УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до приватного підприємства «ОККО-Нафтопродукт» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 17 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 23 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися до суду з указаним позовом, у якому просили у рахунок відшкодування матеріальних збитків стягнути з приватного підприємства «ОККО-Нафтопродукт» (далі - ПП «ОККО-Нафтопродукт») 12 019 грн, які складаються з витрат на діагностику та ремонт автомобіля, заміну автозапчастин та оплати послуг евакуатора й 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої унаслідок пошкодження автомобіля та неможливості його використання.

На обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що 26 жовтня 2014 року ОСОБА_4, користуючись на підставі довіреності автомобілем марки BMW 7401, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_5, о 03 год. 51 хв. скористався послугами ПП «ОККО-Нафтопродукт» автозаправочної станції № ІФ22 (далі - АЗС), що знаходиться по вул. Чернівецькій, 3 у с. Остриця Новоселицього району Чернівецької області та заправив автомобіль пальним марки «А-95 пульс» на суму 1 231 грн з бензоколонки № 2 указаної АЗС. Після заправки, проїхавши 500 метрів, двигун автомобіля раптово припинив свою роботу й запуск двигуна та подальший рух автомобіля стали неможливими, оскільки працівники АЗС у бензобак автомобіля замість бензину указаної марки, заправили дизельне пальне марки «Євро5-ВО ТМPulls».

Ураховуючи зазначене, позивачі просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 17 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 23 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилено, рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 17 травня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

При новому розгляді справи суди першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України врахували висновки і мотиви скасування попередніх рішень судів, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року, та на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, виходили із недоведеності того, що при придбанні палива ОСОБА_4 замовив саме бензин, а не дизельне пальне, яке в подальшому було злито на СТО, і будь-якого висновку експертизи на підтвердження того, що в баку автомобіля було дизельне пальне, придбане саме на АЗС відповідача, матеріали справи не містять.

При цьому, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що в даному випадку до спірних правовідносин норми Закону України «Про захист прав споживачів» не застосовується, оскільки позивачем не оспорюється належна якість придбаного товару - дизельного пального на АЗС, а оспорюються саме дії працівників АЗС з приводу помилкового залиття у бак автомобіля іншого пального, що призвело до виходу з ладу паливної системи автомобіля.

Крім того суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для відшкодування моральної шкоди внаслідок пошкодження майна, оскільки позивачами не доведено, що саме з вини ПП «ОККО-Нафтопродукт» відбулося вказане пошкодження, що призвело до спричинення моральних страждань.

Докази та обставини, на які посилаються заявники у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 17 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

В.М. Коротун