АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4811/16 Головуючий 1 інстанції - Болотова Л.І.
Справа № 626/322/15-ц Доповідач Коровін С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коровіна С.Г.,

суддів Овсяннікової А.І., Бездітко В.М.,

при секретарі Муц Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Спільного Українсько-Нідерландського Підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА 4 СЕКУРІТАС ЛТД» на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 19 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Спільного Українсько-Нідерландського Підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА 4 СЕКУРІТАС ЛТД» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Спільного українсько-нідерландського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Група 4 Секурітас ЛТД" (далі СП ТОВ "Група 4 Секурітас ЛТД") про поновлення на роботі на посаді старшого інспектора відділу власної безпеки та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування позову позивач зазначав, що 08.05.2013 року він був прийнятий на роботу до відділу власної безпеки СП ТОВ "Група 4 Секурітас ЛТД" на посаду старшого інспектора відділу власної безпеки.

04.01.2014 року на електронну адресу помічника начальника відділу з кадрового обліку СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» надійшов наказ Генерального директора підприємства ОСОБА_2 за № 2-ф від 04.01.2015 року «Про дисциплінарні стягнення співробітників компанії СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД», в якому зазначено, що за порушення трудової дисципліни, а саме навмисне надання керівництву компанії неправдивих відомостей, що несумісне з Етичним кодексом компанії та вимогами ст. 139 КЗпПУ та невиконання наказу керівника компанії ( № 403-ос від 31.12.2014 року), старшому інспектору відділу власної безпеки ОСОБА_1 та інспектору відділу власної безпеки ОСОБА_3 оголосити догани.

Крім того, 05.01.2015 року на електронну адресу помічника начальника відділу з кадрового обліку СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» надійшов ще один наказ Генерального директора підприємства ОСОБА_2 за № 4-ф «Про проведення службової перевірки СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД», в якому було зазначено, що в звязку з проведенням службової перевірки відсторонити від виконання службових обовязків та заборонити знаходження старшого інспектора ВВБ ОСОБА_1 та інспектора ВВБ ОСОБА_3 на будь-якому обєкті СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» до надання дозволу керівництва.

19.01.2015 року в телефонній розмові з директором по персоналу СП ТОВ "Група 4 Секурітас ЛТД" ОСОБА_4 йому стало відомо про звільнення на підставі наказу по компанії за №16-ос від 19.01.2015 року за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами трудового розпорядку, згідно п.3 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Красноградського районного суду від 28 липня 2015 було скасовано наказ Генерального директора СП ТОВ "Група 4 Секурітас ЛТД" ОСОБА_2 №2-ф від 04 січня 2015 року "Про дисциплінарні стягнення співробітників компанії СП ТОВ "Група 4 Секурітас ЛТД" і скасовано наказ Генерального директора СП ТОВ "Група 4 Секурітас ЛТД" ОСОБА_2 №4-ф від 05 січня 2015 року «Про проведення службової перевірки СП ТОВ "Група 4 Секурітас ЛТД".

Позивач вважав, що його звільнення з займаної посади було безпідставним і незаконним. Він просить суд поновити його на посаді старшого інспектора відділу власної безпеки, виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду. Моральна шкода полягає в тому, що незаконне звільнення призвело до моральних страждань, негативний запис в трудовій книжці паплюжить його репутацію і створює проблеми з подальшим працевлаштуванням, що в свою чергу вимагатиме додаткових зусиль для організації його життя. Крім того, відповідач чинив йому перешкоди в отриманні документів, необхідних для підтвердження своїх вимог в судах, він ніс додаткові витрати, пов'язані з поїздками до апеляційного суду, з 19.01.2015 року і по теперішній час відповідач не видав йому належним чином оформлену трудову книжку, що також перешкоджає його працевлаштуванню і не дозволяє провести індексацію нарахувань у Пенсійному фонді його пенсії за вислугу років. Завдану моральну шкоду він оцінює в 15000 гривень.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити з урахуванням наданих письмових пояснень і розрахунків суми заборгованості за час вимушеного прогулу, яка станом на 19.04.2016 року становить 62216,64 грн.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог у зв'язку із їх безпідставністю, про що надав відповідні письмові заперечення.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 19 квітня 2016 року позовні вимоги задоволені частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора відділу власної безпеки Спільного українсько - нідерландського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Група 4 Секурітас ЛТД".

Стягнуто зі Спільного українсько-нідерландського підприємства у формі ТОВ "Група 4 Секурітас ЛТД" на користь ОСОБА_1, середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 62216 (шістдесят дві тисячі двісті шістнадцять) гривень 64 копійки, з проведенням відрахування стягнення з зазначеної суми обов'язкових платежів до бюджету, та 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Спільного українсько-нідерландського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Група 4 Секурітас ЛТД" на користь держави 622,16 грн. судового збору.

Судом допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1.

Не погодившись з рішенням суду, Спільне українсько-нідерландське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Група 4 Секурітас ЛТД" подали на нього апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначають, що судом першої інстанції при ухваленні рішення суду порушені вимоги матеріального та процесуального права, що і призвело до ухвалення незаконного рішення. Вказують, що позивачем систематично порушувався трудовий розпорядок. Він не виконував обовязки покладені на нього трудовим договором. Після застосування до позивача дисциплінарного стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, був звільнений. Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 28 липня 2015 року яким скасовано дисциплінарне стягнення застосоване до позивача перед звільненням та залишене без змін апеляційним судом Харківської області наразі знаходиться в провадженні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ. Вказана справа не розглянута. За порушення трудової дисципліни позивач не один раз притягався до дисциплінарного стягнення, що не заперечував в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, сторони, дослідивши обставини справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, наказом №-392-ос від 22.05.2013 року ОСОБА_1 було прийнято з 22.05.2013 року на стажування на посаду інспектора відділу власної безпеки у відділ організації охорони ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" з випробувальним терміном 3 місяці (а.с.31).

Згідно наказу від 21.06.2013 року №-504-ос ОСОБА_1 переведено на посаду старшого інспектора відділу власної безпеки відділу організації охорони ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" з 21.06.2013 року (а.с.32).

Наказом відповідача № 65-ф від 08.07.2014 року за халатне ставлення до роботи, неякісне виконання професійних обов'язків ОСОБА_1 було оголошено догану (а.с. 35).

Згідно наказу №2-ф від 04.01.2015 року за порушення трудової дисципліни, а саме навмисне надання керівництву компанії неправдивих відомостей, що несумісне з Етичним кодексом компанії та вимогами ст.139 КЗпП України та невиконання наказу керівника компанії (№403-ос від 31.12.2014 року) ОСОБА_1 було оголошено догану (а.с.34).

За систематичне невиконанням позивачем без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, наказом №-16-ос від 19.01.2015 року, позивача було звільнено із займаної посади старшого на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України з 19.01.2015 (а.с.33).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення;

Таким чином застосувати п. 3 ст. 40 КЗпП можна для звільнення працівника, який неодноразово, без поважних причин, припускався навмисного невиконання (чи неналежного виконання) покладених на нього трудових функцій та до якого вже були застосовані дисциплінарні або громадські стягнення. При цьому, як зазначено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9, слід враховувати лише ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або внаслідок дострокового зняття (ст. 151 КЗпП), а також ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

Встановлено, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 28.07.2015 року був скасований наказ Генерального директора СП ТОВ "Група 4 Секурітас ЛТД" ОСОБА_2 №2-ф від 04.01.2015 року "Про дисциплінарні стягнення співробітників компанії СП ТОВ "Група 4 Секурітас ЛТД" , яким оголошено догану старшому інспектору ВВБ ОСОБА_1 Також скасовано наказ Генерального директора СП ТОВ "Група 4 Секурітас ЛТД" №4-ф від 05.01.2015 року "Про проведення службової перевірки СП ТОВ "Група 4 Секурітас ЛТД" в частині відсторонення від виконання службових обовязків та знаходження старшого інспектора ВВБ ОСОБА_1 на будь-якому об'єкті підприємства до надання дозволу керівництва. (а.с.56-57)

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27.10.2015 року вищевказане рішення Красноградського районного суду Харківської області було залишене без змін (а.с.50-53).

Зазначений наказ, про дисциплінарне стягнення, враховувався відповідачем для визначеня систематичності тобто неодноразово, без поважних причин, навмисного невиконання покладених на нього трудових функцій і вважалося, що до нього вже були застосовані дисциплінарні стягнення.

Таким чином вважати, що мало місце систематичне, без поважних причин, порушення ОСОБА_1 своїх трудових обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку підстав немає.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Згідно тексту наказу про звільнення ОСОБА_1 взагалі неможливо встановити у чому саме є систематичне невиконання ОСОБА_1 без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку згідно п.3 ст.40 КЗпП України. У наказі відсутне посилання на систематичність і у чому вона виражається, а також не зазначено за яке саме останні порушення трудової дисципліни власник вирішив застосувати зазначену норму закону для звільнення працівника (т.1 а.с.33).

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав звільнення ОСОБА_1 на підставі зазначеного наказу незаконним і поновив його на роботі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Колегія погоджується з рішенням суду і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 313, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Спільного Українсько-Нідерландського Підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА 4 СЕКУРІТАС ЛТД» відхилити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді