Справа № 226/1972/16-ц
Cправа № 2/226/840/2016
і м е н е м У к р а ї н и
21 грудня 2016 року м. Мирноград
Димитровський мiський суд Донецької областi у складi:
головуючого суддi Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Трифонової І.О.
учасники судового процесу:
позивач ОСОБА_2,
відповідач ОСОБА_3 (не з'явився),
представник третьої особи відділ ведення реєстру територіальної
громади міста Мирнограда (представник
розглянувши заочно у вiдкритому судовому засiданнi в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку,
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття його з реєстраційного обліку і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. З позивачем по теперішній час за місцем її проживання також зареєстрований її син ОСОБА_3. Проте вже тривалий час відповідач не мешкає в зазначеній вище квартирі та не сплачує комунальних платежів. Відповідач виїхав з квартири вже 7 років тому. Протягом останнього року взагалі не спілкується з позивачем. Всі комунальні послуги позивач сплачує сама. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинила. Просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та просить зобов'язати відділ реєстру територіальної громади м. Мирнограда зняти з реєстраційного обліку відповідача за адресою АДРЕСА_3.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Додатково пояснила, що вона є власником 2/3 квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 Відповідач ОСОБА_3, її син, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Її син не є власником квартири. Після укладення першого шлюбу, її син в квартирі не проживав, а проживав поруч з її будинком на АДРЕСА_4. Син міг два або три рази в місяць у неї переночувати, коли сварився з дружиною. Коли син розійшовся з дружиною, попросив його прописати в її квартирі, оскільки не міг прописатися у іншому місці. У 2007 році вона прописали сина в квартирі. Потім її син зійшовся з жінкою і переїхав в АДРЕСА_5, де і проживає до цього часу. Там у нього офіційна дружина та син шести років. Речей сина в квартирі немає. Її син не знімається з реєстрації, мабуть тому, що його немає де зареєструватися. Чому він не реєструється за місцем нинішнього проживання, їй не відомо. В останній час, протягом року, її син з нею не спілкується. Вчора о 23.30 години її син зателефонував їй і сказав, що в суд не прийде, причину не пояснив. Їй необхідно зняти з реєстраційного обліку сина, для того, щоб оформити субсидію.
Відповідач до судового засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або даних про поважність відсутності у судовому засіданні від відповідача до суду не надходило.
Представник третьої особи відділу ведення реєстру територіальної громади міста Мирнограда в Донецькій області до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Враховуючи позицію позивача, той факт, що відповідач двічі без поважних причин до суду не з*являється, суд вважає необхідним розглянути справу за відсутності відповідача заочно.
Свідок ОСОБА_4 суду показала, що з позивачем знайома з 1971 року. Відповідач по справі її племінник, знає його з народження. Або з 2007, або з 2008 року відповідач прописаний за однією адресою з позивачем, але не проживав, так як він був одружений, і у нього була своя квартира. У даний момент він не проживає з позивачем. Він проживає з дружиною у місті Покровську приблизно вісім років. Там у нього дружина і син. Позивачу не дають субсидію, тому вона хоче зняти з реєстрації відповідача. З племінником спілкувалася давно, півтора роки тому, на поминах його батька. У позивача в квартирі буває в гостях, приблизно раз на тиждень. Речей відповідача в квартирі немає.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що позивача знає приблизно з 1979-1980 років, з того моменту як вони отримали квартири. Вони сусіди. Вона проживає в квартирі №20, а позивач в квартирі № 24. Відповідача знала з дитинства, він ходив у садок, потім в школу. Коли він виріс, одружився, купив собі квартиру, жив за іншою адресою. Потім розлучився. Одружився вдруге і переїхав в місто Покровськ. Зі слів позивача знає, де проживає її син. Відповідач не проживає в квартирі позивача, так як проживає зі своєю сім'єю. Чому він не знімається з реєстрації, їй не відомо. Останній раз бачила відповідача у червні 2016 року, на річницю смерті його батька. До того приїжджав в гості до матері, привозив свого сина на суботу та неділю. Останнім часом не приїжджає в гості до матері, не відповідає на телефонні дзвінки. Вона часто буває в квартирі позивача. Речей відповідача в квартирі немає. Позивачка не заважає проживати відповідачу в квартирі. Позивачу не дають субсидію, тому вона хоче виписати відповідача.
Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло за № 1/59-1425, виданого 11 травня 2006 року Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» на праві приватної власності. (а.с.4-5). За цією адресою зареєстрованими значаться: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач по справі), ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).
Згідно з актом ОСББ «Світлий-9» ОСОБА_3 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1, але не проживає з 2009 р. по теперішній час (а.с. 8-9).
Згідно з ч. 2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З матеріалів справи та встановлених у судовому засіданні даних вбачається, що відповідач ОСОБА_3 не проживає в АДРЕСА_1 більше 1 року. Поважних причин не проживання відповідача у даній квартирі судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги позивача в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
В той же час суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов'язання зняти відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття фізичної особи з реєстрації місця проживання. Крім того, відповідна служба, що на даний час здійснює ведення реєстру фізичних осіб, зняття та поставлення фізичних осіб на реєстраційний облік, не є відповідачем по даній справі.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.405 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 79, 81, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Т.О. Коваленко