АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Хіль Л.М., Мартєва С.Ю.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі представника відповідача Касьянова С.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю"

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 березня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом та просив поновити його на роботі на посаді апаратника одержання технічного вуглецю 5 розряду в цеху виробництва технічного вуглецю та стягнути з ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та 50 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 07 грудня 2015 року його було звільнено з роботи на підприємстві за вчинення за місцем роботи розкрадання майна власника (п. 8 ст. 40 КЗпП України). В подальшому, роботодавцем наказом №46 від 19 січня 2016 року змінена підстава звільнення на п. 2 ст. 41 КЗпП України, яка передбачає розірвання трудового договору з ініціативи власника у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Вважає звільнення незаконним та проведеним з порушенням норм трудового законодавства, оскільки факт вчинення розкрадання не був встановлений обвинувальним вироком суду чи постановою про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді апаратника одержання технічного вуглецю 5 розряду в цеху виробництва технічного вуглецю ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю".

Стягнуто з ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 грудня 2015 року по 15 березня 2016 року в сумі 19 855,33 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 - відмовлено.

Рішення в частині поновлення на робоі та виплати середнього заробітку за один місяць звернено до негайного виконання.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржило ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю", просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 був прийнятий на посаду прибиральника виробничих приміщень у цех виробництва технічного вуглецю 20 лютого 2002 року з подальшим переведенням на посаду апаратника одержання технічного вуглецю в цеху виробництва технічного вуглецю ПАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» з присвоєнням 5 розряду.

07 грудня 2015 року наказом про припинення трудового договору (контракту) №29 ОСОБА_3 звільнено з 08 грудня 2015 року за ст. 40 п. 8 КЗпП України за вчинення за місцем роботи розкрадання майна власника. Підставою звільнення зазначено протокол від 02 грудня 2015 року, витяг з кримінального провадження №004347, протокольна записка. З наказом ОСОБА_3 ознайомлений того ж дня (а.с. 9).

На підтвердження наказу про припинення трудового договору (контракту) №29 від 07 грудня 2015 року відповідачем було видано наказ №49 від 19 січня 2016 року про звільнення, змінивши при цьому підставу звільнення позивача, а саме на підставі п.2 ч.1 ст. 41КЗпП України - вчинення винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника (а.с. 35).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є працівником який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, а тому він не може бути звільнений з підстав, визначених у п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Правовий аналіз пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що ця норма матеріального права не передбачає наявність обвинувального вироку суду як обов'язкової умови для звільнення працівника за викладеною у ній підставою; звільнення з підстави втрати довір'я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Виходячи з вимог п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України для визначення правомірності звільнення працівника у зв'язку із втратою довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу, встановленню підлягає, з поміж іншого, чи є цей працівник таким, що безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 Виробничої інструкції апаратник одержання технічного вуглецю реакторного відділення і відділення вловлювання повинен: вести технологічний процес одержання технічного вуглецю, готувати та регулювати подачу присадки; вести контроль за технологічним процесом; проводити регулювання технологічного процесу; проводити лабораторно-контрольні експрес-аналізи присадки по встановленим показникам; проводити контроль за виходом та якістю технічного вуглецю по стадіям обслуговування за допомогою контрольно-вимірювальних приладів; проводити регулювання витрат сировини, палива, повітря, пари, води, присадки за допомогою приладів автоматичного та ручного регулювання; проводити розрахунок потреби кількості сировини в залежності від виходу технічного вуглецю; попереджувати і усувати відхилення від заданого режиму в технологічному процесі; усувати несправності обладнання і комунікацій; вести відбір проб; робити чищення ізоляторів, шлюзовиків, трубопроводів; робити заміну сировинних і водяних форсунок.

Зазначені посадові обов'язки ОСОБА_4 підтверджують те, що він не може вважатися працівником який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності. Робота працівника з обладнанням та сировиною підприємства не вказує на те, що вказані матеріальні цінності були йому ввірені роботодавцем та отримані працівником під звіт.

За таких обставин, незалежно від дій працівника, що не обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, його звільнення за п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України не може вважатися правомірним.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість, ПАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» наведено не було.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: --//-- О.Ю. Кузнєцова

Судді --//-- Л.М. Хіль --//-- С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: О.Ю. Кузнєцова