Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.,

при секретарі - Томіленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Український страховий дім», ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування , -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому, просить стягнути з відповідача МТСБУ на користь позивача ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмір 34 000,00грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 25.08.2015р., приблизно о 16:20 годині в м. Києві по бул. Чоколівському, 2 сталась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем марки «Тайота», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2. 28.09.2015 року постановою Солом'янського районного суду м. Києва ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди з'ясувалось, що автомобіль «Мерседес» під керуванням ОСОБА_2 не мав страхового забезпечення. Транспортний засіб «Тайота» під керуванням ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди був забезпечений страховим полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3301229 зі строком дії з 08.09.2014р. до 07.09.2015р., у зв'язку з чим, 28.08.2015 року позивач звернувся з відповідним повідомленням до МТСБУ з метою отримання страхового відшкодування. За результатами авто-товарознавчого дослідження, проведеного спеціалістами МТСБУ, було визначено розмір заподіяної шкоди, який за усним повідомленням складає приблизно 34000,00грн. 30.10.2015 року МТСБУ відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, зазначивши що по відношенню до транспортного засобу марки «Тайота», державний номерний знак НОМЕР_1, що застрахований за полісом АІ/3301229, виданим страховою компанією «Український страховий дім», був раніше укладено договір з АТ «УОСК» на термін від 17.09.2013р. до 16.09.2014р., тобто строки дії цих договорів перетинаються, у зв'язку з чим новий договір страхування укладений всупереч вимог діючого законодавства та є нікчемний. В свою чергу, при оформленні полісу АІ/3301229 позивач повідомив представника страховика про наявність переднього полісу, який був наданий представнику страхової компанії. Оскільки договір страхування було укладено з додержанням всіх вимог законодавства, позивач вважає посилання відповідача на нікчемність договору помилковими та такими, що не відповідають дійсності.

При відкритті провадження у справі ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.11.2015р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Український страховий дім».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.04.2016р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні при розгляді клопотань сторін фактично підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав, в судове засідання, призначене на 06.09.2016р. не з'явився, подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якій просив позов задовольнити, до якої долучив додаткові письмові пояснення, в яких зазначив, що страховий поліс є єдиною формою договору, яка посвідчує укладання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Такий договір набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого (або всього) страхового платежу. Страхові поліси були повністю оплачені позивачем, а тому набрали чинності і є обов'язковими для відповідача. Право чин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, виходячи з наведеного, просив повністю задовольнити позов.

Представник відповідача МТСБУ в судовому засіданні при розгляді клопотань сторін фактично заперечувала в задоволенні позову з тих підстав, що за даними бази МТСБУ поліс позивача є недійсним, а також з підстав нікчемності полісу, визначених законом та наведених у відмові МТСБУ. В судове засідання, призначене на 06.09.2016р., представник відповідача не з'явився, заяв чи клопотань до суду не подав.

Представник третьої особи ПрАТ «Український страховий дім» в судове засідання неодноразово не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань суду не подали.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання неодноразово не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань суду не подав.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Пунктами 39.1, 39.2 ст. 39 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що Моторне (транспортне) страхове бюро є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у Моторному (транспортному) страховому бюро є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів. Основним завданням МТСБ є: виконання страхових зобов'язань із зазначеного у цій статті виду обов'язкового страхування за страховиків - його членів у разі неплатоспроможності; виплати із централізованих страхових резервних фондів у межах, передбачених умовами здійснення зазначеного у цій статті виду обов'язкового страхування, компенсацій за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих у дорожньо-транспортних подіях, що сталися з вини водіїв невстановленого транспорту; коли винуватець загинув і не мав чинного договору такого обов'язкового страхування, в інших випадках та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 28.09.2015р., притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340,00грн. (а.с.53).

Зазначеною постановою встановлено, що 25.08.2015 року, о 15 год. 50 хв., водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Mersedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_2, в м. Києві в бік Севастопольської площі, не дотримавшись безпечної дистанції вчинив зіткнення з автомобілем Toyota Prado, державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

На час ДТП позивач був власником автомобіля Toyota Prado, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.87).

Полісом №АС/2595982 від 13.09.2013 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», забезпечений транспортний засіб Toyota Prado, номерний знак НОМЕР_1, термін дії полісу з 17.09.2013 до 16.09.2014 року (а.с.42).

Полісом №АІ/3301229 від 08.09.2014 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в ПрАТ «Український страховий дім»», забезпечений транспортний засіб Toyota Prado, номерний знак НОМЕР_1, термін дії полісу з 08.09.2014 до 07.09.2015 року (а.с.5).

Відповідно до п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі .

Відповідно до п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

28.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.7).

МТСБУ було встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на дату ДТП не застрахована (а.с.83).

07.09.2015р. на замовлення МТСБУ було складено звіт №1074 про оцінку автомобіля, згідно висновків якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Prado, номерний знак НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП складає 30717,54грн. (а.с.58-79).

12.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.50).

Листом від 30.10.2015 року №3/1-05/30080 МТСБУ повідомило позивача, що за інформацією отриманою з Централізованої бази даних МТСБУ бланк полісу АІ/3301229 виданий СК «Український страховий дім» обліковується як не використаний та відповідно до довідки ДАІ на місці ДТП пред'явлений не був. Також з ЦБД зазначено, що по відношенню до транспортного засобу марки Toyota з номерним знаком НОМЕР_1 був раніше укладений договір з АТ «УОСК» на термін від 17.09.2013 до 16.09.2014. В наданій позивачем копії бланку полісу зазначено, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АІ/3301229 строк дії з 08.09.2014 до 07.09.2015, що перетинається зі строком дії попереднього договору. Отже, транспортний засіб Toyota з номерним знаком НОМЕР_1 на дату дорожньо-транспортної пригоди 25.08.2015 р. не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 Закону, та не є забезпеченим (а.с.6).

Також стороною відповідача надано суду інформацію з ЦБД, в якій зазначено, що страховий поліс АІ/3301229 є недійсним, оскільки страховик позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 03.10.2014р. (а.с.135,136).

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою, страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальникові, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується зі статтею 979 Цивільного кодексу України, якою внормовано, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 982 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

У статті 983 Цивільного кодексу України врегульовано, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з положеннями частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 Цивільного Кодексу України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.3, 4 ст. 18 Закону України "Про страхування", ст. 983 ЦПК України факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування і такий договір набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Відповідно до п.1.8 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Як зазначено у ст.10 Закону України «Про страхування», страховим платежем (страховий внесок, страхова премія) є плата за страхування, яку страхувальник зобов'язаний внести страховику згідно з договором страхування. Істотними умовами договору страхування відповідно до ст. 982 ЦК є: предмет договору страхування; страховий випадок; розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума); розмір страхового платежу і строки його сплати; строк договору; інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/3301229, з визначеним строком дії з 08.09.2014 до 07.09.2015, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Toyota Prado, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1 була застрахована Приватним акціонерним товариством «Український Страховий Дім», за умовами договору, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, - 50000,00грн.

Законодавець у ст. 18 Закону №85/96-ВР розмежовує поняття «укладання» договору і «набрання ним чинності». Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Тобто момент укладання договору може не збігатися з моментом набрання ним чинності. У випадку, що розглядається, моментом укладання договору є момент набрання ним чинності.

У п. 10 страхового полісу передбачається принцип попередньої оплати з огляду на наявність графи "Сплачено", навпроти якої вказані час та дата здійснення платити за полісом - 12:20 08.09.2014р.

Отже твердження відповідача у відповіді від 30.10.2015р. про те, що даний поліс обліковується як невикористаний, не підтверджені жодним доказом, крім того вони суперечать наданій стороною відповідача інформації з ЦБД, в якій зазначено, що страховий поліс АІ/3301229 є недійсним, оскільки страховик позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 03.10.2014р.

Однак він не може бути визнаний недійсним з цієї підстави, оскільки страховий внесок здійснений позивачем до дати позбавлення страховика права на укладання договорів.

Разом з тим, відповідно до приписів Цивільного кодексу України:

- правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204);

- недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215);

- страхувальник зобов'язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним (пункт 3 частини першої статті 989).

Відповідно до ст.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Як вже зазначалося вище, судом встановлено, що договір обов'язкового страхування за полісом №АІ/3301229 зі строком дії з 08.09.2014 до 07.09.2015 укладено та він набув чинності під час дії договору обов'язкового страхування за полісом №АС/2595982 зі строком дії з 17.09.2013 до 16.09.2014. За цими договорами є забезпеченим один і той же транспортний засіб, страхувальником виступає одна й та ж особа - позивач у справі, цивільно-правова відповідальність якого страхується.

Стороною позивача стверджувалося в позовній заяві про повідомлення позивачем страховика про наявність попереднього полісу, однак поліс №АІ/3301229 не містить відмітки про таке повідомлення, жодного доказу, в розумінні ст.57-59 ЦПК України, на підтвердження такого повідомлення суду не надано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АІ/3301229 є нікчемним.

Отже, відповідачем правомірно відмовлено позивачеві у відшкодуванні завданої шкоди з тих підстав, що транспортний засіб Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1, на дату дорожньо-транспортної пригоди 25.08.2015р. не відповідав вимогам п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки не був забезпеченим.

Таким чином позов ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Український страховий дім», ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування, задоволенню не підлягає.

При цьому позивач не позбавлений можливості звернутися з позовом до винуватця ДТП з вимогою про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Відповідно до ст..88 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

На підставі викладеного, ст. 15, 16, 215, 982, 983, 989 ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), керуючись ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57-61, 88, 179, 197, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Український страховий дім», ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі через Дніпровський районний суд м. Києва апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Якщо особа яка оскаржує рішення не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя