Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М. ,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі ЦОУ ПФУ в місті Києві) про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до районного суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що має юридичне значення, а саме: факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 р., мотивуючи тим, що з 1982 р. вони перебували в зареєстрованому шлюбі, постійно разом проживали та були зареєстровані в місті Луганську. З метою уникнення наслідків збройного конфлікту на сході України заявник з чоловіком переїхали до м.Києва, де з липня 2014 р. разом стали мешкати в Подільському районі м.Києва, були зареєстровані тут як внутрішньо переміщені особи. В січні 2016 р. ОСОБА_2 поїхав до Луганська для перевірки стану їх квартири, але ІНФОРМАЦІЯ_4 р. раптово там помер. На час своєї смерті її чоловік одержував пенсію, вона також одержувала пенсію, але її пенсія була набагато менше пенсії її чоловіка, тому вона фактично перебувала на його утриманні. Інших доходів, крім пенсії, вона не мала. 26.05.2016 р. вона звернулась до райПФУ для призначення пенсії у зв'язку зі втратою годувальника, але 13.07.2016 р. їй повідомили про неможливість такого призначення через ненадання довідки з житлового органу про реєстрацію її місця проживання разом з годувальником за однією адресою. Встановлення даного факту їй необхідно для переходу на пенсію за втратою годувальника.

До початку судового засіданні заявником подана заява, в якій ОСОБА_1 просила задовольнити її вимоги та розглянути справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.36 ч.3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» членами родини померлого, що перебували на його утриманні, вважаються такі, якщо вони були на його повному забезпеченні чи одержували від нього допомогу, що була їх основним джерелом засобів існування.

Як вбачається з наданих документів, заявник у справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.07.1976 р. (актовий запис Артемівського відділу ЗАГС м.Луганська № 206) та з 23.02.1982 року були постійно зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_2.

Судом встановлено, що з 20.07.2016 р. заявник ОСОБА_1 постійно проживала з чоловіком ОСОБА_2 в Подільському районі м.Києва за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, актом про сумісне проживання від 25.0.2016 р., складеному за підписом сусідів подружжя (ОСОБА_3 з кв.№ 1, ОСОБА_4 - з кв.№ 4, ОСОБА_5 - з кв.№ 9) та підтвердженим житловим органом - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 р. у місті Луганську (актовий запис Подільського відділу ДРАЦС Подільського РУЮ у м.Києві від 19.04.2016 р. № 170).

Як вбачається з наданих документів, на час смерті ОСОБА_2 єдиним джерелом доходів заявника у справі ОСОБА_1 та її чоловіка була пенсія, яку подружжя після переїзду до Києва отримувало, перебуваючи на обліку в ЦОУ УПФУ в м.Києві (Подільській район).

Згідно наданих довідок з органу ПФУ розмір пенсії померлого перевищував розмір пенсії заявника у справі майже в 3 рази.

Вказані факти дають суду підстави зробити висновок про те, що судом достовірно встановлений той факт, що на час смерті ОСОБА_2 його дружина - заявник у справі ОСОБА_1, будучи згідно ст.37 ч.3 п. «б» Закони України «Про пенсійне забезпечення», ст.36 ч.2 п.2 3 Закони України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатним членом родини ОСОБА_2 як його дружина, що досягла віку 55 років, одержувала від нього допомогу, що була її основним джерелом засобів існування.

Згідно ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки відповідності до ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.36 ч.3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при вищевказаних обставинах органами ПФУ може бути призначена пенсія у зв'язку зі втратою годувальника.

Виходячи з викладеного, суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог заяви ОСОБА_1 повністю, оскільки вони є заснованими, і слід визнати факт знаходження заявника на утриманні свого померлого чоловіка на час смерті останнього для послідуючого звернення до органів ПФУ із заявою про призначення заявникові пенсії у зв'язку зі втратою годувальника.

На підставі ст.ст.37, 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст. 11, 60, 214-215, 256, 259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на час смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 р., перебувала на його утриманні.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова