Провадження № 2/582/618/16
Справа № 582/1262/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2016 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді - Жмурченка В.Д.,

за участю секретаря - Коваль В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в смт. Недригайлів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, про визнання права власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельні ділянки (Державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 та Державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1), що розташовані на території Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, які належали ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з'явилися, але представник позивачки надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовільнити (а.с.34).

Представник Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову (а.с.33).

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

При перевірці документів необхідних для оформлення спадщини виявилося, що Державний акт на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_1 та Державний акт на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_2 виданий на ім'я спадкодавця, загублені, про що в газеті "Недригайлів Сьогодні" опубліковано оголошення про його втрату (а.с.24-25).

Оскільки на даний час зазначені Державні акти на право приватної власності на землю втрачені, а одержати їх дублікат в компетентних органах неможливо у зв'язку з смертю власника, позивач не може отримати у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки.

Оскільки зазначені правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У зв'язку з неможливістю отримати позивачем правовстановлюючий документ на вищевказані земельні ділянки, які вона успадкувала, суд вважає за необхідне задовольнити її позовні вимоги, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права власності на дані земельні ділянки.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 80, 212,215, ЦПК України, ст.ст. 25, 1218, 392, ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельні ділянки (Державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 та Державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1), що розташовані на території Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, які належали ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом.

Це рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя В. Д. Жмурченко