Провадження № 2/641/2911/2016 Справа № 641/8521/16-ц
23 грудня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Григор*єва Б.П.,
за участю секретаря Вакуленко Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Футбольний клуб «Металіст» про стягнення заробітної плати, -
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.09.2012 року між ним та ПАТ «Футбольний клуб «Металіст» був укладений строковий трудовий договір у формі контракту, строком дії до 31.05.2014 року. Надалі дія Контракту була продовжена до 31.05.2015 року за угодою Сторін Контракту від 05.02.2015 року. Відповідно до пункту 1.1. розділу 1 Контракту, він був прийнятий на роботу у якості Футболіста професіональної футбольної команди Клубу на період дії Контракту. Відповідно, п. 5.1 ст. 5. Контракту було передбачено, що за виконання своїх обов'язків, передбачених Контрактом, Футболісту щомісячно сплачується заробітна плата в розмірі 164 300 гривень. Після сплати всіх необхідних податків, Клуб сплачує Футболісту суму у розмірі 140 000 гривень, яка є еквівалентною 17 500 доларів США відповідно до комерційного курсу - 8 гривень за 1 долар США. Клуб відраховує із заробітної плати Футболіста, яка вказана у п. 4.1., всі необхідні податки, в тому числі - податок на доходи фізичних осіб, а також інші податкові, соціальні та пенсійні внески, які є обов'язковими відповідно до законодавства України, та сплачує їх від імені Футболіста. Заробітна плата сплачується Футболісту щомісячно шляхом зарахування грошей на рахунок, який відкритий в українському банківському закладі, вказаний Футболістом, або шляхом видачі грошей з каси підприємства. Клуб може посприяти Футболісту у відкритті відповідного банківського рахунку. Виплата здійснюється в українській національній валюті - гривні на основі національного курсу гривні до долара США, який встановлений Національним банком України на дату здійснення виплати. 05.02.2014 року, в день підписання Сторонами Угоди про продовження дії Контракту, між ним та Клубом був також підписаний Договір про умови та порядок сплати винагороди, строком дії з 05.02.2014 року по 31.05.2015 року. Статтею 1 Договору було регламентовано, що протягом строку дії Договору Футболіст бере на себе зобов'язання виконувати обов'язки футболіста-професіонала футбольної команди Клубу, а Клуб бере на себе зобов'язання сплачувати Футболісту щомісячно винагороду з 01.06.2014 року до 31.05.2015 року: 22 500 доларів США. Таким чином, щомісячна заробітна плата, у розумінні ст. 1 та ст. 2 Закону України «Про оплату праці», яку Клуб мав йому сплачувати за виконання його обов'язків, починаючи з 01.06.2014 року і до дати закінчення строку дії Контракту, становила 40 000 доларів США. Починаючи з жовтня 2014 року Клуб перестав виконувати взяті на себе зобов'язання, згідно з положеннями Контракту та Договору, а саме ФК «Металіст» перестав виплачувати йому належну заробітну плату. Зокрема, в період з жовтня 2014 року по травень 2015 року включно, враховуючи відсутність нарахувань по заробітній платі з боку Клубу, заборгованість ФК «Металіст» перед ним по Контракту та Договору склала 320 000 доларів США. Він ніяким чином не порушував умови Контракту, він старанно і з повною відцачою виконував свої трудові функції, обумовлені Контрактом. Беручи до уваги той факт, що Сторонами Контракту не були укладені ні угода про продовження дії Контракту, ні новий контракт, строк дії Контракту закінчився. 31.05.2015 року року він був звільнений з Клубу. На момент звільнення загальна сума заборгованості по заробітній платі ФК «Металіст» перед ним складала 320 000 доларів США. В день закінчення строку дії Контракту до нього звернулися представники Клубу, повідомивши, що Клуб визнає наявну заборгованість ФК «Металіст» перед ним і запропонували підписати угоду, якою б Сторони узгодили та зафіксували порядок виплати Клубом заборгованості Футболісту. Беручи до уваги давні відносини та повагу до ФК «Металіст», він погодився на укладення такої угоди. При цьому він також погодився на зменшенням належної йому суми заборгованості. Таким чином, 02.06.2015 року була підписана Додаткова угода № 1 до Контракту від 21.09.2012 року між ним та ПАТ «Футбольний клуб «Металіст», якою Сторони визнали, узгодили та зафіксували загальний розмір заборгованості Клуба перед ним у розмірі 200 000 доларів США, сторони домовились, що заборгованість Клуба буде сплачуватись Клубом у гривневому еквіваленті на основі офіційного курсу НБУ на дату здійснення виплати, клуб бере на себе зобов'язання сплатити суму загального розміру заборгованості в наступному порядку: в строк до 10 серпня 2015 року - 20 000 (двадцять тисяч) доларів США; в строк до 10 вересня 2015 року - 20 000 (двадцять тисяч) доларів США; в строк до 10 жовтня 2015 року - 20 000 (двадцять тисяч) доларів США; в строк до 10 листопада 2015 року - 20 000 (двадцять тисяч) доларів США; в строк до 10 грудня 2015 року - 20 000 (двадцять тисяч) доларів США; в строк до 10 січня 2016 року - 30 000 (тридцять тисяч) доларів США; в строк до 10 лютого 2016 року - 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США. У випадку своєчасного виконання Клубом умов, передбачених пп. 8.1. - 8.6. даної Додаткової угоди, Футболіст не буде претендувати на виконання Клубом пп. 8.7. п. 8 даної Додаткової угоди. В такому випадку сума фінансових претензій Футболіста до Клубу буде складати 130 000 (сто тридцять тисяч) доларів США. Проте, всупереч умовам укладеної Додаткової угоди, він в подальшому так і не отримав жодної виплати з боку Клубу. На момент подачі даної Позовної заяви заборгованість Клуба перед ним по виплаті заробітної плати у розмірі 200 000 доларів США у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату здійснення оплати так і залишається несплаченою, чим Клуб грубо порушує умови Контракту та трудового законодавства України щодо виплати працівникові заробітної плати за виконану ним роботу. В зв*язку з чим він вимушений був звернутися до суду.
В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсуності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Представник відповідача до судового засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В наданих до суду запереченнях зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 272933,91 грн. Позивач працював футболістом професіональної футбольної команди у період дії контракту: з 21.09.2012р. до 31.05.2015р. і був звільнений на підставі наказу генерального директора №277 від 29.05.2015р. у звязку з закінченням строку контракту. Значне обмеження фінансування діяльності Відповідача, що стало наслідком політичної та економічної кризи у країні у 2014-2015 роках, призвело до необхідності введення на підприємстві неповного робочого часу із відповідним скороченням заробітної плати (накази генерального директора №68 від 31.01.2014р., №391 від 01.08.2014р., №635 від 31.12.2014р., № 643 від 31.12.2014р., №156/1 від 31.03.2015р.). У період дії контракту з 21.09.2012р. до 30.09.2014р. (включно) Відповідач належним чином сплачував заробітну плату Позивачу в розмірі згідно контракту. Це підтверджує Позивач у своїй позовній заяві. З урахуванням введеного неповного робочого часу, у період з жовтня 2014р. до кінця строку дії контракту 31.05.2015р., за даними бухгалтерського обліку Відповідача обліковується заборгованість з виплати заробітної плати Позивачу на загальну суму 272 933,91 грн. При цьому, заробітна плата нараховувалася Відповідачем протягом жовтня 2014р. - лютого 2015р. У період березень - травень 2015р. Позивач свої обовязки за контрактом не здійснював, на роботі не зявлявся, участі у тренуваннях команди та у футбольних матчах не приймав, що відображено у табелях обліку робочого часу за березень, квітень, травень 2015р. Оскільки згідно з п. 5.1. контракту заробітна плата сплачується футболісту за виконання обовязків, передбачених цим контрактом, бухгалтерією ПАТ «ФК «Металіст» нарахування заробітної плати Позивачу у березні, квітні, травні 2015р. не здійснювалося. Відповідач не нараховував Позивачу виплат, передбачених в договорі про умови та порядок виплати винагород від 05.02.2014р., на який посилається Позивач, оскільки примірник цього договору у Відповідача відсутній. Генеральному директору ПАТ «ФК «Металіст» ОСОБА_2 невідомо про укладення цього договору попереднім керівником ОСОБА_3. Генеральний директор ПАТ «ФК «Металіст» ОСОБА_3 мав повноваження підписати даний договір за умови обовязкового попереднього погодження з ОСОБА_4 радою товариства. Питання про укладення договору про умови та порядок виплати винагород від 05.02.2014р. між позивачем та Відповідачем ОСОБА_4 радою ПАТ «ФК «Металіст» не розглядалося. Таким чином, генеральний директор ПАТ «ФК «Металіст» ОСОБА_3 уклав вказаний договір з Позивачем з перевищенням своїх повноважень. Крім того, відповідно до п. 6.4. розд. 6 трудового контракту від 21.09.2012р. між Позивачем та Відповідачем передбачено, що зміни та доповнення до контракту, складені у письмовій формі, підписані сторонами та зареєстровані в Обєднанні професіональних футбольних клубів «Премєр - ліга» є невідємною частиною даного контракту. Трудовий контракт між Позивачем та Відповідачем від 21.09.2012р. зареєстрований в ОПФКУ «Премєр - ліга» 01.10.2012р., про що свідчить штамп ОПФКУ «Премєр - ліга» на першій сторінці контракту. При цьому на кожній наступній сторінці контракту також проставлено штамп ОПФКУ «Премєр - ліга», що підтверджує відповідну реєстрацію контракту. 07.02.2014р. було зареєстровано в ОПФКУ «Премєр - ліга» угоду про продовження контракту від 05.02.2014р. Договір про умови та порядок сплати винагород від 05.02.2014р. в ОПФКУ «Премєр - ліга» зареєстровано не було. Враховуючи, що Договір про умови та порядок сплати винагород від 05.02.2014р. не був попередньо погоджений ОСОБА_4 радою Відповідача, а також не був схвалений ОСОБА_4 радою Відповідача після його укладення, був підписаний генеральним директором ПАТ «ФК «Металіст» ОСОБА_3 з перевищенням його повноважень, з порушенням положень Статуту Відповідача, а також враховуючи, що цей Договір не є невідємною частиною трудового контракту, положення цього договору не створюють цивільні обовязки Відповідача, не можуть мати юридичної сили і бути підставою для стягнення з Відповідача будь - яких виплат. Враховуючи вищезазначене, вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості з виплати заробітної плати в сумі, еквівалентній 200 000 доларів США, є незаконними і необгрунтованими.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 21.09.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Футбольний клуб «Металіст» був укладений строковий трудовий договір у формі контракту, строком дії до 31.05.2014 року. Надалі дія Контракту була продовжена до 31.05.2015 року за угодою Сторін Контракту від 05.02.2015 року.
Відповідно до пункту 1.1. розділу 1 Контракту, ОСОБА_1 був прийнятий на роботу у якості Футболіста професіональної футбольної команди Клубу на період дії Контракту.
Відповідно, п. 5.1 ст. 5. Контракту було передбачено, що:
«За виконання своїх обов'язків, передбачених Контрактом, Футболісту щомісячно сплачується заробітна плата в розмірі 164 300 (сто шістдесят чотири тисячі триста) гривень. Після сплати всіх необхідних податків, Клуб сплачує Футболісту суму у розмірі 140 000 (сто сорок тисяч) гривень, яка є еквівалентною 17 500 (сімнадцять тисяч п'ятсот) доларів США відповідно до комерційного курсу - 8 гривень за 1 долар США.
Клуб відраховує із заробітної плати Футболіста, яка вказана у п. 4.1., всі необхідні податки, в тому числі - податок на доходи фізичних осіб, а також інші податкові, соціальні та пенсійні внески, які є обов'язковими відповідно до законодавства України, та сплачує їх від імені Футболіста.
Заробітна плата сплачується Футболісту щомісячно шляхом зарахування грошей на рахунок, який відкритий в українському банківському закладі, вказаний Футболістом, або шляхом видачі грошей з каси підприємства. Клуб може посприяти Футболісту у відкритті відповідного банківського рахунку. Виплата здійснюється в українській національній валюті - гривні на основі національного курсу гривні до долара США, який встановлений Національним банком України на дату здійснення виплати.
Сторони можуть укласти окремий Договір про умови та порядок виплати винагороди.»
Відповідно, 05.02.2014 року, в день підписання Сторонами Угоди про продовження дії Контракту, між Позивачем та Клубом був також підписаний Договір про умови та порядок сплати винагороди (надалі - Договір), строком дії з 05.02.2014 року по 31.05.2015 року (тобто до кінця строку дії Контракту).
Статтею 1 Договору було регламентовано, що протягом строку дії Договору Футболіст бере на себе зобов'язання виконувати обов'язки футболіста-професіонала футбольної команди Клубу, а Клуб бере на себе зобов'язання сплачувати Футболісту щомісячно винагороду з 01.06.2014 року до 31.05.2015 року: 22 500 (двадцять дві тисячі п'ятсот) доларів США.
02.06.2015 року була підписана Додаткова угода № 1 до Контракту від 21.09.2012 року між ПАТ «Футбольний клуб «Металіст» та ОСОБА_1 Снадалі - Додаткова угода), якою Сторони погодили, в тому числі, наступні умови:
«4) Підписання даної Додаткової угоди сторони підтверджують досягнення домовленостей в у врегулюванні питання фінансових вимог Футболіста до Клубу;
6)Сторони визнали , узгодили та зафіксували загальний розмір заборгованості Клуба перед Футболістом у розмірі 200 000 (двісті тисяч) доларів США.
7)Сторони домовились, що заборгованість Клуба перед Футболістом буде сплачуватись Клубом у гривневому еквіваленті на основі офіційного курсу НБУ на дату здійснення виплати.
8)Клуб бере на себе зобов'язання сплатити Футболісту суму загального розміру заборгованості в наступному порядку:
8.1.в строк до 10 серпня 2015 року - 20 000 (двадцять тисяч) доларів США;
8.2.в строк до 10 вересня 2015 року - 20 000 (двадцять тисяч) доларів США;
8.3.в строк до 10 жовтня 2015 року - 20 000 (двадцять тисяч) доларів США;
8.4.в строк до 10 листопада 2015 року - 20 000 (двадцять тисяч) доларів США;
8.5.в строк до 10 грудня 2015 року - 20 000 (двадцять тисяч) доларів США;
8.6.в строк до 10 січня 2016 року - 30 000 (тридцять тисяч) доларів США;
8.7.в строк до 10 лютого 2016 року - 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США;
10. У випадку своєчасного виконання Клубом умов, передбачених пп. 8.1. - 8.6. даної Додаткової угоди, Футболіст не буде претендувати на виконання Клубом пп. 8.7. п. 8 даної Додаткової угоди. В такому випадку сума фінансових претензій Футболіста до Клубу буде складати 130 000 (сто тридцять тисяч) доларів США.»
У відповідності до абз. З ст. 21 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗПП України), особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.
Положеннями ст. 20 Закону України «Про оплату праці» регламентовано, що оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов'язана з виконанням умов контракту.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.
Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначена структура заробітної плати, а саме:
«Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.»
Відповідно до абзацу 1 ст. 47 КЗПП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Абзацом 1 ст. 116 КЗПП України регламентовано, що при звільненні працівника Виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 43 Конституції України гарантовано, що кожен громадянин має право на працю що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї відповідно до актів законодавства і колективного договору на підстав укладеного трудового договору.
Частиною 1 ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівнику, регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох раз на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
Суд не може прийняти до уваги докази відповідача стосовно встановлення в ПАТ «ФК «Металіст» скороченого робочого часу, виходячи з наступного.
Відповідно абзацу 3 ст. 32 КЗпП України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.
Згідно абзацу 4 ст. 32 КЗпП України якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом б статті З6 КЗпП України.
Надані суду відповідачем накази ПАТ «ФК «Металіст» про встановлення скороченого робочого часу не відповідають абзацу 3 ст. 32 КЗпП України, так як вони не містять підпису позивача про ознайомлення з ними, та відповідно - погодження із змінами істотних умов праці на ПАТ «ФК «Металіст».
Таким чином, надані в якості доказів по справі накази ПАТ «ФК «Металіст» про встановлення режиму неповного робочого часу не відповідають нормам трудового законодавства, та не є допустимими та належними доказами, що мають свідчити про встановлення режиму неповного робочого часу для позивача та його ознайомлення з ними.
Також в своїх запереченнях представник відповідача посилався, що колишній генеральний директор ПАТ «Футбольний клуб Металіст» ОСОБА_3 вийшов за межі своїх повноважень та уклав з ОСОБА_1 05.02.2014 року договір, відповідно до якого ПАТ «ФК Металіст» визнає перед останнім заборгованість із заробітної плати в розмірі 200000 доларів США та зобов*язується здійснити виплати згідно встановленого графіку. Суд не приймає надані заперечення, оскільки в матеріалах справи міститься додаткова угода № 1 до контракту від 21.09.2012 року між ПАТ «Футбольний клуб металіст» та футболістом-професіоналом ОСОБА_1 від 02.06.2015 року, відповідно до якої клуб визнає перед футболістом заборгованість по заробітній платі в розмірі 200000 доларів США, зазначена угода підписана ОСОБА_1 та генеральним директором ПАТ «Футбольний клуб Металіст» ОСОБА_2 таким чином відповідач визнав свою заборгованість, доказів про розірвання даної угоди у встановленому законом порядку не надав. Посилання на колишнього генерального директора є безпідставними, оскільки ці дії були вчинені діючим генеральним директором ПАТ «Футбольний клуб Металіст».
Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов*язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв*язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в « іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведення іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України надень ухвалення рішення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо виниклої суми заборгованості обґрунтованими, але суд частково задовольняє позов в частині стягнення заборгованості із заробітної плати в гривнєвому еквіваленті на момент ухвалення рішення, а не на дату проведення повного розрахунку, як це просив зробити позивач. Таким чином на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з заробітної плати, зроблена на основі додаткової угоди № 1 від 02.06.2015 року до Контракту від 21.09.2012 року в розмірі 200000 доларів США, що на день ухвалення рішення відповідно офіційного курсу НБУ (26,28 гривень за 1 долар США) складає 5256000,00 грн.
Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 89, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. 21, 47, 116 КЗпП України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Футбольний клуб «Металіст» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі на основі Додаткової угоди N° 1 до Контракту від 21.09.2012 року між ПАТ «Футбольний клуб «Металіст» та ОСОБА_1 від 02.06.2015 року, шляхом сплати на користь ОСОБА_1 суми у розмірі 200 000 (двісті тисяч) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ у гривнєвому еквіваленті на дату ухвалення рішення складає 5256000 (п*ять мільйонів двісті п*ятдесят шість тисяч) грн. 00 грн.
Заочне рішення може біти переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, або в порядку ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_5