Справа №: 2-432/2009
Провадження № 2-зз/653/6/16
У Х В А Л А

іменем України

06 грудня 2016 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Крапівіна О.П.

при секретарі Пшенична В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту по справі №2-432/2009,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду із позовом про зняття арешту, який мотивує тим, що у 2009 році Генічеським районним судом розглянута справа за позовом ОСОБА_2, позовні вимоги якого були задоволенні. За заявою позивача ухвалою суду від 30.04.2009 року, суд вжив заходів забезпечення позову по справі та здійснив накладення арешту на земельну ділянку по вул. Азовській, 13, в с. Генічеська Гірка, Генічеського району та заборонив проводити будь-які дії, направлені на відчуження спірного майна. Вказує що даний арешт існує і досі. Рішення Генічеського районного суду від 06.10.2009 року виконано в повному обсязі, що підтверджується ОСОБА_3 державного виконавця від 31.05.2010 року. Через те, що земельна ділянка перебуває під арештом, вона не має можливості в повному обсязі реалізувати своє право на успадковане після смерті її чоловіка ОСОБА_4 майно, у звязку із чим і просить скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту земельної ділянки по вул. Азовська, 13, в с. Генічеська Гірка.

В судовому засіданні ОСОБА_1 була відсутня. ЇЇ представник за довіреністю ОСОБА_5 підтримала заявлені вимоги, просить їх задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову.

ОСОБА_2 та представник Щасливцевської сільської ради в судовому засіданні були відсутні. Про час, місце та мету розгляду справи були повідомленні належним чином.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 154 ЦПК України, ухвалив за можливе розглянути питання про скасування заходів забезпечення позову у відсутності належним чином повідомлених сторін.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як було встановлено в судовому засіданні, арешт на земельну ділянку по вул. Азовська, 13, в с. Генічеська Гірка, власником якої вказано ОСОБА_1, був накладений на підставі ухвали Генічеського районного суду від 30.04.2009 року, який міститься в матеріалах справи. Дана ухвала була ухвалена в рамках позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Так, рішенням Генічеського районного суду від 06.10.2009 року, позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволенні, та визнано спірний державний акт на право власності на земельну ділянку по вул. Азовській, 13, в с. Генічеська Гірка недійсним, на яку ухвалою було накладено арешт. А також зобовязано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні вказаної земельної ділянки. В свою чергу заходи забезпечення позову були збережені до набрання рішенням законної сили. Після апеляційного розгляду рішення суду було залишено без змін. Так судом встановлено, що рішення набрало законної сили, проте заходи забезпечення позову скасовані не були, що знайшло своє підтвердженні в ході розгляду заяви.

ОСОБА_3 державного виконавця від 31.05.2010 року встановлено, що ОСОБА_1 усунула перешкоди у користуванні земельною ділянкою належної ОСОБА_2, яка розташована по вул. Азовська, 13, в с. Генічеська Гірка, Генічеського району, Херсонської області.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 328 ЦК України чітко прописує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Згідно до роз'ясненнь Верховного Суду України у п.10 постанови пленуму №29 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» випливає, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Таким чином, суд вважає необхідним скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту земельної ділянки по вул. Азовській, 13, с. Генічеська Гірка, вжиті ухвалою Генічеського райсуду від 30.04.2009 року, оскільки наявність арешту позбавляє заявника можливості реалізувати своє право майно у порядку спадкування за законом.

В той же час, суд вважає зайвою вимогу позивача про виключення запису про арешт з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, оскільки у відповідності до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису про арешт майна. Отже виключення з реєстру і є правовим наслідком скасування арешту. З огляду на це, ця частина позовних вимог є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,15,60,154,209,212-218 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 30.04.2009 року по справі № 2-432/2009 у вигляді арешту на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вулиця Азовська, 13.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд Херсонської області протягом 5 діб з дня її проголошення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_6