13.06.2016 227/2375/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Корнєєвої В.В.,

при секретарі - Заварзіній Я.С.,

за участю заявниці - ОСОБА_1

заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції, Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В :

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту народження дитини. В заяві зазначила, що вона є родичкою ОСОБА_3, який народився 02 травня 2016 року в м. Донецьку в комунальному закладі «Центральній міській лікарні № 3 м. Донецька». Заявниця зазначає, що отримати свідоцтво народження у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».24.05.2016 року заявниця звернулася до Добропільського міського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої 02.05.2016 року ОСОБА_2, але листом від 24.05.2016 року № 759/3.2-25 було відмовлено у державній реєстрації народження. Встановлення факту народження дитини необхідно заявниці для отримання свідоцтва про народження. Заявниця просить суд встановити факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_3, народженого у м. Донецьку 02.05.2016 року, медичне свідоцтво про народження № 92 від 02.05.2016 року видане комунальним закладом «Центральною міською лікарнею №3 " м. Донецька, мати ОСОБА_2, батько ОСОБА_4.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 суду повідомила, що вона є бабусею з боку матері дитини. Дитину народила її донька - ОСОБА_2 02.05.2016 року в м. Донецьк, що підтверджується медичним свідоцтвом. Вона звернулася до відділу РАЦС, але у звязку з тим, що форма наданого медичного свідоцтва не відповідає формі, затвердженій МОЗ України їй було відмовлено в державній реєстрації народження дитини. Встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини. Заявниця просила задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області - в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

Представник УСЗН Добропільської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв про розгляд справи за їх відсутністю не надавав.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заяву підтримала та просила її задовольнити,повідомивши суду ,що заявниця дійсно є її матір"ю та бабусею її новонародженого сина, який народився 02.05.2016 року в Центральній міській лікарні №3 м.Донецька. В зв"язку з народженням сина їй було видано медичне свідоцтво так званої ДНР. Із заявою про реєстрацію народження її сина до ВДРАЦС м.Добропілля зверталася її мама, заявниця по справі, але їй було відмовлено в реєстрації, оскільки дитина народилася на окупованій території і форма медичного свідоцтва не відповідає затвердженій МОЗ України.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, свідка по справі вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,є матір"ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданим повторно 16.12.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька (а.с. 5).Заінтересована особа ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка міста Донецька, зареєстрована та проживаюча за адресою: м. Донецьк, б- р. Шкільний, 22/78 (а.с. 7-8).

Згідно медичного свідоцтва про народження № 92 від 02.05.2016 року ОСОБА_2 02 травня 2016 року о 00 годині 20 хвилин народила хлопчика вагою 3300 грамм у Центральній міській клінічній лікарні № 3 м. Донецька. Дане свідоцтво містить відомості, що воно видано до вимог самопроголошеної ДНР(а.с. 6).

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII( з наступними змінами та доповненнями) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, суд вважає за необхідне прийняти до уваги зазначене медичне свідоцтво про народження дитини, оскільки інформація, яка міститься в ньому підтверджується іншими доказами про справі, які були дослідженні в судовому засіданні.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 дійсно зверталася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропілля реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, але листом від 24.05.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено в державній реєстрації народження дитини, оскільки нею для підтвердження факту народження дитини предявлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. (а.с. 13).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання прийшла разом із своєю новонародженою дитиною, а під час подачи заяви до суду були додані фотографії новонародженої дитини, які також були досліджені в судовому засіданні.

Окрім пояснень, які були надані в судовому засіданні заявником та заінтересованою особою ОСОБА_2, факт народження ОСОБА_2 хлопчика 02.05.2016 року в м.Донецьку підтверджується також показаннями свідка ОСОБА_5

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 суду показав, що заявниця є його дружиною, а ОСОБА_2 є донькою. Свідок підтвердив, що ОСОБА_2 дійсно 02.05.2016 року народила хлопчика в м. Донецьк в Центральній міській клінічній лікарні №3. Новонароджена дитина є його онуком. З питання реєстрації народження дитини зверталися до органу РАГСУ , але в реєстрації народження дитини було відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Згідно медичного свідоцтва про народження № 92 від 02.05.2016 року зазначено, що ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі не перебуває. Зазначену обставину в судовому засіданні підтвердила сама ОСОБА_2 та її батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Як повідомили допитані в судовому засіданні заявниця ОСОБА_1, свідок ОСОБА_5 та заінтересована особа ОСОБА_2 дані стосовно батька дитини ОСОБА_4 є вигаданими та містяться в заяві про встановлення факту народження зі слів матері ОСОБА_2

Відповідно до абз.1 та абз.2 ч.4ст.13 Закону України«Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VI) підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку,визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану громадян підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження ( форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров»я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу ( форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя, затвердженого постановою КМУ від 09.01.2013 року № 9, медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше.

Згідно з абз. 5 ч. 4ст. 13 Закону № 2398-VI за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно ст. 7 Закону України "Про громадянство України"особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до ч.1 ст. 144 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до п.7 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Судом встановлено, що заявник звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, однак їй було відмовлено в реєстрації народження дитини.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації народження дитини.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану",якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка м Донецька, громадянка України, зареєстрована та проживаюча за адресою: Донецька область, м Донецьк, Ворошиловський район, б- р. Шкільний, 22/78 народила хлопчика вагою 3300 грамів 02 травня 2016 року в м. Донецьк Україна.

Оскільки заявнику відмовлено в державній реєстрації народження дитини з тих підстав, що нею надано медичне свідоцтво про народження, яке не відповідає формі, що затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, то її заяву необхідно задовольнити, встановивши факт народження дитини, що в подальшому буде підставою для державної реєстрації акту про народження дитини та надасть відповідні гарантії як дитині, так і її матері.

Керуючись ст. ст.212,215,256-259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції, Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт, відповідно до якого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка м Донецька, громадянка України, зареєстрована та проживаюча за адресою: Донецька область, м Донецьк, Ворошиловський район, б-р. Шкільний, 22/78 народила хлопчика вагою 3300 грамів 02 травня 2016 року в м. Донецьк Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення рішення.

Суддя В.В.Корнєєва