У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2016 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В. при секретарі судового засідання - Меркуловій Ю.П., розглянувши подання головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1, про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з поданням та просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, до виконання зобовязань покладених на нього виконавчим документом.

При цьому посилається на те, що на виконанні в Ужгородському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції перебуває виконавче провадження ЄДРВП № 31051209 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5758 від 29.11.2011 року виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про: Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1), доньки ОСОБА_5, (ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3) у розмірі 5 000 грн., щомісяця, починаючи з 29.09.2011 року до досягнення дітьми повноліття.

03.02.20112 року державним виконавцем, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконавчим провадження з виконання вищевказаного виконавчого документа.

В процесі проведення виконавчих дій державним виконавцем для забезпечення реального виконання рішення було накладено арешт на кошти боржника в банківських установах та на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Станом на 01.03.2015 року боржник погасив заборгованість по аліментах, яка на той час складала 75 000 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду № 308/3931/15-ц від 08.05.2015 року зменшено розмір аліментів шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_6 (11.10.20067 року народження) у розмірі 1 500 грн. щомісяця, починаючи стягувати з 06.04.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

04.07.2016 року та 12.08.2016 року державним виконавцем у відповідності до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» надіслано запити до ДФС та ПФУ.

Згідно відповіді, яка надійшла з ДФС України про номери рахунків встановлено, що в боржника наявні розрахункові рахунки у банківських установах на які накладено арешт.

Згідно відповіді, яка надійшла з ПФУ про осіб-боржників, які отримують пенсії-боржник пенсію не отримує.

Згідно відповіді, яка надійшла з ДФС України про джерела отримання доходів, встановлено, що боржник доходи не отримує.

17.06.2016 року державним виконавцем, відповідно до ст. 1 1 Закону України «Про виконавче провадження» надіслано виклик боржнику на 10:00 годин 24 червня 2016 року.

Боржник за викликом до державного виконавця не зявився.

В матеріалах виконавчого провадження наявне підтвердження про направлення поштовим відправленням виклику боржника згідно реєстру рекомендованих листів від 17.06.2016 року, тим самим встановлено що боржник ухиляється від виконання виконавчого документа.

17.08.2016 року державним виконавцем відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» обчислено розмір заборгованості зі сплати аліментів гр. ОСОБА_2, яка станом на 01.08.2016 року складає 29 583 грн.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає подання обґрунтованим та підлягаючим задоволено з наступних причин.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду за кордон і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в разі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Як зазначено у листі від 01.02.2013 Верховного суду України "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" вирішення судом питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК, та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII).

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК, яка міститься у гл. VI ЦПК "Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)". За змістом цієї статті вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, передбаченому цим Кодексом щодо боржників у виконавчому провадженні, за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження, примусове виконання яких здійснюється ДВС.

Таким чином, ст. 377- 1 ЦПК є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб).

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що надані органом виконання судових рішень документи свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, оскільки він не зявився на виклик державного виконавця від 17.06.2016 року, який був направлений на його адресу рекомендованим листом 17.06.2016 року, що підтверджується фіскальним чеком ЗД УДППЗ «Укрпошта» від 17.06.2016 та відповідним реєстром.

Враховуючи вищенаведене та з метою забезпечення своєчасного, повного виконання рішення суду, приймаючи до уваги те, що невиконання боржником виконавчого листа № 2-5758 від 29.11.2011 року виданого Ужгородським міськрайонним судом порушує права сторони провадження (стягувача), суд має вжити заходи шляхом встановлення тимчасової заборони на виїзд боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа за межі України на період до повного погашення заборгованості.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1, про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, м. Ужгород, вул. Новака, 15, без вилучення паспортного документа до повного погашення заборгованості.

Копію ухвали направити для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з моменту проголошення ухвали, особам, які не були присутні в судовому засіданні в той же строк з часу отримання копії цієї ухвали.

Суддя Н.В. Дергачова