АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/1798/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1126/16Головуючий у 1-й інстанції Сайко О.О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Хіль Л.М., Акопян В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 лютого 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись окремо один від одного із позовом до ОСОБА_2 та відповідно просили стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, який продовжує навчання, у розмірі ? частини його заробітку (доходу).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 вказувала, що з 10 серпня 1996 року по 23 січня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6, від якого має двох дітей: неповнолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказувала, що з січня 2013 року діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, але згоди щодо добровільного надання матеріальної допомоги між нею та відповідачем не досягнуто.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_4 вказував, що з січня 2013 року він перебуває на утриманні матері, у зв'язку з тим, що є студентом Лубенського медучилища. Вказував, що батько участі в його утриманні не бере.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 грудня 2015 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням місцевого суду, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_9 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення місцевого суду в частині позовних вимог ОСОБА_3 не оскаржувалось, а тому апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 10 серпня 1996 року по 23 січня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3), від якого мають двох дітей: неповнолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Діти позивачки проживають з нею АДРЕСА_1 та перебувають на її утриманні.

ОСОБА_4 є студентом Лубенського медучилища Полтавської області (а.с. 26), стипендії за місцем навчання не отримує, навчається за державним замовленням.

Відповідач ОСОБА_4 не працює, перебуває на обліку Пирятницького районного центру зайнятості як безробітний (а.с. 16). З 13 лютого 2016 року йому припинено виплату допомоги по безробіттю, яка до цього складала 1102,40 грн. на місяць.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має можливість працевлаштуватися з метою оплати аліментів на користь свого повнолітнього сина, а тому він не може бути звільнений від обов'язку з утримання свого сина.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком місцевого суду.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно роз'яснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у випадку відсутності у батька можливості утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, у нього не виникає обов'язку з такого утримання.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, ОСОБА_2 є безробітним. Відомості щодо наявності у нього будь-якого джерела доходу у справі відсутні.

Отже, місцевим судом безпідставно залишено поза увагою майновий стан відповідача. Висновки суду щодо наявності у ОСОБА_2, можливості утримувати свого повнолітнього сина, всупереч вимогам ч.4 ст. 60 ЦПК України, ґрунтуються на припущеннях того, що відповідач працевлаштується у майбутньому.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_9 не підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції ухвалено помилкове рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4, яке відповідно до ст. 309 ч.1 п. 4 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 лютого 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - відмовити.

В іншій частині рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: --//-- О.Ю. Кузнєцова

Судді --//-- Л.М. Хіль

--//-- В.І. Акопян

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: О.Ю. Кузнєцова