АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1182/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Хорошун О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПальонного В. С.
суддівКарпенко О. В., Нерушак Л. В.
при секретаріШоколенко Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката Бовшика Миколи Юрійовича на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 березня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10023/0165 філії Черкаського обласного управління до ОСОБА_6 про стягнення матеріальних збитків, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення матеріальних збитків.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що протягом 2013 - 2015 років відповідачка, працюючи на посаді контролера-касира територіального відокремленого безбалансового відділення №10023/0165 філії Черкаського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» та будучи матеріально-відповідальною особою, з якою укладено договір про повну матеріальну відповідальність, без відома власників рахунків, без відображення в ощадній книжці, шляхом підробки підпису та коригування даних в заяві на видачу готівки, видачею коштів, які відображені в ощадних книжках клієнтів, але не зазначені в русі коштів по їх рахунках, привласнила кошти на суму 121250 грн., чим спричинила збитки АТ «Ощадбанк».

Добровільно відшкодувати, завдану шкоду відповідачка відмовляється.

З врахуванням викладеного та уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд стягнути з відповідачки на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» збитки в сумі 124810 грн. 00 коп.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 березня 2016 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» на відшкодування завданої шкоди 124810грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_6 адвокат Бовшик М.Ю. подав апеляційну скаргу, в який посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду і ухвалити у справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу, представника АТ «Ощадбанк», який заперечував проти її задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 працювала на посаді т.в.о. контролера-касира операційної частини ТВБВ 1 типу №10023/0165 філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк», і наказом №306-к від 31 травня 2012 року її переведено на посаду старшого касира ТВБВ №10023/0179, з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю.

31 травня 2012 року з відповідачкою укладено договір про повну матеріальну відповідальність і ознайомлено з посадовою інструкцією старшого касира ТВБВ №10023/0179, про що свідчить її підпис на звороті інструкції.

Наказом №800-к від 20 вересня 2012 року продовжено виконання обов'язків ОСОБА_6 на посаді старшого касира ТВБВ №10023/0179 та укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

Згідно п. 1 договору працівник, що займає посаду старшого касира безпосередньо виконує операційно-касову роботу, пов'язану із зберіганням, обробкою, перерахуванням, прийманням, видачею і перевезенням цінностей, бере на себе повну матеріальну відповідальність за безпеку збереження довірених йому установою банку цінностей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Згідно п. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Стаття 135-1 КЗпП України встановлює, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Пленум Верховного Суду України в п. 8 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року №14 роз'яснив, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП України), суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений. За відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладено лише обмежену матеріальну відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Перелік посад і робіт, що заміщаються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску) перевезення або застосування в процесі виробництва затверджено постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по праці і соціальних питаннях, Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 28 грудня 1977 року №447/24.

Посади контролера-касира та старшого касира, на яких працювала відповідачка, відносяться до зазначеного переліку.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з акту поглибленої перевірки ТВБВ №10023/0179 за період з 28 грудня 2015 року по 30 грудня 2015 року та додаткового акту поглибленої перевірки за період з 19 січня 2016 року по 29 січня 2016 року було виявлено привласнення коштів з рахунків вкладників на суму 121250 грн. та 9610 грн., операції за рахунками вкладників проводила ОСОБА_6

Встановивши зазначені обставини, суд прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову з огляду на те, що матеріальна шкода завдана підприємству з вини відповідача, що підтверджується відповідними актами поглибленої перевірки ТВБВ №10023/0179.

Доводи апеляційної скарги були предметом судового дослідження і висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 березня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10023/0165 філії Черкаського обласного управління до ОСОБА_6 про стягнення матеріальних збитків залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :