АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-7809 Головуючий у 1-й інстанції - Колдіна О.О.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_4, Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності, визнання права на отримання дубліката свідоцтва про право власності, зобов'язання видати дублікат свідоцтва про право власності,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року за недоведеністю відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Голосіївської РДА у м. Києві, треті особи: ОСОБА_4, ГУЮ у м. Києві, про визнання права власності, визнання права на отримання дубліката свідоцтва про право власності, зобов'язання видати дублікат свідоцтва про право власності.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 34-35).

В суд апеляційної інстанції відповідач та треті особи не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать завірені штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотні повідомлення про вручення судових повісток (а.с.44-45)

Суд ухвалив розглядати справу у їх відсутність, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення позивача, ОСОБА_3, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних долях на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане 8 травня 1998 року держадміністрацією Московського району м. Києва, що підтверджується інформацією Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 22 квітня 2013 року.

Позивач в квітні 2013 року звернувся до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації за заявою про видачу йому дубліката Свідоцтва про право власності на житло, виданого 08 травня 1998 року в зв'язку з втратою оригіналу.

Згідно з листом Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 4 квітня 2013 року №06-Л-481 позивачу було роз'яснено порядок отримання дубліката Свідоцтва про право власності, відповідно до якого дублікат оформляється у разі його втрати, крадіжки, пошкодження на підставі звернення та архівних документів, що зберігаються в органах, які оформили право власності, довідки з органу внутрішніх справ про втрату або викрадення Свідоцтва, оголошення про втрату в друкованих засобах масової інформації. Позивачу було роз'яснено, що для видачі дубліката свідоцтва про право власності необхідна заява всіх співвласників спірної квартири.

За встановлених обставин, виходячи з недоведеності позивачем факту порушення його прав з боку відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_3 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.27-28).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга позивача не містить, в ході апеляційного розгляду ОСОБА_3 також не навів таких обставин.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 надав пояснення, відповідно до яких Свідоцтво про право власності на кв. АДРЕСА_1 ним фактично втрачене не було - він виявив відсутність зазначеного свідоцтва після розірвання шлюбу з ОСОБА_4

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначив, що колишня дружина, ОСОБА_4, відмовилась надати свою згоду на отримання дубліката свідоцтва про право власності з тих підстав, що не визнає за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Таким чином, в даному конкретному випадку існує спір про право власності на квартиру АДРЕСА_1 між позивачем та його колишньою дружиною, ОСОБА_4

Під час апеляційного розгляду позивач пояснив суду, що колишня дружина (третя особа у даному спорі) не надає йому свідоцтво про право власності на квартиру, що є їх спільною частковою власністю, чим перешкоджає позивачу розпорядитися цим майном на корсить теперішньої дружини.

Ураховуючи предмет даного спору, а саме визнання за позивачем права власності на Ѕ квартири АДРЕСА_1, яке оспорюється не відповідачем у даній справі, а іншою особою, порушення прав позивача з боку Голосіївської РДА у м. Києві не встановлено.

Відповідно до положень ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на наведене, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність порушення охоронюваних законом прав та інтересів ОСОБА_3 з боку Голосіївської РДА у м. Києві.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома