Справа № 149/3405/15-ц
Провадження №2/149/69/16
Номер рядка звіту 47
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.2016 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Клімик К. О.,

при секретарі Гавлович Л. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Хмільницька районна державна адміністрація Вінницької області, Козятинська районна державна адміністрація Вінницької області про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні дитини з батьком, бабою та дідом, які проживають окремо від неї та встановлення способу участі у вихованні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із позовом до ОСОБА_4 за участю третіх осіб: Хмільницька районна державна адміністрація Вінницької області, Козятинська районна державна адміністрація Вінницької області про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні дитини з батьком, бабою та дідом, які проживають окремо від неї та встановлення способу участі у вихованні дитини.

Свій позов мотивували тим, що 29.09.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано, однак за час спільного проживання у шлюбі у них народилась спільна дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу, проживає з матірю за адресою вулиця Кірова, 28, с. Хутори Кривошиїнські Хмільницького району Вінницької області.

Після розірвання шлюбу відповідачка перешкоджає спілкуванню із донькою батька (позивача ОСОБА_1С.), а також її дідуся й бабусі (позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2), не дозволяє бачитись та брати дитину до себе, незважаючи на рішення Хмільницької районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 31.10.2013р. про встановлення порядку участі батька (позивача ОСОБА_1С.) у вихованні малолітньої доньки. Позивач ОСОБА_1, неодноразово звертався до відповідача своєї колишньої дружини із наміром взяти доньку до себе, проте відповідач не давала йому такої можливості, про що складались відповідні акти, які долучені до матеріалів справи.

Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивачі звернулись до суду з даною позовною заявою й просять усунути перешкоди у спілкуванні батька ОСОБА_1, діда ОСОБА_3 та баби ОСОБА_2 з дочкою та онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначивши їх участь у вихованні дитини, шляхом встановлення графіку спілкування з дитиною, а саме з дати набуття рішенням суду законної сили, протягом наступних трьох місяців, кожної неділі з 10.00 до 13.00 години у місті Хмільнику Вінницької області або селі Лозна Хмільницького району Вінницької області, в місцях відведених для дитячого відпочинку (ігрові центри, парк, дитячий майданчик тощо) в присутності матері дитини та з наданням позивачам права залучати до зустрічей психолога, педагогічного працівника або представника органу опіки і піклування, а в подальшому без участі матері дитини з можливістю відїзду до місця проживання позивачів кожен перший та третій тиждень кожного місяця, з 16.00 години п'ятниці до 17.00 години неділі, кожен один на кожні три вихідних або святкових дня, а також у літку протягом перших двох тижнів липня та перших двох тижнів серпня, повертаючи дитину матері ОСОБА_4 за адресою її проживання, а також зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди та особисто надавати позивачам можливість спілкуватись з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно встановленого графіку спілкування.

Позивачі та їх представник адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з"явились, надали суду заяви яким просять справу розглядати у їх відсутність на задоволенні позовних вимог наполягають.

Відповідачка та її представник проти задоволення позову заперечують частково, а саме: вони не заперечують в частині встановлення днів та годин відвідування батьком та спілкування його з дитиною, однак заперечують в частині того, що таке відвідування та спілкування батька з дитиною повинно проходити за участі матері і по місцю проживання дитини. Також заперечують в частині того, що батько буде забирати дитину на декілька днів по місцю свого проживання та на тривале перебування дитини без матері. Свої заперечення відповідач та її представник мотивують тим, що батьком дитини ОСОБА_1 та його батьками було нанесено дитині психологічну травму, коли вони в жовтні 2013 року намагались силою забрати дитину. З того часу у дитини при згадці про позивачів виникає страх і агресія, вона починає плакати і відмовляється йти на контакт будь з ким. Вони вважають, що батько повинен спілкуватись з дитиною по місцю її проживання, яке є для дитини більш привичним та зручним та у присутності матері. Що стосується спілкування з дитиною баби та діда вони вважають, що відносно них будь-яких перешкод у спілкуванні вчинено не було, оскільки рішення Хмільницької райдержадміністрації про встановлення графіку спілкування з дитиною було видано лише у відповідності до батька дитини ОСОБА_1, щодо діда і баби будь-якого рішення немає. Крім того з доданих до позовної заяви доказів наданих позивачами відсутні будь-які докази перешкоджання бабусі і діду спілкуватись з онукою, всі матеріали стосуються саме батька ОСОБА_1 Враховуючи вказане вони просять позовні вимоги задовольнити лише в частині, яку вони визнають, а в іншій частині відмовити.

Представник третьої особи Козятинської райдержадміністрації повністю підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити, вони також надали суду висновок про можливість проживання та перебування малолітньої дитини ОСОБА_5 за місцем реєстрації та проживання батька, який просять суд врахувати при постановленні рішення.

Представник третьої особи Хмільницької райдержадміністрації при розгляді справи покладається на розсуд суду, однак просить врахувати суд ті обставини, що відносно діда і баби будь-яких рішень райдержадміністрацією не видавались. Позивачами не надано доказів про перешкоди спілкуванню баби та діда з малолітньою дитиною зі сторони відповідачки ОСОБА_4, не було аналогічних звернень і до органу опіки та піклування.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що доведено рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25.09.2013р. у справі №149/2998/13ц.

За час проживання в зареєстрованому шлюбі у них народилась спільна дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що доведено свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 186617.

Рішення Хмільницької районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 31.10.2013р. №443 доведено, що органом опіки та піклування було встановлено порядок участі батька (позивача ОСОБА_1С.) у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_1, зокрема визначено час: кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 10.00 до 19.00 години у спосіб та місці, визначеному батьком дитини, виходячи з її інтересів.

02.08.2015р. позивачеві не вдалося побачитись із дитиною ОСОБА_5 в зв'язку з її відсутністю по місцю проживання, що доведено актом від 2 серпня 2015 року, складеним комісією у складі сільського голови, секретаря сільської ради та дільничного інспектора МВ УМВС. Вказаним актом доведено, що брат відповідачки був попереджений про наступне відвідування батьком дитини 15 серпня 2015 року. Однак вказаний акт не свідчить про здійснення перешкоди у спілкуванні батька з дитиною зі сторони відповідачки, а лише свідчить про відсутність дитини та її матері у місці проживання в час вказаний у акті.

15.08.2015р. в присутності представника органу опіки та піклування зустріч позивача з донькою не відбулась. Малолітня ОСОБА_5 анастасія та її матір вдома були відсутні. На вимогу повідомити про стан здоровя дитини, дядько дитини ОСОБА_7 відмовився надати будь-яку інформацію, що підтверджується довідкою начальника служби у справах дітей Хмільницької райдержадміністрації ОСОБА_8 від 17.08.2015 року №01-14/419.

04.10.2015р. повторно зустріч позивача із донькою не відбулась у зв'язку із загостренням відносин із відповідачем, що підтверджується відповідною складеною довідкою від 5 жовтня 2015 року №616.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

У відповідності до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них.

Вирішення батьками питання про виховання дитини регулюється ст. 157 Сімейного кодексу України. Так. відповідно до норми зазначеної статті той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні.

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування.

Враховуючи надані сторонами докази суд приходить до висновку про те, що відповідачкою ОСОБА_4 не виконувалось рішення органу опіки та піклування Хмільницької райдержадміністрації стосовно участі у вихованні малолітньої ОСОБА_5 її батьком ОСОБА_1, та частково перешкоджання спілкування батька з малолітньою дитиною. Тому суд вважає, що в частині визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини шляхом встановлення систематичності побачень підлягає задоволенню

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Однак ні в ході судового розгляду даної справи ні при наданні доказів, що обгрунтовують позовні вимоги позивачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представником не було надано доказів про перешкоджання відповідачкою у здійсненні бабою та дідом своїх прав щодо виховання онуки, передбачених ст. 257 СК України, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Проаналізувавши вказані норми СК України, дослідивши матеріали справи, заслухавши консультації та висновок залученого до участі у розгляді справи спеціаліста-дитягого психолога ОСОБА_9 суд вважає, що при вирішенні данного спору слід виходити з інтересів малолітньої дитини, стану її здоров"я та психології, а тому суд приймає до уваги консультації спеціаліста ОСОБА_9 Спеціаліст ОСОБА_9 повідомила суду, що нею було проведено декілька зустрічей з дитиною ОСОБА_5. Одна із зустрічей відбувалась в присутності матері ОСОБА_4, інші зустрічі відбувались без її участі. Спеціалістом було застосовано відповідні методики для спілкування з дитиною для визначення її психологічного стану, щодо зустрічей з батьком. При застосуванні вказаних методик було встановлено, що при першій зустрічі і бесіді з дитиною вона виявляла ознаки замкнутості та агресії при згадуванні батька та інших позивачів. Однак при наступних зустрічас за допомогою малюнків відношення дитини до цього дещо змінилось і вона вважала, що батько має до неї приходити і заперечень цьому вона не мала. При наступній зустрічі та бесіді з дитиною встановлено, що у малюнках про сім"ю звірів дитина почала більш лагідно відкликатись про батька і не виявляла ніяких заперечень щодо його відвідувань, однак при всіх бесідах з дитиною вона виявляла такі бажання лише у випадку, якщо поряд буде її мама. На думку спеціаліста ОСОБА_9 в даний час зарано говорити про зустрічі батька з дитиною без участі матері та поза межами місця її проживання (подвір"я будинковолодіння в якому вона проживає, населеного пункту в якому вона проживає), а тому рекомендації спеціаліста ОСОБА_9 полягають в тому, щоб відвідування і зустрічі батька з дитиною проходили в населеному пункті де проживає дитина та за участі матері. В подальшому післі привикання дитини до батька можна ставити питання про інше. Що стосується баби та діда, ОСОБА_5 їх бачити на цей час не бажає і тому вона як спеціаліст не рекомендує такі зустрічі в даний час, щоб не травмувати дитину.

Враховуючи консультації спеціаліста ОСОБА_9, суд приходить до висновку про необхідність встановити систематичні побачення батька ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_5 в присутності матері ОСОБА_10 по місцю проживання дитини в с. Хутори Кривошиїнські Хмільницького району Вінницької області, а при бажанні дитини та її матері на ігрових майданчиках, розважальних дитячих закладах м. Хмільника або с. Лозна Хмільницького району Вінницької області. Крім того суд вважає за доцільне встановити, що за бажанням дитини та її матері дитина може відвідувати місце проживання батька.

Відповідно до вимог ст. 159 ч. 4 СК України суд зазначає, що у разі ухилення від виконання рішення суду особоя, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 150-151, 153, 157, 159, 257 СК України, ст. 11, 12, 15 Закону України "Про охорону дитинства", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає з матір"ю ОСОБА_4 по вул. Кірова, 28 с. Хутори Кривошиїнські Хмільницького району Вінницької області шляхом систематичних побачень кожної неділі з 10 по 13 годину в с. Хутори Кривошиїнські Хмільницького району Вінницької області в присутності матері дитини ОСОБА_4, а за бажанням дитини та матері ОСОБА_4 на ігрових майданчиках та розважальних дитячих закладах м. Хмільника або с. Лозна Хмільницького району Вінницької області, а також за їх бажанням відвідувати місце проживання батька ОСОБА_1.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд на протязі 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Клімик К. О.