Справа № 723/2113/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2016 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.,

при секретарі Чокан Д.В.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 21.07 1996 року було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Сторожинецького районного управління юстиції, Чернівецької області, актовий запис № 48. Від шлюбу народилося троє дітей, двоє з яких на даний час є неповнолітніми.

Причиною розпаду сім'ї позивач зазначає те, що вона втратила до відповідача почуття поваги і любові, оскільки в них різні погляди на ведення спільного господарства, побуту і виховання дітей. Внаслідок цього у них виникають постійні лайки, сварки і конфлікти. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер і просила його розірвати та залишити їй шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Ухвалою суду від 17 листопада 2015 року, сторонам по справі, за клопотанням відповідача, надавався тримісячний строк для примирення. Примирення не відбулося і позивач звернулася до суду із заявою про підтримання позовних вимог та про розгляд справи в її відсутності.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 не заперечував проти розірвання шлюбу, однак категорично заперечив проти вимоги щодо іменування позивача після розірвання шлюбу шлюбним прізвищем ОСОБА_2, зазначивши, що таке прізвище необхідно змінити на дівоче так як він не бажає, щоб його колишня дружина носила його прізвище. Крім цього звернув увагу суду на допущену в позові помилку щодо року реєстрації шлюбу між сторонами, піддаючи тим самим сумнів в правомірності прийняття судом позову до розгляду.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені фактичні обставини справи і відповідні правовідносини.

Так в судовому засіданні було встановлено, що між сторонами 21 липня 1996 року було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Сторожинецької районної державної адміністрації, Чернівецької області, актовий запис № 48, що підтверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6) Від шлюбу у сторін є діти, двоє із яких на час розгляду справи в суді не досягли повноліття (а.с.10, 11, 12).

Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 174 ЦПК України, встановлено, що відповідач може визнати позов і в цьому разі суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Зважаючи на встановлені обставини і правовідносини, суд знаходить, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, між сторонами, підлягають задоволенню.

Примирення, яке судом встановлювалось у відповідності до вимог ст.111 ЦПК України, позитивних наслідків не дало, сторони не примирилися, а тому на думку суду дана сім`я розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін, оскільки відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Визнання відповідачем позову не порушує прав інших осіб і не суперечить закону.

Вирішуючи вимогу позивача про залишення їй шлюбного прізвища, суд виходить з того, що вирішення вказаного питання виходить за межі повноважень суду.

Так згідно положень ст.28 Цивільного Кодексу України. ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Ім'я фізичній особі надається відповідно до закону.

Статтею 35 Сімейного Кодексу України визначено, що право на обрання прізвища одного із наречених, при реєстрації шлюбу, належить нареченим.

Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Тобто питання щодо іменування шлюбним прізвищем є правом особи, яке вона використовує на власний розсуд, в той час як вирішення питання щодо відновлення дошлюбного прізвища потребує, крім бажання особи, також і рішення компетентного органу про таке відновлення.

Із зазначеного вбачається, що відповідач також не може впливати на невід'ємне право особи щодо вибору нею свого імені або його складової частини - прізвища, а тому бажання відповідача щодо зміни прізвища його колишній дружині, судом не може бути реалізоване, внаслідок порушення прав позивача, при такій реалізації. Окремого цивільного позову про вирішення цих вимог, відповідач також не заявляв.

Висловлені відповідачем зауваження, щодо допущених в позові помилок та зауваження щодо дій суду пов'язаних із прийняттям такого позову до розгляду на думку суду не впливають на доказаність чи не доказаність предмету позову. Крім цього суд знаходить, що невірне зазначення позивачем, в позові, року реєстрації шлюбу є опискою, що підтверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу між сторонами і така описка не може служити підставою для не допуску вимоги позивача до правосуддя.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 61, 174, 191, 212-215, 223 ЦПК України та на підставі ст.28 ЦК України,і ст.ст. 3, 35, 56, 110, 111, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 21 липня 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану, Сторожинецької районної державної адміністрації, Чернівецької області, актовий запис № 48.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: