Справа №717/1570/16-ц
15 грудня 2016 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Туржанського В.В.
при секретарі: Тихоненко І.В.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Кельменці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Повістку вручено виконавчому органу місцевого самоврядування сільської ради с. Бабин Кельменецького району.
Представник позивача в судове засідання не зявився. В поданому до суду клопотанні представник позивача просить розглянути справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних в справі доказів.
Судом досліджені наступні докази: розрахунки заборгованості за договором від 07.06.2012 року, укладеного між „ПриватБанком та ОСОБА_1 станом на 31.08.2016 року, анкету-заяву ОСОБА_1 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 07.06.2012 року, довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти „Кредитка Універсальна , 55 днів пільгового періоду, витяг з Умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_1 від 04.10.2016 року, витяг з тарифів по картках „Універсальна ,„Універсальна Contract і „Універсальна ГОЛД , „Універсальна , 30 днів пільгового періоду, „Універсальна , 55 днів пільгового періоду, виписку по особовому рахунку ОСОБА_3 за період з 20.04.2011 року по 30.09.2016 року,
Судом встановлено, що між ПАТ КБ „ПриватБанк та відповідачкою ОСОБА_1 07 червня 2012 року був укладений кредитний договір. Згідно даного договору відповідачка ОСОБА_1 в період з 08 вересня 2012 року до 06 квітня 2015 року отримала кредит в загальному розмірі 5447 гривень 73 копійки зі сплатою відсотків у розмірі від 2,5% до 3,6 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Розмір щомісячного платежу визначений в сумі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень.
Отже, між позивачем та відповідачкою відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідачка зобовязалася щомісячно сплачувати відповідні платежі за цим договором в розмірі 7% від заборгованості. Згідно пункту 2.1.1.7.5 Умов і правил надання банківських послуг ПАТ Комерційний банк „ПриватБанк при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязується сплатити штраф 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахування нарахованих і прострочених процентів і комісій.
Проте, станом на 31.08.2016 року відповідачка ОСОБА_1 не виконала свої зобовязання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором строк та не повернула позивачу основний борг в сумі 3300 гривень, а також прострочила заборгованість по відсотках в сумі 7779 гривень 14 копійок. Відповідно до умов договору відповідачці нараховані штрафи: 500 гривень штрафу (фіксована частина), 563 гривні 96 копійок штраф (процентна складова).
Відповідно до пунктів 2.1.1.12.6.1 Умов і правил надання банківських послуг ЗАТ КБ „ПриватБанк, які є частиною договору укладеного між сторонами, позивачці нарахована пеня в розмірі 200 гривень.
Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідачка в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обовязковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовилася від своїх зобовязань за цим договором, порушила свої зобовязання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання якщо він не виконав його у строк встановлений договором.
Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
За правилами ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання.
Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.
Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У заяві позивальника за підписом відповідачки ОСОБА_1 від 07.06.2012 року зазначено що остання ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку і погоджується, що її заява разом із памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку становить між нею і банком договір про надання банківських послуг.
Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими.
Суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1378 гривень в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.
Враховуючи викладене вище, на підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ст. ст. 509,525,526, 549,550,551,553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст.3,8,10, 11,15, 60, 79, 88, 212- 216 ЦПК України, суд, -
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кельменецький районний суд. Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Це заочне рішення може бути переглянуте Кельменецьким районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: