Справа № 216/248/15-ц
провадження №2/216/97/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого-судді - Бондарєвої О.І.

при секретарі - Городнічевій Т.О.

за участю позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Лосєва Д.В.

представника третьої особи - Мотуз О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Кривому Розі, цивільну справу за зміненим позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», із залученням до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Міська організація Незалежної профспілки гірників України міста Кривого Рогу, про скасування заходів дисциплінарного стягнення та поновленні на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, під час розгляду справи надано змінений позов в редакції від 03.02.2015 року, який і є предметом розгляду, в обґрунтування змінених вимог зазначено, що згідно наказу за №91 від 16.02.2011 року він був прийнятий на роботу до Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», у подальшому назва підприємства змінена на Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (Відповідач) на посаду провідного економіста відділу енергоменеджменту управління.

Наказом за №218-к від 22.12.2014 року Позивач був звільнений з роботи за п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на працівника трудовим договором, Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПАТ «ПівдГЗК».

Позивач вважає звільнення незаконним, а накази №1031 від 19.12.2014 року та №1037 від 22.12.2014 року, якими його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, такими, що підлягають скасуванню, з подальшим поновленням його на роботі, на попередній посаді.

Так, 19.12.2014 року Позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани на підставі наказу №1031, начебто за те, що він був відсутній на робочому місці 18.12.2014 року протягом 2 годин 30 хвилин, а саме з 11.45 до 12.00 год., та з 12.45 до 15.00 год.

На думку Позивача такі висновки скоріш за все основані на тому, що протягом певного періоду часу він був відсутній у кабінеті за столом, де зазвичай проводить переважну частину свого робочого часу; однак, відсутність його в кабінеті за столом не може бути підтвердженням його відсутності на робочому місці, оскільки його робоче місце не окреслене певними межами у просторі та не визначено жодним документом.

Через три дні після оголошення догани на підставі наказу №1031 від 19.12.2014 року, адміністрацією Відповідача було винесено наказ №1037 від 22.12.2014 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, шляхом звільнення з займаної посади, за начебто систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на провідного економіста відділу енергоменеджменту трудовим договором, Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПАТ «ПівдГЗК». Зазначене твердження не відповідає дійсності, оскільки перевищення встановленого ліміту споживання електричної енергії у грудні 2014 року мало місце виключно з вини використання більшої ніж заплановано кількості електроенергії цехами та субспоживачами; попередити або врахувати таке перевищення Позивач на мав можливості.

Крім того, оголошення доган та звільнення Позивача не узгоджувалось з профспілковим органом, - Міською організацією Незалежної профспілки гірників України м. Кривого Рогу, членом якої він є; та відбулось з порушенням вимог ч.1 ст.149 КЗпП України без відібрання від порушника трудової дисципліни, - письмових пояснень, тому просив зазначені наказ скасувати, поновити його на попереднє місце роботи.

Під час розгляду справи Позивач ОСОБА_2 підтримав змінені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник Відповідача, Лосєв Д.В. просив суд у задоволенні зміненого позову, - відмовити, оскільки звільнення Позивача здійснено згідно норм діючого трудового законодавства, та відсутні правові підстави для поновлення його на роботі.

Представник третьої особи, Міської організації Незалежної профспілки гірників України міста Кривого Рогу, Мотуз О.В. просив суд задовольнити змінені позовні вимоги Позивача у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши відеозапис, у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні зміненого позову слід відмовити у повному обсязі, з наступних підстав.

Так, на підставі наказу №91 від 16.02.2011 року Позивач був прийнятий на посаду провідного економіста відділу енергоменеджменту управління до Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», у подальшому назва підприємства змінена на Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується записом у його трудовій книжці(а.с.8), та не заперечується самими сторонами.

Наказом №218-к від 22.12.2014 року Позивача звільнено з роботи за п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на працівника трудовим договором, Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПАТ «ПівдГЗК» (а.с.8).

Як убачається з наказу №1031 від 19.12.2014 року Позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, з оголошенням догани, за порушення вимог ч.4 п.3.2. Правил внутрішнього розпорядку для робітників ПАТ «ПівдГЗК», яке виразилось у його відсутності на робочому місці без поважних причин 18.12.2014 року на протязі 2 годин 30 хвилин (а.с.9).

Зазначеною ч.4 п.3.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників ПАТ «ПідГЗК» передбачений обов'язок робітників дотримуватись встановленогорежиму роботи, не допускати прогулів (у тому числі відсутності на роботі більш ніж трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин (а.с.95).

Посада, яку займав Позивач до звільнення входить до складу управління ПАТ «ПівдГЗК», та згідно Додатку №1 до Правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників ПАТ «ПівдГЗК» та Графіку роботи робітників управління на 2014 рік, був встановлений режим роботи однозмінний при п'ятиденному робочому тижні тривалістю робочого дня - 8 годин, з перервою для відпочинку та прийому їжі 45 хвилин, з вихідними в суботу та неділю Початок робочого дня 08.00 годин; кінець робочого дня 16.45 год., перерва з 12.00 до 12.45 год.

Як убачається з доповідної записки в.о. начальника відділу енергоменеджиенту ОСОБА_6 від 18.12.2014 року за вих.№52-43/238, безпосереднього керівника Позивача, 18.12.2014 року об 11.45 хв. Позивач залишив своє робоче місце не попередивши його. Повернувся на робоче місце лише о 15.00 год., при цьому, будь-яких виправдовуючи його відсутність документів чи пояснень не надав (а.с.98).

Згідно акту від 18.12.2014 року «Про відсутність провідного економіста відділу енергоменеджменту ОСОБА_2 на робочому місці», складеного провідним спеціалістом із заробітної плати ОСОБА_7, начальником бюро організації та нормування праці ОСОБА_8, провідним інженером з організації праці структурних підрозділів ОСОБА_9 та начальником відділу енергоменеджменту ОСОБА_6, при перевірці дотримання режиму роботи робітниками управління у відділі енергоменежменту о 13.00 год. 18.12.2014 року провідний економіст ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці. Оформлених належним чином документів про причини його відсутності в наявності не було. Від ознайомлення з даним актом Позивач відмовився, що підтверджується підписами зазначених осіб, про що є вказівка в акті (а.с.99).

Відповідно до доповідної записки начальника відділу з організації праці та заробітної плати ПАТ «ПівдГЗК» ОСОБА_10 від 128.12.2014 року за вих.№52-14/197, о 15.50 год., 18.12.2014 року у приміщенні відділу організації праці та заробітної плати до провідного інженера з організації праці структурних підрозділів ОСОБА_9 звернувся Позивач із заявою про встановлення йому режиму неповного робочого часу 18.12.2014 року з 08.00 до 12.00 год (а.с.149).

Але з причин того, що Позивач намагався ініціювати оформлення вказаного розпорядження «заднім числом», тобто вже після допущення ним порушення встановленого режиму роботи, заява, хоча і була підписана безпосереднім керівником Позивача, ОСОБА_6, однак підпис директора на ній відсутній, ОСОБА_10 зупинив його подальше оформлення та запропонував Позивачу надати пояснення з приводу його відсутності на робочому місці з 11.45 до 12.00 год. та з 12.45 до 15.00 год., а також надання документів виправдовуючи його відсутність на робочому місці (а.с.100).

Від надання таких пояснень Позивач відмовився, про що був складений відповідний акт від 18.12.2014 року «Про відмову ОСОБА_2 від надання письмового повідомлення», від ознайомлення з цим актом Позивач також відмовився, що зафіксовано підписами осіб, які прийняли участь у складанні акту (а.с.101).

Відсутність ОСОБА_2 на робочому місці 18.12.2014 року, впродовж 2 годин 30 хвилин, у судовому засіданні підтвердили свідки, робітники ПАТ «ПівдГЗК» ОСОБА_6 та ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що він бачив ОСОБА_2 18.12.2014 року, у період часу з 14.00 до 14.30 год., серед приймаючих участь в акції, яка проходила за адресою: місто Кривий Ріг, вул. Революційна, 17, у будівлі управління гірничодобувного департаменту компанії «Метінвест-Холдінг», оскільки сам (свідок) у той день знаходився там з робочими питаннями. У день проведення акції ОСОБА_2 був одягнений у куртку темного кольору, шарф та шапку.

Покази, зазначеного свідка узгоджуються з оглянутим у судовому засіданні відеозаписом, розміщеним на сайті «Громадське ТБ місто Кривий Ріг», з якого убачається, що Позивач під час відсутності на своєму робочому місці 18.12.2014 року, приймав участь в акції біля будівлі управління гірничодобувного департаменту компанії «МетінвестХолдінг», за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Революційна, 17, яка розпочалась 18 грудня 2014 року, близько о 13.47 год. (а.с.75-76);

та спростовують:

- покази свідка ОСОБА_13, допитаного судом за клопотання Позивача, який стверджував, що ОСОБА_2 18.12.2014 року участі в акції біля офісу «Ментінвест», - не приймав, бо він (свідок) його не запрошував на цю акцію;

- та твердження самого Позивача, що висновки, викладені у наказі №1031 про наявність в його діях дисциплінарного проступку помилкові у зв'язку з тим, що він начебто займався виконанням своїх посадових обов'язків поза межами свого робочого кабінету. Будь яких даних на спростування доказів відсутності на робочому місці 18.12.2012 року, впродовж 2 годин 30 хвилин, без поважних причин, Позивач не надав і під час судового розгляду.

Наказом №1037 від 22.12.2014 року Позивач був притягнутий до відповідальності у вигляді звільнення за систематичне невиконання без поважних причин, покладених на нього трудовим договором, Правилами внутрішнього трудового розпорядку для робітників ПАТ «ПівдГЗК».

Підставою для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності за цим наказом стало невиконання ним посадових обов'язків, викладених у п.п. 2.5.1., 2.12.1., 2.3.2. Посадової інструкції від 29.01.2013 року за №40-07-03, а саме, він не проконтролював належним чином поточне споживання електроенергії комбінату по договору про постачання електричної енергії за №151д/605243 від 16.02.2005 року та наявність достатніх лімітів; не підготував документи для коректування ліміту в поточному періоді; внаслідок чого Відповідачу спричинено збитків у вигляді подвійної сплати за спожиту з перевищенням ліміту електроенергії, у розмірі 19 675,81 грн., що підтверджується копією рахунку ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», за №121/605243/12/5 від 10.12.2014 року, виданого 17.12.2014 року (а.с.102).

Наявність фактів невиконання Позивачем своїх посадових обов'язків підтверджується доповідною запискою в.о. начальника відділу енергоменеджменту ПАТ «ПівдГЗК» ОСОБА_6 від 19.12.2014 року аза вих.№52-43/239 та пояснювальноюзапискою в.о. начальника відділу енергоменеджменту ПАТ «ПівдГЗК» ОСОБА_6 від 19.12.2014 року за вих. №52-43/240 (а.с.103-104). Від надання пояснень за вказаними порушеннями ОСОБА_2 відмовився, що підтверджується актом від 19.12.2014 року, складеного за участю робітників ПАТ «ПівдГЗК» ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с.105).

Допитаний під час розгляду справи свідок ОСОБА_6, начальник відділу енергоменеджменту ПАТ «ПівдГЗК» суду пояснив, що Позивач займав посаду провідного економіста відділу енергоменеджменту управління комбінату впродовж трьох років. Для здійснення контролю за споживанням електроенергії окремими об'єктами комбінату даноу працівнику не потрібен фізичний доступ до засобів обліку, оскільки необхідна інформація надається особами безпосередньо відповідальними за зняття показів приладів обліку електричної енергії, а саме: оператора диспетчерської служби ЦМП, електромеханіка ФОК, зав.господарством бази «Чайка-Красне» та бази відпочинку «Чайка-Кудашево». Отримувати необхідну інформацію Позивач мав у відповідності до своєї посадової інструкції. Для контролю додержання лімітів електроспоживання немає необхідності щоденного контролю споживання, достатньо отримати інформацію щодо поточного споживання приблизно за 6-7 календарних днів до розрахункової дати, проаналізувати та коректно спрогнозувати споживання у звітному періоді. Після чого, у разі необхідності надати заявку постачальнику електричної енергії на корегування ліміту, як це передбачено Правилами користування електричною енергією.

Твердження Позивача про те, що на підприємстві не визначено механізму виконання провідним економістом відділу енергоменеджменту обов'язків із здійснення контролю за дотриманням підприємством лімітів електроспоживання, а саме, з яких джерел він має брати дані про поточне електроспоживання, щоб здійснювати контроль за дотриманням місячного ліміту; а також те, що він, не повинен був збирати необхідну для виконання посадових обов'язків інформацію структурних підрозділів ПАТ «ПівдГЗК»; та у відповідності до своєї посадової інструкції не повинен нести відповідальність за перевищення встановлених лімітів,

Спростовується положеннями посадової інструкції провідного економісту відділу енергоменеджменту:

- пунктом 3.1., …має право вимагати від структурних підрозділів комбінату надання даних про споживання електроенергії;

- пунктом 2.5.1. … зобов'язаний вести облік споживання електричної енергії субспоживачами та комбінатом;

- пунктом 2.12.1. … зобов'язаний контролювати дотримання лімітів електроспоживання комбінатом;

- пунктом 2.3.2. … зобов'язаний здійснювати розрахунок запланованих обсягів споживання електроенергії з метою складання річних планів та оперативного коректування для недопущення перевищення

- фактичного споживання над пановими показниками, а також для зниження планових платежів та попередніх оплат.

Крім того, слід зазначити, що за аналогічний проступок Позивач вже піддавався дисциплінарному стягненню у вигляді догани, що підтверджено наказом №556 від 04.08.2014 року (а.с.146).

Зазначені положення посадової інструкції дають суду підстави вважати, що обов'язки з підготовки інформації та необхідних документів для здійснення коректування договірної величини споживання електричної енергії були покладені безпосередньо на Позивача. А відтак, останнього було правомірно притягнуто до відповідальності, саме за невиконання обов'язків передбачених його посадовою інструкцією, що призвело до спричинення збитків Відповідачу.

Згідно до вимог п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: … систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

У відповідності до п.п.22-23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року (з послідуючими змінами та доповненнями), у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3… ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147 (1), 148-149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, враховувались при звільненні ступень тяжкості вчиненого проступку і заподіяна шкода, обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника.

За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або знятті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Зазначені положення норм діючого законодавства Відповідачем при звільненні Позивача у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків покладених на працівника трудовим договором, Правилами внутрішнього трудового розпорядку було додержано.

Статтею 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5,7 ст.40, пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

На виконання ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 13.03.2015 року, суду надано протоколи ППО НПГУ «ПідГЗК» №4 від 10.04.2015 року та МО НПГУ м. Кривий Ріг №9 від 10.04.2015 року (а.с.177-178; 179-180), які не містять підпису секретаря зборів, склад присутніх на засіданні, а протокол №4 ППО НПГУ ПАТ «ПідГЗК» містить печатку іншої юридичної особи - МО НПГУ м. Кривий Ріг, що тягне непровомічність засідання, на яких були прийняті рішення про ненадання згоди на розірвання трудового договору між сторонами у справі. Доводи, викладені у цих протоколах повністю повторюють правову позицію Позивача, викладену у позовній заяві по даній справі, по тексту обох проколів є речення викладені від імені Позивача.

Разом з цим, відповідності до ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», гарантії для працівників підприємств, обраних до профспілкових органів, стосується працівників, обраних до профспілкових органів саме підприємств, з якими працівники перебувають в трудових відносинах і праця яких (спільна професійна діяльність), стала підставою для об'єднання в профспілку.

На дату розгляду справи Позивачем не надано доказів, що підтверджує статус ППО НПГУ ПАТ «ПівдГЗК», як первинної профспілкової організації у ПАТ «Півд ГЗК»; доказів про кількість членів їх профспілки на підприємстві, наявності у неї повноважень щодо представництва інтересів працівників ПАТ «ПвідГЗК» - членів профспілки, що сам Позивач був обраний на посаду голови ППО НПГУ ПАТ «ПівдГЗК» (рішення загальних зборів членів профспілки про обрання голови профсоюзної організації, протокол установчих або загальних зборів членів профспілки з рішенням його затвердження, відомості про виборні органи, наявність організацій профспілки у відповідних адміністративно-територіальних одиницях, засновників профспілки тощо), та не повідомив суд про факти, які б могли звільнити його від доказування вищевказаних обставин.

А відтак, приймаючи до уваги, що питання про надання згоди на розірвання трудового договору з працівником у передбачених законом випадках і порядку вирішує професійна спілка, яка діє на підприємстві, в установі, організації, членом якої є працівник, а також зважаючи на неможливість ґрунтування доказування на припущеннях, встановити повноваження ППО НПГУ ПАТ «ПівдГЗК», як первинної профспілкової організації у ПАТ «Півд ГЗК», не є можливим, що має наслідком, відмову у задоволенні вимог зміненого позову ОСОБА_2, з підстав не узгодження питання розірвання трудового договору з професійною спілкою, за недоведеністю.

Слід також зазначити, що статтею 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», не передбачено обов'язку роботодавця узгоджувати із виборним органом вищестоящої профспілкової організації притягнення членів профспілкового органу до дисциплінарної відповідальності, отже, твердження Позивача, що наказ №1031 від 19.12.2014 року, який не узгоджувався з профспілковою організацією, та підлягає скасування з цих підстав, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від працівника пояснень, проте Позивач не дав пояснень з приводу відсутності його на робочому місці, так і з приводу неналежного ним виконання посадових обов'язків, про що було складено відповідні акти та докладні записки (а.с.100-101, 103, 105). Суд вважає, що сам по собі факт відсутності пояснень працівника з обставин за яких вчинено проступок, за відсутністю даних про поважність його вчинення, не може бути підставою для визнання рішень про застосування дисциплінарних стягнень, - незаконними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при застосуванні до ОСОБА_2 дисциплінарних стягнень за відсутність на робочому місці 18.12.2014 року протягом 2 годин 30 хвилин, а саме з 11.45 до 12.00 год., та з 12.45 до 15.00 год.; та систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на провідного економіста відділу енергоменеджменту трудовим договором, Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПАТ «ПівдГЗК», що призвело до звільнення Позивача із займаної посади, адміністрацією ПАТ «ПівдГЗК» дотримано встановленого законом порядку, що є підставою для відмови у задоволенні змінених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57, 60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.40 п.3, 43, 149 ч.1 Кодексу Законів про працю України, ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні змінених позовних вимог, Позивачу - відмовити, у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя: О.І.Бондарєва