Справа № 487/3280/16-ц
Провадження № 2/487/1852/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.

із секретарем Уманським І.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Філії Національної телекомпанії України «Миколаївська регіональна дирекція» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ виконавчого директора філії НТКУ «Миколаївська регіональна дирекція» від 15 червня 2016 року №118-ос про звільнення з роботи ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП у звязку зі змінами в організації виробництва і праці, а саме скороченням штату працівників; поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді провідного інженера філії національної телекомпанії України «Миколаївська регіональна дирекція», або у випадку її реорганізації під час розгляду справи судом, підприємства-правонаступника; стягнути з філії національної телекомпанії України «Миколаївська регіональна дирекція» або, у випадку її реорганізації під час розгляду справи судом, підприємства-правонаступника на користь ОСОБА_1 середній заробіток (2091,60 грн.) за час вимушеного прогулу до дня фактичного поновлення на роботі; стягнути з філії національної телекомпанії України «Миколаївська регіональна дирекція» або, у випадку її реорганізації під час розгляду справи судом, підприємства-правонаступника на користь ОСОБА_1 суму завданої моральної шкоди у розмірі 1800 грн.; стягнути з виконавчого директора філії національної телекомпанії України «Миколаївська регіональна дирекція» ОСОБА_5 на користь філії національної телекомпанії України «Миколаївська регіональна дирекція» або, у випадку її реорганізації під час розгляду справи судом, підприємства-правонаступника шкоду, заподіяну підприємству у звязку з оплатою ОСОБА_1 часу вимушеного прогулу в розмірі фактично виплачених ОСОБА_1 сум; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул за один місяць.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що він працював на посаді провідного інженера відділу забезпечення ефіру Національної телекомпанії України «Миколаївська регіональна дирекція». 27.04.2016 року його було попереджено про майбутнє звільнення з роботи у відповідності до вимог п.1 ст. 40 КЗпП України 30.06.2016 року. Пропозиції на переведення його на інші посади не надавалось. 16.06.2016 р. його було ознайомлено з наказом від 15.06.2016 р. №118-ос про звільнення з 30.06.2016 року за п.1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає таке звільнення незаконним з наступних підстав.

Ним були порівняні штатні розписи, відповідно до яких з 12 посад провідних інженерів підприємства скорочуються тільки 4, у тому числі з 6 провідних інженерів відділу забезпечення ефіру скорочуються 3. Тобто на підприємстві залишаються 8 посад провідних інженерів, у тому числі 3 у відділі забезпечення ефіру. При цьому 1 посада провідного інженера відповідно до Додатку 1 до наказу директора філії НТКУ «МРД» від 01.04.2016 р. №15-од залишилась нескороченою за старим штатним розписом (від 01.01.2016 р.) та відсутня у новому штатному розписі (з 01.07.2016 р.).В зазначеному додатку не вказано, провідні інженери якого підрозділу підприємства підлягають скороченню. У вказаному додатку підлягають скороченню 3 посади «провідного інженера», а не «провідного інженера», що є важливим для змісту такого наказу.

Позивач зазначає, що при його звільненні не було враховано, що він має вищу освіту за спеціальністю радіозвязок і радіомовлення, що підтверджується копією диплома Одеського електротехнічного інституту звязку імені ОСОБА_6 від 17.06.1992 р., тоді як провідні інженери відділу забезпечення ефіру, що не скорочені, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають вищу освіту не за спеціальністю, а Дідкова взагалі не має вищої освіти. Тому у порівнянні з ними він має більш високу кваліфікацію та продуктивність праці. За весь час роботи на підприємстві він не мав жодного дисциплінарного стягнення та отримував заохочення у вигляді подяк, премій та грамот. Він проживає з матірю, яка є особою похилого віку, пенсіонером та має статус дитини війни, а тому не є працівником з самостійним заробітком, що є також підставою для залишення його на роботі. Крім того, безперервний стаж праці на підприємстві станом на 30 червня 2016 року складає 30 років 5 місців 2 дні, тоді як стаж залишених на роботі провідних інженерів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 складає відповідно 10 та 2 роки.

15.06.2016 року він був запрошений на засідання профкому філії НТКУ «МРД», на яке прийшов зі своїм представником. Коли він отримав витяг з протоколу засідання профкому від 15.06.2018 р. №8, в ньому не було вказано, що він разом з представником був присутній на засіданні. Профком порушив процедуру розгляду питання про його звільнення, рішення було прийнято під владним впливом на членів профкому з боку його голови ОСОБА_9, який є за посадою заступником директора філії НТКУ «МРД».

На думку позивача наказ директора філії НТКУ «МРД» від 01.04.2016 р. №15-од «Щодо змін в організації виробництва і праці (скорочення штату працівників) філії НТКУ «Миколаївська регіональна дирекція» був виданий передчасно та без законних правових підстав на його видання. Додаток №1 «Перелік посад, що підлягають скороченню з 01.07.2016 року» до цього наказу не має законної сили, оскільки не затверджений відповідно до вимог п. 1.3 наказу генерального директора НТКУ від 31.03.2016 р. №126. Скорочення посади провідного інженера не передбачено та не встановлено законом.

Крім того, позивач вказує, що незаконне звільнення завдало йому моральної шкоди, оскільки погіршився його стан здоровя, він став роздратованим, що негативно впливає на стосунки з оточуючими людьми. Знайти нову роботу за спеціальністю та накопиченим досвідом в місті він не зможе, в його віці та соціальному стані перевчатися на нову професію дуже важко. Фактично він позбавлений засобів існування на невизначений час.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлений позов, дали пояснення, аналогічні його змісту, просили задовольнити позовні вимоги. Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, надавши суду письмові заперечення на позов, вважали його безпідставним та необґрунтованим, просили суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 51 КЗпП України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ст. 64 ГК України власник або уповноважений ним орган має право самостійно визначити штат і чисельність працівників, структуру підприємства. Таким правом він може скористатися в будь-який час, у тому числі, враховуючи потреби виробництва, вносити відповідні зміни. За цих підстав суд не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників. Власник має право, на свій розсуд, вносити зміни в штатний розпис.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом в разі змін в організації виробництві і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Скорочення штату представляє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у п.1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За вимогами ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Тільки за умов рівних продуктивності праці та кваліфікації має розглядатись питання про наявність переважного право на залишення на роботі з підстав, передбачених ч. 2 ст.42 КЗпП України.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Про звільнення у звязку зі скороченням чисельності або штату на підприємстві, в установі, організації працівники попереджаються не пізніше ніж за два місяці. Відповідно до чинного законодавства сюди враховується час перебування працівника у відпустці, відрядженні, а також період його тимчасової непрацездатності (частина третя ст.40 КЗпП).

Водночас із попередженням про звільнення працівнику має бути запропонована робота на тому самому підприємстві за відповідною професією чи спеціальністю, а за відсутності такої роботи інша (ст.492 КЗпП).

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз'яснено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані із звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Судом встановлено, що позивач на підставі наказу філії НТКУ від 25.11.2015 р. №16-ос прийнятий в порядку переведення з Миколаївської обласної державної телерадіокомпанії на посаду провідного інженера відділу забезпечення ефіру філії Національної телекомпанії України «Миколаївська регіональна дирекція» з 01.12.2015 року.

Відповідно до факсограми Національної телекомпанії України від 23.03.2016 р. №01-08/598 були визначені граничні обсяги штатної чисельності філій НТКУ та запропоновано скласти нову структуру штатних розписів. Відповідно до штатної чисельності філій НТКУ (оптимізація) станом на 23.03.2016 року у філій НТКУ «Миколаївська регіональна дирекція» діюча чисельність за шататним розписом з 01.01.2016 р. 174, чисельність визначена НТКУ (після розгляду оптимізації) 160, вакансії відсутні.

Наказом від 28.03.2016 р. №11-од «Про орнанізацію роботи щодо складання проекту структури штатного розпису та проекту штатного розпису працівників філії НТКУ «Миколаївська регіональна дирекція» передбачалось розробити проект штатного розпису з урахуванням запропонованого НТКУ скорочення на 14 одиниць штату працівників філії НТКУ «Миколаївська регіональна дирекція».

Про заплановане скорочення штату працівників у кількості 14 осіб, у тому числі за посадою провідного інженера 3, було повідомлено первинну профспілкову організацію філії НТКУ «Миколаївська регіональна дирекція» 31.03.2016 року.

Згідно з наказом №126 від 31.03.2016 року «Щодо змін в організації виробництва і праці (скорочення штату працівників)» філіям НТКУ наказувалось скоротити з 1 липня 2016 року штати працівників філій, враховуючи надані керівниками філій пропозиції щодо граничної штатної чисельності філій та погоджені НТКУ.

На виконання вказаного наказу філією НТКУ було видано наказ №15-од від 01.04.2016 року «Щодо змін в організації виробництва і праці (скорочення штату працівників) філії НТКУ «Миколаївська регіональна дирекція», відповідно до якого з 01.07.2016 р. скрочувався штат працівників філії НТКУ «Миколаївська РД» відповідно до посад, перелік яких затверджений Додатком 1 до цього наказу; затверджений список працівників філії НТКУ «Миколаївська РД», які підлягають звільненню 30.06.2016 року у звязку зі змінами в організації виробництва і праці, скороченням штату працівників згідно Додатку 2.

Відповідно до Додатку 1 до наказу №15-од від 01.04.2016 року визначений перелік посад, що підлягають скороченню з 01.07.2016 року, у тому числі 3 посади провідного інженера.

Відповідно до Додатку 2 до наказу №15-од від 01.04.2016 року визначений список працівників філії НТКУ «Мколаївська РД», які підлягають звільненню 30.06.2016 року у звязку зі змінами в організації виробництва і праці, скороченням штату працівників, серед яких провідний інженер ОСОБА_1

Наказом філії НТКУ «Миколаївська регіональна дирекція» №25-од від 25.04.2016 року введений в дію з 1 липня 2016 року штатний розпис філії Національної телекомпанії України «Миколаївська регіональна дирекція», затверджений наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України від 21.04.2016 року №107/6-2. Згідно вказаного штатного розпису у відділі забезпечення ефіру передбачено наявність трьох штатних посад провідного інженера. Згідно штатного розпису, затвердженого наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України від 29.02.2016 р. №48/0-2, у відділі забезпечення ефіру передбачалась наявність 6 посад провідного інженера.

Листом від 26.04.2016 р. №283 первинну профспілкову організацію філії НТКУ «Миколаївська РД» повідомлено про введення в дію нового штатного розпису з 01.07.2016 року.

26.04.2016 року філією НТКУ до Заводського районного центру зайнятості подано звіт про заплановане вивільнення працівників.

Отже, у відповідача мало місце скорочення штату, при цьому позивача ОСОБА_1 своєчасно за два місяці було попереджено про наступне звільнення, що підтверджується попередженням від 27.04.2016 р., на якому міститься підпис ОСОБА_1, та не заперечувалось позивачем.

В зв'язку з цим у відповідача були підстави для проведення звільнення позивача, оскільки посада, яку він займав, була скорочена і на підприємстві відсутні вакантні посади, які б могли бути запропоновані ОСОБА_1, що підтверджено копією штатної чисельності філій НТКУ (оптимізація), довідкою філії НТКУ «Миколаївська регіональна дирекція» про відсутність будь-яких вакансій з 01.04.2016 року по 01.08.2016 року, інформацією Заводського районного центру зайнятості про неподання філією НТКУ «Миколаївська регіональна дирекція» звіту за формою №3-ПН (Інформація про попит на робочу силу (вакансії) ) з 01.04.2016 року по 01.08.2016 року до Заводського районного центру зайнятості.

Наказом №118-ос від 15.06.2016 року «Про припинення трудового договору» ОСОБА_1 провідного інженера відділу забезпечення ефіру звільнено з 30 червня 2016 року у звязку зі змінами в організації виробництва і праці, а саме скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і доводи позивача про те, що під час процедури скорочення відповідач не врахував наявне у ОСОБА_1 переважне право на залишення на роботі.

Так, позивач посилався в позові на те, що замість нього скороченню підлягали ОСОБА_7, ОСОБА_8, які мають вищу освіту не за спеціальністю, а Дідкова взагалі не має вищої освіти, тому він в порівнянні з ними має більш високу кваліфікацію та продуктивність праці.

У відповідності з ОСОБА_10 соціальної політики України № 80/06/187-12 від 21 травня 2012 року при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці; законодавством не передбачені критерії і порядок визначення працівників із більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці; на практиці для виявлення таких працівників роботодавцем робиться порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників, у процесі якого, як правило, враховуються такі обставини: наявність відповідної освіти, післядипломної освіти, документів про підвищення кваліфікації, відсутність дисциплінарних стягнень, наявність заохочень за успіхи у роботі, отримання премій за виконання особливо важливих робіт, відсутність прогулів, відпусток без збереження заробітної плати, тривалого перебування на лікарняних листках, зауважень з боку адміністрації щодо строків і якості виконуваних завдань, обсяги виконуваних робіт тощо.

Судом встановлено, що позивач займав посаду провідного інженера відділу забезпечення ефіру філії НТКУ «Миколаївська регіональна дирекція».

Посадовою інструкцією провідного інженера відділу забезпечення ефіру апаратно-студійного комплексу передбачено, що провідним інженером призначається особа, яка має вищу освіту технічного напрямку підготовки, стаж роботи за фахом на інженерно-технічних посадах не менше 3 років, володіння персональним компютером на рівні впевненого користувача.

В судовому засіданні відповідачем був наданий перелік осіб, які на час вивільнення займали посади провідного інженера, з якого вбачається, що на час вивільнення працювали в відділі забезпечення ефіру філії НТКУ: ОСОБА_7, який мав вищу освіту за спеціальністю «Системи і методи прийняття рішень», кваліфікація інженер з компютерних систем та стаж роботи 1 рік 4 місяці 26 днів; ОСОБА_11, яка мала освіту за спеціальністю радіозвязок та радіомовлення, кваліфікація радіотехнік, стаж роботи 48 років 9 місяців 24 дні, ОСОБА_12, який мав вищу освіту за спеціальністю радіозвязок і радіомовлення, кваліфікація - інженер радіозвязку і радіомовлення, стаж роботи 36 років 9 місців 22 дні; ОСОБА_13 вищу освіту за спеціальністю елктрообладнання суден, кваліфікація інженер-електрик, стаж роботи 30 років 5 місяців 2 дні; ОСОБА_1, який мав вищу освіту за спеціальністю радіозвязок і радіомовлення, стаж роботи 30 років 5 місців 3 дні; ОСОБА_8, який мав вищу освіту за спеціальністю технологія машинобудування, кваліфікація інженер-механік, стаж роботи 11 років 2 місяці 6 днів.

Розглядаючи питання про скорочення посад провідних інженерів, адміністрація обгрунтовано виходила з того, що, насамперед, врахувала ділові якості працівників за посадою, що скорочується (кваліфікація і продуктивність праці). Крім того, відповідачем враховувалась і виплата надбавок за складність, напруженість у роботі, які б мали не разовий, а систематичний характер, що вказує на високу продуктивність праці.

Надбавка за складність, напруженість у роботі надається відповідно до умов Колективного договору виключно у випадках дотримання працівником трудової дисципліни, своєчасного та якісного виконання ним робіт.

Відповідно до підпункту «а» підпункту 2 п. 3 Постанови КМУ від 30.08.2002 року №1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначені надбавки скасовуються або зменшуються.

Начальником відділу забезпечення ефіру ОСОБА_4 31.03.2016 року на ім*я директора філії НТКУ «Миколаївська регіональна дирекція» внесено подання на скорочення працівників відділу забезпечення ефіру, відповідно до якого запропоновано на скорочення посади провідних інженерів ОСОБА_12 і ОСОБА_1

Так, відповідно до подання, ОСОБА_8 на посаді провідного інженера відповідає за роботу у сфері відео- та аудіотрансляцій, безпосередньо керує роботою пересувної телевізійної студії, свою роботу виконує якісно, у строки, встановлені планом. За час робот не мав дисциплінарних стягнень, зохочувався керівництвом за продуктивну працю, має надбавку до заробітної плати у розмірі 40%. У зв*язку із великим обсягом роботи у філії також задіяний у господарських роботах, веде підготовку й обслуговування водопровідних та опалювальних систем. Дисциплінований, бере участь у суспільному житті колективу. Активний член протипожежної дружини філії.

ОСОБА_7 є провідним спеціалістом у сфері програмування та практичної експлуатації електронної техніки. За плідну роботу мав надбавку у розмірі 35% посадового окладу. Скорочення цього спіробітника потягло б за собою зупинення цілої низки проектів з переоснащення технічного забезпечення.

ОСОБА_11 є одним з найбільш досвідчених співробітників відділу з підготовки та проведення ефіру. На посаді провідного інженеру відділу є начальником зміни АСБ-1, веде роботу із технічного забезпечення прямих ефірів та запису програм. Технічно грамотна, веде постійну роботу з удосконалення якості випуску телепрограм. Має надбавку до заробітної плати у розмірі 35% посадового окладу.

ОСОБА_1 як провідний інженер не бере участі в роботі відділу у звязку з відсутністю ділянки роботи відділу, яку можна йому довірити, тимчасово направлений для роботи у архівний відділ. Відсутні необхідні навички роботи у існуючий на даний час напрямках роботи відділу та небажання навчатися, освоювати нові методи роботи, нові технології. Відсторонення ОСОБА_1 від участі у програмі «Музична вітальня» відбулося у звязку з тим, що програма перейшла на більш якісний рівень виробництва, а у працівника не було достатнього досвіду роботи із компютером, іншими сучасними методиками роботи. Підрозділ АСБ-2, за яким був закріплений ОСОБА_1, розформований у звязку з відсутністю робіт з виробництва програм. За час роботи у філії надбавка за напруженість виплачувалась лише один раз у грудні 2015 року. Заходи заохочень за час перебування на посаді провідного інженера до ОСОБА_1 не застосовувались, дисциплінарних стягнень не мав.

Таким чином, зі змісту вказаного подання вбачається відсутність у позивача переваг для залишення на роботі у звязку з низькою продуктивністю праці в порівнянні з іншими працівниками, зокрема, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11

Також суд не приймає доводи позивача на відсутність у нього дисциплінарних стягнень, оскільки притягувати працівника до дисциплінарної відповідальності, в тому числі й за неналежне виконання своїх посадових обов'язків, є правом, а не обов'язком роботодавця. Сама по собі відсутність у працівника дисциплінарних стягнень не свідчить про високу продуктивність його праці та не спростовує висновків викладених у поданні.

Не заслуговують на увагу довод позивача про те, що відповідач не врахував його переважне право на залишення на роботі, оскільки відповідно до ч.ч.2,3 ст.42 КЗпП України перевага в залишенні на роботі надається лише при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації.

Відповідно до вимог ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно з протоколом засідання профкому первинної профспілкової організації філії НТКУ «Миколаївська регіональна дирекція» від 15.06.2016 року №8 було надано згоду на звільнення працівників за скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, серед яких і позивач ОСОБА_1 Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що рішення профкомом було прийнято під впливом керівництва матеріали справи не містять, таке посилання позивача є припущенням.

Згідно з ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частиною 2 ст.235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку.

Оскільки роботодавець дотримав правила звільнення працівника, передбачені трудовим законодавством, то позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу №118-ос від 15.06.2016 р. про звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.237-І КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки в судовому засіданні не встановлено порушеннь прав позивача відповідачем, то немає і підстав для відшкодування моральної шкоди.

Пунктом 8 ст.134 КЗпП України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено обов'язок з відшкодування шкоди, заподіяної установі у звязку з оплатою незаконно звільненому працівнику часу вимушеного прогулу. Такий обовязок покладається на службову особу, за наказом якої звільнення працівника здійснено з порушенням закону. При цьому винна в незаконному звільненні особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з її вини установі.

Позивач є не особою, яка має право звертатися до суду з вимогами в інтересах підприємства відповідача, та, крім того, судом не встановлено порушень закону відповідачем під час звільнення позивача ОСОБА_1, а тому позовні вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству у звязку з оплатою ОСОБА_1 часу вимушеного прогулу в розмірі фактично виплачених ОСОБА_1 сум задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 40, 42, 49-2, 235, 237-1 КЗпП України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Філії Національної телекомпанії України «Миколаївська регіональна дирекція» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А. Карташева