Справа № 686/738/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1 міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту, -

встановив:

ПАТ «Фідобанк» звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 вересня 2007 року між громадянином України ОСОБА_3 та ВАТ «Ерсте Банк» (правонаступник всіх прав та обовязків якого являється ПАТ «ФІДОБАНК», був укладений кредитний договір №014/1721/74/04995 від 26.09.2007 р. Відповідно до якого Банком були надані позичальнику грошові кошти у розмірі 325 000,00 доларів США на строк користування до 25 вересня 2027 року (включно) для придбання будинку із земельними ділянками за адресою: Грузевицька сільська рада Хмельницького району, масив «Дивокрай», вул. Центральна, 13 і 13/1. 26 вересня 2007 року між Банком та ОСОБА_3 в забезпечення виконання зобовязань за вказаним Кредитним договором, був укладений договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_3 передав в іпотеку Банку обєкт незавершеного будівництва двоповерхового житлового будинку 99% готовності, який розташований на земельній ділянці з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, площею 0,1001 га. кадастровий номер .05.004.0183, які знаходяться на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району, масив «Дивокрай», по вул. Центральній, 13.

У звязку із укладенням вище вказаного договору іпотеки, 26 вересня 2007 року, згідно заяви ВАТ «Ерсте Банк», в Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна були зареєстровані відповідні обтяження іпотекою.

28.08.2009 р. Хмельницьким міськрайонний судом ухвалено заочне рішення (набрало законної сили 16.09.2009 р.) яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за кредитним договором по поверненню кредиту, сплаті відсотків та пені в розмірі 367 731,02 дол. США шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином Банк, іпотекодержатель, вправі набути права власності в рахунок погашення боргу, та звернутись до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно із заявою про реєстрацію права власності на предмет іпотеки, на підставі вищевказаного Іпотечного договору, та відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Разом з тим, позбавлені реалізувати свої право, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано обтяження, а саме: арешт на вищевказане нерухоме майно ОСОБА_3 (обєкт незавершеного будівництва і дві земельні ділянки), згідно постанови Державного виконавця Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 07.09.2010 р.; арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3, згідно постанови Державного виконавця Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження №33054291 від 12.06.2012 р.; арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3, згідно постанови Державного виконавця Районного відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер : 19915532 від 17.06.2015 р.

Вважають, що накладення вищевказаних арештів ДВС на нерухоме майно ОСОБА_3, яке передавалось в іпотеку, а саме на обєкт незавершеного будівництва двоповерхового житлового будинку 99% готовності, який розташований на земельні ділянці цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, площею 0,1001 за. кадастровий номер .05.004.0183, які знаходяться на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району, масив «Дивокрай», по вул. Центральній, 13/1, впливає на права останнього, як іпотекодержателя. Оскільки ПАТ «ФІДОБАНК», як іпотекодержатель, має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок реалізації предмета іпотеки, що належне ОСОБА_3, так як є обтяжувачем з вищим пріоритетом по відношенню до усіх інших обтяжувачів, а вартість майна предмета іпотеки не перевищує розмір заборгованості боржника іпотекодержателю, наявність зазначених арештів порушує права іпотекодержателя на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на майно передане в іпотеку, зокрема шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу відповідно до умов Іпотечного договору. А тому просить звільнити дане майно з під арешту.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, підтримав позовні вимоги.

Передставник відповідача ОСОБА_1 міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за їх відсутності.

Передставник відповідача ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за їх відсутності. Щодо вирішення справи покладається на думку суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому порядку. Клопотань не надходило.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню внаслідок наступного.

Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом обєктивно встановлено, що 26 вересня 2007 року між громадянином України ОСОБА_3 та ВАТ «Ерсте Банк» (правонаступник всіх прав та обовязків якого являється ПАТ «ФІДОБАНК», був укладений кредитний договір №014/1721/74/04995 від 26.09.2007 р. Відповідно до якого Банком були надані позичальнику грошові кошти у розмірі 325 000,00 доларів США на строк користування до 25 вересня 2027 року (включно).

26 вересня 2007 року між Банком та ОСОБА_3 в забезпечення виконання зобовязань за вказаним Кредитним договором, був укладений договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_3 передав в іпотеку Банку обєкт незавершеного будівництва двоповерхового житлового будинку 99% готовності, який розташований на земельні ділянці, площею 0,1001 га., що знаходяться на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району, масив «Дивокрай», по вул. Центральній, 13 та 13/1 .

У звязку із укладенням вище вказаного договору іпотеки, 26 вересня 2007 року, згідно заяви ВАТ «Ерсте Банк», в Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна були зареєстровані відповідні обтяження іпотекою, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №122336147 від 24.11.2015 р.

28.08.2009 р. Хмельницьким міськрайонний судом ухвалено заочне рішення (набрало законної сили 16.09.2009 р.) яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за кредитним договором по поверненню кредиту, сплаті відсотків та пені в розмірі 367 731,02 дол. США шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки : незавершеноий будівництвом двоповерховоий житловий, який розташований на земельні ділянці цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, площею 0,1001 га. та земельну ділянку площею 0,06 га., які знаходяться на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району, масив «Дивокрай», по вул. Центральній, 13/1.

Разом з тим, на вищевказане майно, яка належить боржнику ОСОБА_3 були накладені арешти та заборони відчужувати, а саме: арешт на вищевказане нерухоме майно ОСОБА_3 (обєкт незавершеного будівництва і дві земельні ділянки), згідно постанови Державного виконавця Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 07.09.2010 р.; арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3, згідно постанови Державного виконавця Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження №33054291 від 12.06.2012 р.; арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3, згідно постанови Державного виконавця Районного відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер : 19915532 від 17.06.2015 р., що вбачається із Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Із постанови державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5, про арешт майна боржника від 17.06.2015 р. вбачається, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-923 виданого 28.05.2010 р. Хмельницьким міськрайонним судом та у звязку із невиконанням в добровільному порядку накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 А 12.03.2016 року в даному виконавчому проваджені № 19915532, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

При цьому, із листа начальника ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції вбачається, що даний виконавчий лист разом із постановою направлено для подальшого виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. А з листа Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 07.06.2016 року вбачається, що останнім переданого дублікат вказаного виконавчого листа і ними відкрито виконавче провадження та проводяться заходи примусового виконання в межах зведеного виконавчого провадження.

Із постанови державного виконавця Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження №33054291 від 12.06.2012 р. вбачається, що державним виконавцем накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3 по виконанню виконавчого листа № 2-2218-3146-12 виданого 27.04.2012 р. Хмельницьким міськрайонним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. З Закону України „Про іпотеку, та п. 3.1.4. вищезазначеного Іпотечного договору, іпотекодержатель має право стягнути суму заборгованості по кредитному договору за рахунок звернення стягнення та реалізації майна переданого в іпотеку, у випадку порушення умов кредитного договору переважно перед іншими кредиторами.

Пунктами 5.4., 5.5.1 Іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу іпотекодержателем Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Цей договір є Договором про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі якого Іпотекодержатель на власний розсуд може згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» задовольнити забезпечені іпотекою вимоги іпотекодавця за Кредитним договором шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом Порядок передачі майна у заставу та звернення стягнення на це майно визначений ст. ст. 572-597 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

У відповідності до ст.590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямована на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже, застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя.

Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту.

У відповідності до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Згідно з ч. 3 ст. 54 цього Закону для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Водночас ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно з ч. 7 ст. 54 цього Закону спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Частина 8 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про Іпотеку».

Ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом.

Накладення арешту з метою забезпечення позову по інших виконавчих документах на предмет іпотеки фактично унеможливлює звернути стягнення на предмет іпотеки, чим порушується право позивача як іпотекодержателя.

А тому, виходячи з аналізу норм закону та обставин справи суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, договір іпотеки був укладений ще в 2007 році, а саме до накладення вищезазначених арештів. ПАТ «ФІДОБАНК», як іпотекодержатель, має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок реалізації предмета іпотеки, що належне ОСОБА_3, так як є обтяжувачем з вищим пріоритетом по відношенню до усіх інших обтяжувачів, а вартість майна предмета іпотеки не перевищує розмір заборгованості боржника іпотекодержателю, наявність зазначених арештів порушує права іпотекодержателя на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на майно передане в іпотеку, зокрема шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу відповідно до умов Іпотечного договору.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 5, 8, 10, 11, 60, 212 215 ЦПК України, ст..ст. 572, 590 ЦК України, ст. ст. 52, 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Зняти арешти і заборону на відчуження із обєкту незавершеного будівництва двоповерхового житлового будинку 99% готовності, який розташований на земельній ділянці, площею 0,1001 га., кадастровий номер .05.004.0185 з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, які знаходяться на території Гоузевицької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, масив «Дивокрай», по вул Центральній, 13, які накладені постановами Державного виконавця Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 07.09.2010 р., постановою про відкриття виконавчого-провадження №33054291 від 12.06.2012 р, а також згідно постанови Державного виконавця Районного відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: 19915532 від 17.06.2015 р.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя