Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/1333/16-ц 2/382/641 /16
РІШЕННЯ

іменем України

15 вересня 2016 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипоті Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині справу за позовом ОСОБА_1 до Райківщинської сільської ради Яготинського району Київської області, про визнання права на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що 16 січня 2012 року помер її батько ОСОБА_2.

Після смерті батька єдиною спадкоємицею за законом першої черги відповідно ст. 1261 ЦК України є вона його донька ОСОБА_1

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2012 року було встановлено факт прийняття нею спадщини після смерті батька ОСОБА_2 та визнано за нею право власності на майно спадкодавця.

Як зясувалося на даний час, після смерті батька залишилася спадщина також у вигляді земельної ділянки, розміром 0,3889 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Райківщинської сільської ради Яготинського району Київської області.

Проте, за час свого життя ОСОБА_2 не встиг одержати свідоцтво про право власності на вищевказане нерухоме майно.

Згідно розпорядження Яготинської районної державної адміністрації від 17 жовтня 2013 року №266 ОСОБА_2 було передано у власність земельну ділянку №461, вже після його смерті.

Згідно п. 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за №296/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Так, відповідно до ст.116 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Порядок приватизації земельних ділянок визначено у ст.118 ЗК України, за якою питання прийняття рішення про приватизацію земельних ділянок покладено на органи місцевого самоврядування, якими за ст.12 ЗК України є сільські, селищні, міські ради.

Процес приватизації завершується часом виникнення права власності - отриманням державного акту на початок процесу приватизації, а у період виникнення спірних правовідносин - моментом державної реєстрації цих прав (ст.125 ЗК України).

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).

В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, на момент смерті ОСОБА_3 - мав право на земельну ділянку, розміром 0,3889 га., але не встиг отримати державний акт про право власності на земельну ділянку ( свідоцтво про право власності), який би посвідчив це її право.

Просила:

Визнати за нею ОСОБА_1 право на земельну ділянку, розміром 0,3889 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Райківщинської сільської ради Яготинського району Київської області.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст.. 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну ділянку, розміром 0,3889 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Райківщинської сільської ради Яготинського району Київської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.