справа № 361/970/16-ц
провадження № 2/361/1157/16
19 квітня 2016 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дітей,
17 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на двох дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
В обґрунтування позову зазначала, що з 04 лютого 2010 року вона перебуває у шлюбі із відповідачем ОСОБА_4, від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та знаходяться на повному її утриманні. Із грудня 2015 року відповідач ОСОБА_4 проживає окремо від сімї, участі у вихованні дітей він не приймає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість. На даний час її дохід складається лише з допомоги, що виплачується їй як особі, переміщеній з тимчасово окупованої території України. Цих коштів для належного утримання двох дітей їй не вистачає. Відповідач ОСОБА_4 є працездатною за віком і станом здоровя особою, працює у місті Києві, отримує постійний дохід. Інші особи на його утриманні не перебувають, тому відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання двох його дітей.
Позивач ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_7 у суді позов підтримали, надали аналогічні пояснення, просили позовні вимоги задовольнити повністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_4 повторно у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.
Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Заслухавши пояснення сторони позивача, провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Суд встановив, що з 04 лютого 2010 року позивач ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із матірю та знаходяться на повному її утриманні. До жовтня 2013 року сторони з дітьми проживали в Автономній Республіці Крим. Зараз перебувають на обліку як особи, переміщені з тимчасово окупованої території України.
Із грудня 2015 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство вони не ведуть. З цього часу їхні малолітні діти знаходяться на утриманні матері ОСОБА_3, позивача у справі.
Відповідач ОСОБА_4, будучи працездатною за віком та станом здоровя особою, матеріальної допомоги на утримання двох його дітей позивачу не надає, про них не піклується, що свідчить про неналежне виконання ним своїх батьківських обовязків. Домовленості щодо утримання дітей батьком, який проживає окремо від них, між сторонами не досягнуто. Інші особи на утриманні ОСОБА_4 не перебувають, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться.
За змістом ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
У ч. 2 ст. 183 СК України встановлено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Згідно із ч. 4 ст. 70 Закону України Про виконавче провадження загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати 50 % заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що ОСОБА_4, будучи працездатною особою, добровільно матеріальної допомоги на утримання двох його малолітніх дітей не надає, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.
У ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються.
Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір із відповідача ОСОБА_4 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на двох дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 17 лютого 2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дутчак І. М.