, 34/3 (а.с. 12, 17).

18 вересня 2005 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири за адресою: Донецька область м.Мирноград вул.Гірнична, 34/3, яку фактично прийняла ОСОБА_6, проживаючи на момент смерті зі спадкодавцем (а.с. 11, 21).

06 серпня 2014 року померла ОСОБА_6 Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: Донецька область м.Мирноград вул.Гірнична, 34/3 (а.с. 10).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є її діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що встановлено зі свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб позивача, свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_8 та матірю позивача ОСОБА_9, згідно з яким матері позивача присвоєно прізвище «Власова». (а.с. 8, 9, 40).

Спадщину після смерті ОСОБА_6 фактично прийняла позивач ОСОБА_1, проживаючи на момент смерті зі спадкодавцем, ОСОБА_4, протягом строку, наданого для прийняття спадщини, не вчинила жодних дій для прийняття спадщини (а.с. 22).

На звернення позивача до державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10, їй було розяснено про необхідність звернутися до суду для встановлення юридичних фактів (а.с. 18).

Відповідно до листа секретаря Мирноградської міської ради від 07.07.2016 р., зареєструвати право власності на нерухоме майно за померлими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неможливо у звязку з їх смертю, оскільки правоздатність та дієздатність особи припиняється у момент її смерті (ст.ст.25, 346 ЦК України) (а.с. 19-20).

Відповідно до інформації Димитровської державної нотаріальної контори від 05.09.2016 року № 906/01-16, на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, померлого 18 вересня 2005 року, ОСОБА_6, померлої 06 серпня 2014 року, згідно інформації зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкові справи не відкривалися, заповіти від їх імені не посвідчувалися (а.с. 35, 36, 37, 38, 39).

Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за адресою: Донецька область м.Мирноград вул.Гірнична, буд. 34, відсутні (а.с. 41).

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що позивача знає як доньку ОСОБА_12 та ОСОБА_13, тобто є її сусідкою через стінку. ОСОБА_14 та ОСОБА_12 мешкали з 1999 р. по 2005 р. однією сімєю. Позивач дійсно мешкала з ОСОБА_12 з березня 2014 р. по 06.08.2014 р. за цією ж адресою. ОСОБА_15 займалася ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що позивача знає, оскільки та мешкала разом з матірю з березня 2014 р. по день смерті матері, по серпень. ОСОБА_13 та ОСОБА_12 мешкали у цивільному шлюбі з 1999 р. по 2005 р.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мешкали однією сімєю у цивільному шлюбі принаймні з 1999 року. Крім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 фактично мешкала разом зі своєю матірю ОСОБА_6 з березня 2014 року до дня смерті матері.

Встановлення цього факту має для заявника правові наслідки, оскільки вона бажає отримати свідоцтво про спадщину, що залишилася після смерті матері, померлої 06 серпня 2014 року.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.ч.3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України,спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з вимогами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У звязку з тим, що квартира АДРЕСА_2 не була належним чином зареєстрована в реєстрі прав власності на нерухоме майно та зареєструвати право власності на вказану квартиру на даний час не можливо, у звязку зі смертю спадкодавця, а відповідно спадкоємцю не можливо оформити право на спадщину у нотаріуса, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що за ОСОБА_1 має бути визнано в порядку спадкування право власності на квартиру.

На пiдставi ст.ст.328, 1261, 1267, 1268, 1276 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57, 174, 209, 212, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про встановлення фактів проживання однією сімєю і постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадщину, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5, який помер 18.09.2005р. та ОСОБА_6, яка померла 06.08.2014р., мешкали однією сімєю з 18.09.1999р. по 18.09.2005р.

Встановити факт, що ОСОБА_1 05.10.1966р.н. постійно проживала з ОСОБА_6 за адресою: вул.Гірнична, 34/3, м.Мирноград Донецької області на день смерті ОСОБА_6, яка померла 06.08.2014р.

Визнати за ОСОБА_1 05.10.1966р.н. право власності на квартиру з належними господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул.Гірнична, 34/3, м.Мирноград Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Петунін