Справа № 723/1798/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 грудня 2016 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.,

при секретарі Крупчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом Керівника Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Сторожинецької РДА, опікун ОСОБА_3 про накладення заборони на відчуження майна,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Сторожинецької РДА, опікун ОСОБА_3 про накладення заборони на відчуження майна, посилаючись на те, що розпорядженням Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області від 23.09.2014 року № 253 малолітньому ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.12.2014 року малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відібрано у батьків ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, без позбавлення їх батьківських прав.

Відповідно до розпорядження Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області від 28.11.2014 № 322 малолітній ОСОБА_1 проживає разом з опікуном ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2.

Місце реєстрації малолітнього за адресою: АДРЕСА_1, де ОСОБА_1 проживав до його відібрання у батьків, що підтверджується довідкою Великокучурівської сільської ради № 5561 від 14.06.2016.

Відповідно до витягу від 28.12.2015 № 51082307 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна будинок, розміщений за адресою АДРЕСА_1., на праві приватної власності належить ОСОБА_2 (свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 від 19.10.2015).

Крім того, рішенням голови Снячівської сільської ради №39 від 10.12.2014 за малолітнім ОСОБА_1 закріплено право користування житлом за вище вказаною адресою.

Прокурор у судове засідання не з'явився, направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася двічі, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином, виходячи з чого суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Представник Служби у справах дітей Сторожинецької райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином.

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Виходячи з чого суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Так, за змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.12.2014 року малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відібрано у батьків ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, без позбавлення їх батьківських прав (а.с. 7-8).

В подальшому, як встановлено судом, розпорядження Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області від 23.09.2014 № 253 неповнолітньому ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 9), а відповідно до розпорядження Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області від 28.11.2014 року №322 неповнолітній ОСОБА_1 проживає разом із ОСОБА_3, яку призначено опікуном дитини (а.с. 10).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН Про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.

Частиною 1 ст. 248 СК України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала.

Крім того, вимогами ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна чи житла, але такого зроблено не було.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Також слід зазначити, що згідно з вимогами ч. 3 ст. 25 Закону України Про охорону дитинства та ч. 1 ст. 32 Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї, жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватись лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей.

Як встановлено судом, малолітній ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, де він проживав до його відібрання у батьків, що підтверджується довідкою Великокучурівської сільської ради № 5561 від 14.06.2016.(а.с.16)

Відповідно до відомостей, які містяться в інформаційній довідці від 21.06.2016 року №61841692 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужування об'єктів нерухомого майна, будинок, який розміщений за адресою: АДРЕСА_1., на праві приватної власності належить ОСОБА_2 (свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 від 19.10.2015). (а.с. 15).

За таких обставин, суд враховуючи вищевказані вимоги закону, а також те, що при винесенні судом рішення про позбавлення батьківських прав матері дитини не вирішено питання про накладення заборони на відчуження нерухомого майна, а також враховуючи, що рішення голови Снячівської сільської ради №39 від 10.12.2014 року за малолітнім ОСОБА_1 закріплене право користування вказаним житлом та з метою захисту інтересів неповнолітнього ОСОБА_1, зокрема, збереження його права на користування житлом, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією ООН «Про права дитини», ст.248 СК України, ст. 71 ЖК України, Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст.ст.10, 11, 60-64, 79, 88, 174, 169, 209, 212, 213, 224-233, 293-295 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Керівника Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Сторожинецької РДА, опікун ОСОБА_3 про накладення заборони на відчуження майна, задовольнити.

Накласти заборону на відчуження будинку, розміщеного за адресою АДРЕСА_1., який на праві приватної власності належить ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки АДРЕСА_3 на користь прокуратури Чернівецької області на р/р 4946 ДКСУ м. Київ МФО 820172 судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Сторожинецьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: