пр. № 2/759/4568/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року суддя Святошинского районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ДПІ у Святошинському р-ні ГУ ДФС у м. Києві, Генеральної прокуратури України. ДП «Інформаційний центр» Міністерство юстиції України, Головне управління Національної поліції в Запорізькій області про звільнення майна з під арешту, суд-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з вимогами про усунення перешкод у здійсненні ОСОБА_1 права власності щодо належного їй майна, а саме: звільнити з під арешту квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на те, що в рамках кримінального провадження № 0000149 щодо підозрюваного ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 257 КК України, яке перебуває у провадженні СВ Шевченківського РВ ГУНП України в Запорізькій області, постановою Генеральної прокуратури України від 24.01.2012 р. накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Оскільки вимоги ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 стосуються нерухомого майна, на яке накладено арешт в рамках кримінального провадження, подальше скасування такого арешту відбувається в порядку вимог ст. 174 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 про скасування арешту з квартири АДРЕСА_1, накладеного на підставі постанови Генеральної прокуратури України від 24.01.2012 р. в рамках кримінального провадження № 0000149 щодо підозрюваного ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 257 КК України, яке перебуває у провадженні СВ Шевченківського РВ ГУНП України в Запорізькій області, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв'язку з чим суд вважає занеобхідним відмовити позивачці у відкритті провадження за її позовом.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122, ст. 293 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити позивачці ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за її позовом до ДПІ у Святошинському р-ні ГУ ДФС у м. Києві, Генеральної прокуратури України. ДП «Інформаційний центр» Міністерство юстиції України, Головне управління Національної поліції в Запорізькій області про звільнення майна з під арешту.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: