Справа № 646/6731/16-ц
№ провадження 2/646/1443/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Марковій О.В.

розглянувши у судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом громадської організації «Фонд підтримки інвалідів» до прокуратури Харківської області, Харківської місцевої прокуратури № 4, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що з грудня 2013 року в провадженні слідчих Московського ВП ГУНП в Харківській області, Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, перебувають кримінальні провадження за фактом скоєння понад 15 кримінальних правопорушень ОСОБА_1, відкритих за заявою потерпілого ОСОБА_2, ТОВ НВП «Укроснова», підприємство «Основа-Промінвест», Громадська організація «Фонд підтримки інвалідів», зокрема №№ 0001138, 0001139, 0001115, 0001134, 0006211 (120152204,70000715, 0000714), 0003481 0006214, 0000708), 0000157 0000158, 0006236, 0000470, 0000520), 0003454, 0000989. За понад 2 роки та 6 місяців досудового розслідування слідчі майже не вчинили жодної слідчої та процесуальної дії, окрім допиту ОСОБА_2, ОСОБА_1 та долучення до матеріалів рішень судів, які надав ОСОБА_2 Слідчі вказаних ВП ГУНП в Харківській області продовжують не виконувати понад 20 ухвал слідчих суддів щодо необхідності вчинення слідчих дій, продовжує укривати злочини вчиненні ОСОБА_1 Відносно слідчих Кривуна, Клубенко прокуратурою Харківської області відкрито кримінальне провадження за фактом укриття злочинів вчинених ОСОБА_1 Позивач вважає, що досудове розслідування по вказаним провадженням майже проводиться або проводиться неналежним чином, що свідчить про незаконну бездіяльність слідчих та процесуальних керівників прокуратури. Внаслідок нерозгляду поданих потерпілим клопотань йому було завдано моральної шкоди, яка виразилася в душевним стражданнях, оскільки позивач був позбавлений права на своєчасний захист його прав, інтересів як потерпілого та був вимушений робити додаткові зусилля і написати, подати скарги на дану бездіяльність до суду та прийняти участь у судовому розгляді. Тому позивач просив стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду у розмірі 1000 грн., заданої незаконною бездіяльністю, що виразилася в не розгляді клопотань/скарг від 10.06.16 року у встановлені строки та недотриманні розумних строків досудового розслідування по кримінальним провадженням.

У судове засідання представник позивача не прибув, звернувшись до суду із заявою розглядати справу за його відсутністю.

Представник відповідача - прокуратури Харківської області в судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав письмове заперечення в яких позов вважає таким, що не відповідає нормам чинного кримінально процесуального законодавства.

Представник Харківської місцевої прокуратури № 4 в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову заперечував.

Представник Головного Управління Національної поліції в Харківській області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та клопотання про закриття провадження у справі у звязку з тим, що правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем врегульовані кримінально процесуальним законодавством.

Представник Московського відділу поліції ГУ НП в Харківській області в судове засідання повідомлений належним чином про день та час розгляду справи не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Звертаючись до суду із позовом, позивач громадська організація «Фонд підтримки інвалідів» послалося на те, що воно є потерпілим за кримінальними провадженнями, які перебувають в провадженнях слідчих Московського та Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області, однак доказів того, що товариство є потерпілим за вказаними ним кримінальними провадженнями, а саме витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань, які містять відомості про потерпілих, або постанов про визнання особи потерпілою, позивачем суду не надано.

Як вбачається з повідомлення Московського ВП ГУ НП в Харківській області в провадженні слідчого перебувають кримінальні провадження № 0001138, 0001139, 0001115, 0001134, 0006211, 0000715, 0000714, 0003481, 0006214, 0000708, 0000157, 0000158, 0006236, 0000470, 0000520, 0003454, 000989, без зазначення, які особи є потерпілими в цих кримінальних провадженнях.

У звязку із відсутністю належних доказів щодо визнання потерпілим, суд позбавлений можливості визначити, чи є позивач потерпілим в цих кримінальних провадженнях.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач послався на те, що провадження у кримінальних провадженнях здійснюється з грудня 20013 року, однак з номерів вищезазначених кримінальних проваджень вбачається, що їх більшу частину розпочато у 2015 році, тільки одне - у 2013 році, пять - у 2014 році та одне - у 2016 році.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода завдана фізичній або юридичній особі внаслідок, іншої ніж визначено в частинах 1-5 цієї статті, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду зазначені у ст. 1167 ЦК України. У відповідності до вимог даної норми закону, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вимни, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦПК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, притягнення до кримінальної відповідальності застосування запобіжного заходу, затримання, накладання адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт, 3) в інших випадках встановлених законом.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат і з урахуванням інших обставин; при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до розяснень даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так, положеннями ст. 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Суд вважає, що позивачем не надано достатніх доказів, які б свідчили про спричинення йому моральних страждань внаслідок бездіяльності прокуратури Харківської області, Харківської місцевої прокуратури № 4, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, на яку він посилається.

Підставами спричинення моральної шкоди, зазначеними позивачем у позовній заяві, є не розгляд клопотань у встановлені строки, невиконання ухвал суду та недотриманні розумних строків досудового розслідування по кримінальним провадженням.

На підтвердження своїх вимог позивач надав судові три копії клопотань від 10 червня 2016 року про визнання потерпілим, адресовану слідчому СВ Московського ВП, жодних доказів звертання з клопотаннями та скаргами до інших відповідачів, а саме прокуратури Харківської області, Харківської місцевої прокуратури № 4, Головного управління Національної поліції в Харківській області позивачем суду не надано.

Що стосується недотримання розумних строків досудового розслідування, то як вже зазначав суд, більшість кримінальних проваджень відкрито у 2015 році та 2014 році, а не у 2013 році, як зазначено у позові.

Крім того, статтею 219 КПК України визначені строки досудового розслідування з моменту повідомлення особі про підозру у вчинені кримінального проступку або злочину.

Виходячи з викладеного, суд приходить висновку про недоведеність позивачем наявності законних підстав для відшкодування відповідачем моральної шкоди.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд визнає, що заявлений позов є не обґрунтованим, а тому законних підстав для його задоволення не має.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 1167, 1176 ЦК України, ст. 219 КПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову громадської організації «Фонд підтримки інвалідів» до прокуратури Харківської області, Харківської місцевої прокуратури № 4, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня отримання його копії шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: В.А. Єжов