Справа № 353/943/16-ц
Провадження № 2/353/493/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

з участю секретаря Мороз М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

03.11.2016 року позивачка звернулась в суд з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Колінці, вул. Шевченка, 80. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в с. Колінці Тлумацького району по вул. Шевченка, 80, спроживали її дідусь ОСОБА_2 та бабуся ОСОБА_3 та їм на праві власності, по 1/2 частині кожному, належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. 22.04.1999 року дідусь ОСОБА_2 помер. Після його смерті в управління спадковим майном вступила його дружина ОСОБА_3 (бабуся) та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. 12.09.2011 року ОСОБА_3 (бабуся) померла. Ще за життя вона посвідчила на імя позивачки заповіт. Позивачка прийняла спадщину після її смерті та бажає оформити право власності лише на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на своє імя, яку бабуся прийняла за законом після смерті чоловіка, однак не зареєструвала в органах реєстрації свідоцтво про право на спадщину. В нотаріальному порядку позивачці було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на це спадкове майно.

У звязку з вищевказаним, позивачка просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Колінці, вул. Шевченка, 80, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила позов задовольнити та справу розглядати без їїучасті.

Представник відповідача Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просив справу розглядати у його відсутність.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.11.2000 року за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках по 1/2 частині кожному належав житловий будинок, розташований за адресою: вул. Шевченка, 80, в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області. Також згідно виписки з по господарської книги № 1 Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_2, який був головою двору, та ОСОБА_3, значилось господарство, особовий рахунок № 44 (а.с. 9). Згідно копії технічного паспорту від 14.11.2000 року житловий будинок з господарськими будівлями та споруди, що розташований за адресою: вул. Шевченка, 80, с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області, побудований у 1985 році (а.с. 4-6).

Згідно копії свідоцтва про одруження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 12.08.1939 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 19). Від шлюбу у них була донька ОСОБА_6, яка 05.09.1965 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «Марчук» (копія свідоцтва про одруження, а.с. 19). За час шлюбу у них народилась донька ОСОБА_1 (позивачка) (копія свідоцтва про народження, а.с. 18). 24.04.1983 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «Броневич» (копія свідоцтва про укладення шлюбу, а.с. 18).

22.04.1999 року ОСОБА_2 (дідусь позивачки) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця ОСОБА_2, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_3 (бабуся позивачки) прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 (дідусь позивачки), оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом з ним, вела з ним спільне господарство (довідка Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 325 від 21.10.2016 року, а.с. 8) та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.02.2001 року, успадкуваши належну йому 1/2 частину спадкового домоволодіння, розташованого по вул. Шевченка, 80, в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 17). Також у вказаному свідоцтві про право на спадщину за законом державний нотаріус Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області засвідчив той факт, що спадкодавцем являється ОСОБА_2 (він же «ОСОБА_5) ОСОБА_9.

12.09.2011 року ОСОБА_3 (бабуся позивачки) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Ще за життя вона посвідчила на імя позивачки ОСОБА_1 заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 12.12.2007 року (а.с. 10).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 (бабуся позивачки), оскільки у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 32).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 67/2016 від 05.03.2012 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 31-45).

Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на 1/2 частину житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3, яка в свою чергу успадкувала вказану частину домоволодіння за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 (дідусь позивачки).

Позивачці ОСОБА_1 в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на своє імя, яку бабуся прийняла за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 (дідусь позивачки), оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області 28.02.2001 року, не було зареєстровано згідно діючого на той час законодавства в органах, які здійснюють реєстрацію нерухомого майна, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області № 702/02-31 від 19.10.2016 року (а.с. 15).

Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на 1/2 частину житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3, яка в свою чергу успадкувала дану частину домоволодіння за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 61, 174, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Колінці, вул. Шевченка, будинок 80, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Тлумацький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча У.Ю. Луковкіна