АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 666/557/16-ц Головуючий в І інстанції Котьо І.В.
Номер провадження 22ц - 791/1772/2016 Доповідач: Бугрик В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Бугрика В.В.,

Суддів: Лісової Г.Є.,

Семиженко Г.В.,

секретаря Мирненко А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 червня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення строку на звернення до суду,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 11.02.2016 року звернувся до суду з позовом вказуючи, що з 06 березня 2000 року він був прийнятий на посаду начальника Херсонського пункту держветконтролю на державному кордоні та транспорті. Наказом від 01 грудня 2009 року №165 його переведено на посаду начальника пункту державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті №27. Наказом Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті від 02 грудня 2015 року №96-к позивача звільнено з посади начальника пункту №27, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Вважав своє звільнення незаконним тому просив визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення від 02 грудня 2015 року №96к, поновити його на посаді начальника пункту державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті №27 Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 03 грудня 2015 року, допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та виплати позивачеві заробітної плати за один місяць.

Додатково позивач подав клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із вказаним позовом, так як він пропустив його з поважних причин.

Рішенням суду поновлено строк на звернення до суду з позовом про поновлення на роботі. В задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати і ухвалити нове яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що наказ про звільнення має містити чітко сформульоване визначення одноразового порушення, яке стало підставою звільнення керівника. Тому на думку позивача, немає підстав стверджувати, що звільнення відбулося правомірно.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, встановлено судом, що з 06 березня 2000 року позивач був прийнятий на посаду начальника Херсонського пункту держветконтролю на державному кордоні та транспорті. Наказом від 01 грудня 2009 року №165 його переведено на посаду начальника пункту державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті №27 Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті. Відповідно до наказів від 30 вересня 2015 року, 15 жовтня 2015 року, 29 жовтня 2015 року Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті в період, та актів перевірки роботи пункту державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті №27 з 02 жовтня до 04 грудня 2015 року тривала перевірка вказаного пункту під час якої, відповідною комісією було складено: акти перевірки від 02 жовтня 2015 року та від 02 грудня 2015 року. Згідно до вказаних актів перевірка роботи вказаного пункту провадилась за період з 01 січня 2014 року по 30 вересня 2015 року. З вказаних актів слідує, що під час перевірки було встановлено системні порушення (які детально перелічені у вказаних актах) державних інспекторів ветеринарної медицини пункту ДВСКН № 27, що свідчило за висновками комісії про не належну організацію роботи пункту та відсутність контролю за роботою з боку начальника ОСОБА_2 Крім того, було відмічено про не виконання начальником пункту ОСОБА_2 наказів Одеської регіональної служби № 98 від 04 серпня 2015 року (щодо розміщення на інформаційних стендах та у місцях чергування фахівців телефонів довіри Одеської регіональної служби та від 25 серпня 2015 року за № 111 (щодо посилення контролю за утриманням в постійно діючому стані на в'їзді та виїзді з території портів дизбар'єрів, а у трапів літаків та суден, що прибувають з країн неблагополучних щодо африканської чуми свиней дизкилимків). І відповідно до акту від 02 грудня 2015 року саме не виконання наказу від 25 серпня 2015 року за № 111 є грубим порушенням трудових обов'язків начальником пункту ДВСКН № 27 трудових обов'язків.

Згідно п. 10 Положення про Одеську регіональну службу державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, що затверджено наказом Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України № 34 від 06.02.2012 р., начальник Одеської регіональної служби здійснює керівництво та несе персональну відповідальність за виконання покладених на неї завдань, призначає на посаду та звільнює з посади спеціалістів регіональної ветслужби, керівників її структурних підрозділів, а також визначає ступінь їх відповідальності. Відповідно до п.7 Положення про пункт державного ветеринарного контролю на державному кордоні та транспорті, затвердженого Наказом Державного департаменту ветеринарної медицини № 18 від 19.07.1999р., роботою пункту держветконтролю керує начальник - лікар ветеринарної медицини, державний інспектор ветеринарної медицини зони обслуговування. Начальник пункту держветконтролю: керує діяльністю пункту, організовує його роботу, несе персональну відповідальність за виконання покладених на пункт завдань, стан трудової, виконавчої і фінансової дисципліни, збереження і використання матеріальних цінностей, закріплених за пунктом, організацією техніки безпеки, особистої гігієни і виробничої санітарії працівників пункту.

Як слідує з копії пояснень позивача від 02 грудня 2015 року йому було запропоновано дати пояснення з приводу порушень зазначених у вищевказаних актах, в порядку вимог ст. 149 КЗпП України.

Наказом Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті від 02 грудня 2015 року № 96-к позивача звільнено з посади начальника пункту №27, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України на підставі акту перевірки комісії Одеської регіональної служби від 02 грудня 2015 року. Як слідує з акту від 02 грудня 2015 року позивач був у усній формі ознайомлений з вказаним наказом однак відмовився від ознайомлення з ним у письмовій формі та від отримання трудової книжки, про що було складено відповідний акт. Згідно листа Одеської регіональної служби від 25 січня 2016 року на адресу Державної ветеринарної та фіто санітарної служби України та копій квитанції від 11 січня 2016 року та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення трудова книжка була надіслана позивачу поштою 11 січня 2016 року яку він отримав 14 січня 2016 року.

Відповідно до п.1 ст.1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з урахуванням характеру проступку позивача, а саме: бездіяльності щодо виконання наказу, який було видано з метою запобіганню зараження та розповсюдження африканської чуми свиней на території України, вказане порушення трудових обов'язків позивачем є грубим.

Ті обставини, що вказані дії входили до кола його обов'язків, він мав реальну можливість виконати їх, безпідставності посилань позивача щодо неналежного виконання вказаного наказу, а саме того, що видання подібних приписів, згідно до його функціональних обов'язків є його правом, а не обов'язком, а також істотності наслідків які б могли настати, в разі зараження або розповсюдження вказаної хвороби, підтверджують факт грубого порушення ОСОБА_2 своїх службових обов'язків, як керівника пункту державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті.

З урахуванням обставин справи, зібраних по справі доказів в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що застосування відповідачем п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України для припинення дії трудового договору та звільнення позивача є правомірним.

Тому звільнення позивача є законним і таким що відповідає вимогам ст. 41 , 147-1, 148, 149 КЗпП України.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскільки справа розглянута з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування чи змінення рішення відсутні і рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись п. 1 ст. 41 КЗпП України, ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 червня 2016 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В. Бугрик

Судді: Г.Є. Лісова

Г.В. Семиженко