Справа № 127/9472/16-ц
Провадження 2-п/127/140/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Короля О.П.

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 18.07.2016 р. в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, мотивуючи тим, що про розгляд справи 18.07.2016 р. він не був повідомлений належним чином, судова повістка про виклик до суду йому не вручена.

На його думку, суд неправильно і неповно дослідив докази та не вірно надав їм оцінку.

Судом у заочному рішенні встановлено, що відповідно до укладеного 01.04.2011 року договору банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг.

З таким висновком відповідач не погоджується виходячи з наступного.

ОСОБА_2 станом на 17.02.2016 року обраховано з суми 4 997,42 грн., та складає 14 817,04 грн., з яких:

4 997,42 грн. - заборгованість за кредитом;

8 337,86 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом;

300,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

500,00 грн - штраф (фіксована частина);

681,76 грн - штраф (процентна складова)

Відповідач вража.є такий розрахунок не конкретний, такий що суперечить вимогам законодавства України та більше пояснення з цього приводу будуть надані у судовому засіданні.

Строк дії договору кредиту, який зазначений на самій картці, сплинув.

ОСОБА_2 до наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається,що перший платіж по погашенню кредиту здійснений 12.04.2011 року в сумі 500,00 грн, а останній платіж по погашенню кредиту здійснений 02.09.2015 року в сумі 2 588,68 грн.

Зазначені дані про останній платіж 02.09.2015 року є не правдиві та підроблені банком, тому як на час погашення заборгованості ОСОБА_1 перебував на військовій службі в зоні антитерористичної операції - АТО і не міг користуватися карткою апріорі.

А тому початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст.261 ЦК України збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, який в даній справі почався у банку з 12.05.2011 року, після того як не були в черговий раз виплачені проценти за договором.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.І ст.259 ЦК України). Заява-анкета позичальника не містить домовленості про збільшення строку позовної давності.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1А підтримав заяву про перегляд заочного рішення суду і справу призначити до розгляду в загальному порядку.

Належним чином повідомлений про розгляд заяви представник позивача ПАТ «Акцент-Банк» в судове засідання не з»явився, що не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали, які додані до заяви про перегляд заочного рішення, суд дійшов висновку про залишення заяви без задоволення з таких підстав.

ОСОБА_2 до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи слідує, що повістку про виклик до суду 18.97.2016 р. на 9 год.30 хв. відповідач ОСОБА_1 не отримав.

Проте в заяві про перегляд заочного рішення суду відповідач ОСОБА_1 не вказав на докази в розумінні ст. 57 ЦПК України, які б мали значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене суд не знайшов підстав, визначених ч. 1 ст. 232 ЦПК України для скасування заочного рішення суду від 18.07.2016 р.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 209, 210, 231, 232 ЦПК України, -

УХВАДИВ :

заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 18.07.2016 р. в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя