Справа № 643/9924/16-ц
Провадження № 2-о/643/666/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді - Єлізарова І.Є., при секретарі -Охріменко А.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа - Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ про встановлення факту смерті , суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті матері -ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м.Брянка, Луганської області, тобто на тимчасово окупованій території.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила , що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати -ОСОБА_2 у м. Брянка, Луганської області, внаслідок хронічної серцевої недостатності . Мати заявниці померла на тимчасово окупованій території. Звернувшись з заявою до Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ про отримання свідоцтва про смерть, отримала письмову відмову від 06.08.2016 року за №4200/1506-04-04 у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 Таким чином вона позбавлена можливості реєстрації в законному порядку факту смерті в органах РАЦСу, оскільки видані документи є недійсними з тих підстав, що вони видані на окупованій території і не мають ніякої юридичної сили. Встановлення даного факту смерті матері необхідно їй для державної реєстрації смерті .

Представник зацікавленої особи - Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого 26.12.1956 року, актовий запис № 1130.

Як вбачається із лікарняного свідоцтва про смерть № 18 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року , виданого поліклінікою м. Брянка ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно листа Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ від 06.08.2016 року за №4200/1506-04-04 ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Брянка, Луганської області, оскільки заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно з Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» за № 254-III від 17 березня 2015 року, тимчасово окупованими територіями визнано окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей.

Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є:

- лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

- фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

- лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

- рішення суду про оголошення особи померлою;

- рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

- повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

- повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та Законів України. Ст. 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Законупоширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Ст. 9 ч. ч. 2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст. 10 ч.1 цього Закону громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї.

Ст. 17 ч. 1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Ст. 17 ч. ч. 1, 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Оскільки заявник, яка є громадянкою України, має зареєстроване постійне місце проживання на території України; її мати, також була громадянкою України, але померла, перебуваючи на окупованій території, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть встановленої законодавством Луганської народної республіки форми, вказана обставина унеможливлює отримання донькою померлої свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України - ОСОБА_1 необхідно встановити факт смерті її матері ОСОБА_2

За таких обставин, заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Брянка , Луганської області , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Брянка, Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового засідання, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Єлізаров І.Є.