Справа № 372/2735/16-ц
провадження № 2-1515/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 грудня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Мори О. М.,

При секретарі судового засідання Василенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2, ОСОБА_2 про стягнення солідарно боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2, ОСОБА_2. Позов мотивувався тим, що 08.01.2013 р. банк надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 8 000,00 гривень під 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник ОСОБА_3 06.05.2013 року помер. Позивач у межах шестимісячного строку після смерті боржника направив до Обухівської районної держнотконтори претензію кредитора до спадкоємців, яка була перенаправлена до Української міської державної контори за місцем відкриття спадкової справи. 26 червня 2014 року позивач отримав відповідь з нотконтори, відповідно до якої спадкоємцями померлого ОСОБА_3, які звернулись з заявами про прийняття спадщини є ОСОБА_4 та ОСОБА_1, яким було направлено лист-претензію щодо сплати заборгованості спадкодавця, але ніяких дій щодо погашення боргу спадкоємцями вчинено не було. Станом на дату смерті заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором становила 8899,59 гривень, а саме: заборгованість за кредитом 8 000,00 гривень та заборгованість за відсотками 899,59 гривень. Українською міською державною нотаріальною конторою 25.06.2015 року повідомлено позивача про видачу спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 Посилаючись на ці обставини, положення ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора, позивач просив стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 08.01.2013 року № б/н у розмірі 8899,59 гривень і покласти на відповідачів судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явися, але надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, оскільки необхідні докази є в матеріалах справи, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази в сукупності,суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № б/н від 08 січня 2013 року на суму 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «ПриватБанк» за вказаним договором виконав свої зобов'язання та надав відповідачу кредит на суму обумовлену кредитним договором.

Позичальник ОСОБА_3 06 травня 2013 року помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть ОСОБА_5 І-ОК № 270228 від 08 травня 2013 року.

Згідно ч. 4 статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Ч. 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», 31 травня 2015 року після смерті боржника ОСОБА_3 направив до Обухівської районної держнотконтори претензію кредитора до спадкоємців, яка була перенаправлена 12 червня 2014 року до Української міської державної контори за місцем відкриття спадкової справи.

Листом № 719/02-14 від 18 червня 2014 року Українська міська державна контора повідомила позивача про те, що 12 липня 2013 року заведена спадкова справа № 61/2013 до майна померлого 06 травня 2013 року ОСОБА_3, а його спадкоємцями за законом є дружина померлого - ОСОБА_4 та син померлого - ОСОБА_1.

18 червня 2014 року Українською міською державною нотаріальною конторою було направлено лист № 720/02-14 ОСОБА_4 та ОСОБА_1, в якому повідомлено отримання претензії ПАТ КБ «Приватбанк» спадкоємців про наявність заборгованості у спадкодавця за отриманим кредитом в сумі 8899,59 гривень.

Як вбачається з копії спадкової справи № 61/2013 до майна померлого 06 травня 2013 року ОСОБА_3, Українською міською державною нотаріальною конторою 26 травня 2015 року за реєстровими номерами 540, 542, 544 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно на імя дружини померлого ОСОБА_4, а саме: на ? частину складу, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, село Жуківці, вулиця Когута, буд. 70; на ? частину земельної ділянки розміром 6,6999 га, що розташована на території Жуківцівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартість якої 79387 грн. 48 коп. та на 1/6 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартість якої складає 18544 грн. 00 коп. Про видачу вказаних свідоцтв повідомлено листом № 594/02-14 від 26.05.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк».

З копії спадкової справи № 61/2013 до майна померлого 06 травня 2013 року ОСОБА_3 вбачається, що Українською міською державною нотаріальною конторою 06 червня 2015 року за реєстровими номерами 602 , 604, 606 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно на імя неповнолітнього сина померлого ОСОБА_1 а саме: на ? частину складу, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, село Жуківці, вулиця Когута, буд. 70; на ? частину земельної ділянки розміром 6,6999 га, що розташована на території Жуківцівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартість якої 79387 грн. 48 коп. та на 1/6 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартість якої складає 18544 грн. 00 коп. Про видачу зазначених свідоцтв повідомлено листом № 649/02-14 від 06.06.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк».

Як вбачається з копії спадкової справи № 61/2013 до майна померлого 06 травня 2013 року ОСОБА_3, Українською міською державною нотаріальною конторою 13 червня 2015 року за реєстровими номерами 685, 687, 689, 691, 693, 694 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно на імя дружини померлого ОСОБА_4 та неповнолітнього сина померлого ОСОБА_1, про що повідомлено листом № 707/02-14 від 13.06.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк».

13 червня 2015 року Українською міською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтва ОСОБА_4 з реєстровим номером № 693 та ОСОБА_1 з реєстровим номером № 694 на земельну частку (пай), по ? частці, вартість якої складає 16426 грн. 67 коп.

13 червня 2015 року Українською міською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтва ОСОБА_4 з реєстровим номером № 689 та ОСОБА_1 з реєстровим номером № 691 на земельну ділянку розміром 0,5001 га, що розташована на території Української міської ради, для ведення особистого селянського господарства, по ? частці, вартість якої складає 1707 грн. 49 коп.

13 червня 2015 року Українською міською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтва ОСОБА_4 з реєстровим номером № 685 та ОСОБА_1 з реєстровим номером № 687 на комплекс тракторної бригади, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, село Жуківці, вулиця Київська, буд.28, по ? частці, відомості про вартість якої в матеріалах спадкової справи відсутні.

Судом встановлено, що спадкоємцями ОСОБА_4 та ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості спадкодавця після направлення їм нотаріальною конторою повідомлення про претензію ПАТ КБ «Приватбанк» до спадкоємців про наявність заборгованості у спадкодавця за отриманим кредитом в сумі 8899,59 гривень, ніяких дій щодо погашення боргу вчинено не було.

В матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором № б/н від 08.01.2013 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанком» та ОСОБА_3, станом на 10.01.2016 року відповідно до якого заборгованість складає 8899,59 гривень, а не станом на дату смерті ОСОБА_3 06.05.2013 року.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК).

Пред'являючи позов, ПАТ КБ «Приватбанк» обґрунтовувало його, зокрема, посиланням на ст. 1282 ч. 1 ЦК України, відповідно до якої спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора в межах вартості успадкованого майна, кожен спадкоємець зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. При цьому, позивач у позовній заяві (а.с. 3-4), сформулював вимогу, якою просив стягнути на його користь солідарно у межах вартості майна, одержаного у спадщину, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором.

За правилами ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; той з подружжя, який пережив спадкодавця, і діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом; за загальним правилом, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, проте, за відповідною угодою ці частки можуть бути змінені на користь будь-кого зі спадкоємців; спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, малолітня, неповнолітня особа вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами 2-4 ст. 1273 цього Кодексу; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; спадкоємець може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини і є безумовною та беззастережною (ст.ст. 1216-1218, 1261, 1267, 1268, 1270, 1273).

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 та отримали свідоцтва про проаво на спадщину на вищезазначене майно, встановленим є факт прийняття ними спадщини за ОСОБА_3, включаючи і його зобов'язання (борги).

Особа здійснює свої цивільні права та виконує цивільні обов'язки у межах, встановлених договором або актами цивільного законодавства, повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди законним правам інших осіб (ст.ст. 12-14 ЦК України). До спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем (ст. 1231 ч. 1 ЦК України). Відповідно до ст. 1281 ч.ч. 1, 2 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, а кредитору належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлялись про борги спадкодавця, що вбачається з копії спадкової справи.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, без визначення часток кожного з них у праві власності - є спільною сумісною власністю; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ст. 355 ч. 4, ст. 356 ч. 1, ст. 368 ч. 1 ЦК України). Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено; у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ст. 1282 ЦК України).

За приписами ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ч. 1 ЦК України); солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання (ст. 541 ЦК України); у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників, солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі (ст. 543 ч.ч. 1, 2 ЦК України).

У результаті спадкування кількома спадкоємцями виникає право спільної часткової власності на спадкове майно і кожен із спадкоємців відповідає за боргами спадкодавця лише у розмірі його частки у спадщині і в межах вартості успадкованого майна. За цих умов, у спадкоємців не виникає солідарного обов'язку перед кредитором спадкодавця щодо сплати боргу, протилежне суперечить правилам щодо спільної власності, зобов'язань, а також суті спадкових правовідносин.

Відтак, вимога про солідарне стягнення боргу зі спадкоємців позичальника не ґрунтується на нормах матеріального права та задоволенню не підлягає, у задоволенні позову слід відмовити саме з цих підстав.

Виходячи з наведеного, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до спадкоємців про солідарне стягнення боргу слід відмовити внаслідок відсутності у спадкоємців солідарного обов'язку щодо сплати боргу.

При цьому, відмовляючи у задоволенні позову, суд, керуючись ст.88 ЦПК України вважає необхідним судові витрати по справі залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 3,10, 11, 15, 60, 61, 212 -215, 218,224 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2, ОСОБА_2 про стягнення солідарно боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області.

СуддяОСОБА_6