Провадження № 2/219/675/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Брежнева О.А.
при секретарі Ранкової О.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права приватної власності
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права приватної власності за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 10 листопада 2000 року по теперішній час з усного дозволу відповідачів відкрито та безпосередньо разом зі своїм сином - ОСОБА_7 проживає у квартирі за адресою: вул. Першотравнева, 13/84, с. Парасковіївка, Бахмутського району Донецької області та фактично користується, володіє вказаною квартирою. Власниками зазначеної квартири є відповідачі, які нею фактично володіли та користувались до 20 вересня 2000 року, після чого вони знялись з реєстрації за вказаною адресою та вибули в м. Антрацит (адреса не відома) та з цього моменту у вказаній квартирі ніхто не зареєстрований. Фактичне утримання, оплату всіх комунальних послуг, поточний косметичний ремонт та обслуговування даної квартири здійснює вона власними силами та за власні кошти. Проте зареєструватися у даній квартирі вона на даний час не може, оскільки не є титульним володільцем вказаного нерухомого майна. Разом з тим зареєстровані власники більше 15 років спірною квартирою не цікавляться, не утримують її та фактичне володіння нею не здійснюють. Просить позов задовольнити.
В судове засідання позивач та представник позивача у судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність,просили позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували.
На підставі ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло (а.с.4) від 27 лютого 1995 року квартира, яка знаходиться за адресою: Артемівський район, с. Парасковіївка, вул. Первомайська, 13/84, дійсно належить на праві приватної, спільної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.
Відповідно до копії акту про проживання від 14 листопада 2015 року (а.с.5) складеного комісією у складі депутата Парасковіївської сільської ради ОСОБА_8 з сусідами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 встановлено, що ОСОБА_1 мешкає разом із сином ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1 з 10 листопада 2000 року по теперішній час.
Згідно копії довідки сільського голови Парасковіївської сільської ради від 22 вересня 2000 року (а.с.6) ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 виписані 20 вересня 2000 року з квартири АДРЕСА_2.
З копії довідки виданої 06 листопада 2015 року секретарем ради Парасковіївської сільської ради (а.с.7) вбачається, що з 20 вересня 2000 року за адресою: АДРЕСА_3 ніхто не зареєстрований.
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює згідно з законом по своїй волі, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності придбається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
У відповідності зі ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, спорудження і т.п.), що відповідно до закону підлягає державної реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ч.1ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Згідно з ч.4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Відповідно до вимог п.8. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 п.11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.
Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.
Суд, з урахуванням аналізу наданих доказів, не вбачає підстав для відмови позивачу в задоволенні позову, оскільки ОСОБА_1 добросовісно заволоділа квартирою №84 будинку №13 по вул. Первомайській с. Парасковіївки, Бахмутського району, Донецької області, яка належить ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за набувальною давністю, не порушуючи права третіх осіб, тобто добросовісно заволоділа та продовжує відкрито, безперервне володіти нею протягом пятнадцяти років, то вона набуває право власності на цю квартиру, та суд з урахуванням аналізу наданих доказів, не вбачає підстав для відмови позивачу в задоволені позову, у звязку з чим суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 10, 11, 59, 60, 208, 209, 212-215, 224-225 ЦПК України, ст. 316, 328, 331, 344, 346 ЦК України, ст. 41 Конституції України суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права приватної власності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, право приватної власності за набувальною давністю на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4.
Повний текст рішення суду виготовлено 02 березня 2016 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти дів з дня отримання копії цього рішення.
суддя О.А.Брежнев