Справа № 569/7922/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів звернулась ОСОБА_3

У своєму позові позивач зазначає, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2007 року, від якого мають малолітню дитину доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя у них не склалось. Протягом останнього часу сімейне життя між ними погіршувалось, що призвело до того, що понад рік вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, фактично їх сімя розпалась, а шлюб існує лише формально.

Крім того пояснила суду, що відповідач у добровільному порядку не надає їй матеріальну допомогу на утримання доньки, хоча працездатний.

Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою повноліття.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини визнав повністю та не заперечив проти їх задоволення. Позовні вимоги в частини стягнення аліментів визнав частково та пояснив, що він намагається у добровільному порядку надавати допомогу на утримання дитини. Однак, не кожен місяць у нього є достатня сума коштів, яку просить позивач стягнути з нього у рахунок сплати аліментів. Тому з цих підстав, просить суд позовні вимоги в частині стягнення аліментів зменшити їх розмір до розумного та справедливого розміру.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2007 року.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №021281 виданим 20 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 20 квітня 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2007 року квітня місяця 20 числа зроблено відповідний актовий запис за №378. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №059774 виданим 18 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_4 народилася 09 жовтня 2007 року в м.Рівне, про що в Книзі реєстрації народжень 2007 року жовтня місяця 18 числа зроблено відповідний актовий запис за №2394. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Протягом останнього часу шлюбні відносини між сторонами погіршувались, що призвело до фактичного їх припинення. На даний час сторони понад рік проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, фактично їх сімя розпалась, а шлюб існує лише формально. Позивач втратила до відповідача почуття любові, перспектив для збереження сімї не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та бюджету, фактично їх сім'я розпалась, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Оскільки в судовому засіданні відповідач не подав заперечень з приводу того, що після розірвання шлюбу їх малолітня донька буде проживати з матір'ю, тому позовні вимоги позивача в частині визначення місця проживання доньки з нею підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня - 1531 гривня.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку не надає позивачу кошти на утримання доньки, не цікавиться її життям, не приймає участь у її вихованні, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів є обґрунтованими.

Однак, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також те, що в судовому засіданні позивачем не подано належних та допустимих доказів того, що відповідач спроможний сплачувати заявлений нею розмір позовних вимог,крім того суд враховує, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, тому суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти в розмірі по 750,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст.110,111,112,160,180,181,182 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів задоволити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 20 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №378 розірвати.

Визначити місце проживання малолітньої доньки сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матірю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 750,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 22 червня 2016 року і до досягнення донькою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :