_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1962/16-ц
Провадження № 2/520/2199/16
УХВАЛА

10.03.2016 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із дійсним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 50 096 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. та стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Ухвалою суду від 19.02.2016 року вказаний позов було залишено без руху, у звязку з наданням неналежної квитанції по сплату судового збору.

На виконання ухвали суду позивач надала заяву з проханням долучити до матеріалів позову квитанцію про сплату судового збору.

Зазначений позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий з порушенням вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачено судовий збір належним чином.

Положеннями п. п. 26-27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року передбачено, що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Оскільки, законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху.

Позивачем до позовної заяви надано платіжне доручення про сплату судового збору № 0.0.512791622.2 від 29.02.2016 року у розмірі 551,20 грн. на рахунок № 0005, призначення платежу: за позовом ОСОБА_1, Київський районний суд м. Одеси.

Однак, перевіривши зарахування сплаченого позивачем судового збору, суд не отримав підтвердження з Державної казначейської служби України такого зарахування.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, яка подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 119-121 ЦПК України, Законом України Про судовий збір, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунути зазначені в ухвалі недоліки у пятиденний строк з дня отримання ним ухвали суду.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бескровний Я. В.