Провадження № 6/243/86/2016
Справа № 243/2066/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області

у складі : головуючого судді Алексєєнко І.П.

при секретарі - Хорхордіної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Словянська подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина ОСОБА_1 за межі України,

в с т а н о в и в :

12 березня 2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області, за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, надійшло подання державного виконавця ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, погоджене з начальником ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, з тих підстав, що він ухиляється від виконання покладених на нього за вимогою Управління пенсійного Фонду України в м. Словянську та Словянському районі обовязків по сплаті недоїмки зі страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 704,36 гривень.

Державний виконавець ВДВС Словянського міського управління юстиції ОСОБА_2 в судове засідання для розгляду вказаного подання не зявилась, зазначивши у самому поданні про його розгляд без участі представника ВДВС, незважаючи на те, що частиною 2 статті 377-1 ЦПК України передбачено, що суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З подання державного виконавця вбачається, що на виконанні у ВДВС Словянського МУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання вимоги № Ф-2034-У від 01.05.2010 року, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в місті Словянську та Словянському районі про стягнення боргу з ОСОБА_1 у розмірі 704,36 гривень. Зазначено, що боржник ухиляється від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні, про що свідчить невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», а саме невиконання вимог державного виконавця та ненадання пояснень з цього приводу і є порушенням норм ч. 6 ст. 12 Закону.

Згідно статті 6 пункту 5 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадках, зокрема, пункт 5- якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

У поданні державний виконавець посилається на ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього обовязків по сплаті недоїмки за вимогою УПФУ у вигляді невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч. 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», як на підставу обмеження її виїзду за кордон.

Суд вважає, що вказане подання не підлягає задоволенню, оскільки викладені в ньому обставини не забезпечать виконання рішення-вимоги УПФУ про виплату недоїмки зі страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 704,36 гривень.

Крім того, невиконання рішення суду не є безумовною підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Обовязковою умовою є свідоме ухилення від виконання зобовязань і ця обставина повинна бути доведена.

З подання та доданих документів вбачається, що ОСОБА_1. є особою, яка має невиконані зобовязання за вимогою УПФУ про виплату недоїмки зі страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, борг становить 704,36 гривень, проте відсутні будь-які докази про навмисне (свідоме) ухилення ОСОБА_1 від виконання вказаних зобовязань.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставин, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Законом передбачені юридичні санкції у вигляд тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У поданні державним виконавцем не наведено обставин саме на підтвердження дій або бездіяльності ОСОБА_1, що виразились в ухиленні від погашення боргових зобовязань.

Суть подання зводиться лише до наявності заборгованості, що не погашена боржником і що боржник не зявляється за викликом до державного виконавця і не надає пояснень з приводу неявки та наявності боргу, що є порушенням частини 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

З подання та доданих матеріалів вбачається, що державний виконавець звертався до відповідних органів з метою встановлення наявності в боржника майна та грошових коштів на рахунках в банківських установах, але таке рухоме чи нерухоме майно не виявлено, рахунки, що належать боржнику, закриті.

Також, у доданих матеріалах відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 не виконував своїх обовязків, передбачених ст. 12 ч. 6 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримувався від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надавав у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про доходи та майно; про рахунки у банках чи інших фінансових установах; не своєчасно зявлявся за викликом державного виконавця; не повідомляв письмово державного виконавця про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Отже, державний виконавець, не навів доказів, що боржник ОСОБА_1 повідомлений про наявність такої вимоги УПФУ і що він свідомо ухиляється від виконання покладеного цією вимогою обовязку по сплаті недоїмки зі страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у сумі 704,36 гривень.

Таким чином, відсутні будь-які підстави, передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», які існують на теперішній час і мають суттєве значення для вирішення питання про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

З огляду на викладене, враховуючи конституційне право громадянина на свободу пересування та гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (стаття 2 Протокол № 4) права і свободи у вільному праві залишати будь-яку країну включно зі своєю власною ініціативою, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_1, не підлягає задоволенню за відсутністю достатніх доказів щодо підстав застосування тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

На підставі викладеного, ст. 33 Конституції України,ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 11 ч.3 п.18 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення або з дня отримання її копії.

Суддя: