Справа № 449/1342/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2016 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Борняка Р.О.

при секретарі Баран П.Д.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо транспортною пригодою.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ПАТ СК Провідна, у якому неодноразово уточнюючи позовні вимоги остаточно просив стягнути: з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 23534,14 грн. заподіяної матеріальної шкоди на ремонт автомобіля, 5000 грн. моральної шкоди, 250 грн. витрат на правову допомогу; з ПАТ СК Провідна на користь ОСОБА_1 10541,24 грн. не сплаченого страхового відшкодування, 549,51 грн. пені, 95,22 грн.- втрат від інфляції, 129,04 грн. 3% річних, 650 грн. витрат на експертизу, 250 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування свого позову у заявах про уточнення позовних вимог, письмових та усних поясненнях зазначив, що 20 вересня 2013 року на автодорозі Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів в м. Бібрка по вулиці Галицькій, біля будинку 27 автомобіль Хонда Сівік не вибрав безпечної швидкості, не справився з керуванням автомобіля та виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем ОСОБА_5 під керуванням ОСОБА_6 Вважає, що своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги пунктів: 1.2, 1.5, 1.10, 2.3,2.9 Правил дорожнього руху України. Відносно останнього кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань по факту ДТП, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрите у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Постановою Перемишлянського районного суду від 21.11.2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124,130 КУпАП України. Відповідно до висновку №023-118/13 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 71 142,85 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 47 608,71 грн. Покликається на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ОСОБА_7 СК Провідна відповідно до договору обовязкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1459459. 10.10.2013 року ОСОБА_1 подав заяву ОСОБА_7 СК Провідна про страхове відшкодування. 20.01.2014 року між позивачем ОСОБА_7 СК Провідна укладено Договір про врегулювання страхового випадку, відповідно до якого зобовязується виплатити 37067,47 гривень, однак лише 04.02.2014 року провів дану виплату. Тому вважає, що умови договору щодо відсутності претензій не є дійсними, оскільки виплати не здійснились згідно договору та такий укладений згідно ч.1 ст. 233 ЦК України під впливом тяжких обставин і на вкрай невигідних умовах. Вважає, що у страховика виникла заборгованість в розмірі 10541,24 грн. вартість ремонту з врахування зносу 47 608,71 грн. мінус виплачена сума 37 067,47 грн. Згідно ст.. 36.5 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі страховика слід стягнути пеню в розмірі 549,51 грн. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнути борг з урахуванням встановленого індексу інфляцій за весь час прострочення та 3% річних. Окрім цього, понесені витрати за проведення експертного авто - товарознавчого дослідження в розмірі 650, 00 грн.

Відповідно до положень ст.ст. 1166, 1194 ЦК України, ст. 29 Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на ОСОБА_3 слід покласти обовязок відшкодування різниці між вартістю ремонту відповідно до експертизи 71 142,85 грн. та сумою що має бути виплачена страховиком - вартістю ремонту з врахуванням зносу 47 608,71 грн., а саме 23534,14 грн. На підставі ст. 23 ЦК України стягнути компенсацію понесених маральних страждань в розмірі 5000 гривень. В обґрунтування маральної шкоди покликається на перебування водія під час ДТП в стані алкогольного спяніння. Внаслідок ДТП позивач відчуває страх від керування автомобілем, тривогу на вулиці, порушення сну, постійні душевні хвилювання, що негативно відзначилось на фізичному та морально-психологічному стані, взаємовідносинах з співробітниками, друзями, родиною. Оскільки подання позову зумовлене бездіяльністю обох відповідачів, витрати на правову допомогу повинні бути покладені на них в рівних частинах.

Представник відповідача ОСОБА_3І просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування своїх заперечень вказував на те, що ОСОБА_7 СК Провідна, відповідно до автотоварознавчого дослідження проведеного представником страховика, виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 37 067 грн. 47 коп., яке відповідним договором було погоджено між позивачем та страховиком. Вважає, що вимога позивача про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за обставин що виникли в даних правовідносинах є зловживанням позивачем своїх прав з метою отримання безпідставної вигоди та незаконного збагачення за рахунок відповідача. Покликається на Закон України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та зазначає, що саме страхова компанія ОСОБА_7 СК Провідна в якій і була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 буде належним відповідачем по справі та зобовязана відшкодувати позивачеві належно обґрунтовані витрати в межах страхової суми - 50000 гривень, а матеріальна шкода за пошкодження автомобіля становить згідно висновку експертизи становить 47 608.71 грн. У відповідності до ст. 1194 ЦК України різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою є сума, що виходить за межі ліміту відповідальності страховика. Окрім цього, фактичними витратами є витрати, які документально підтверджені під час відновлювального ремонту ТЗ на спеціалізованих підприємствах автомобільного сервісу. Висновком №023-11/13 від 22.11.2013 року, відповідно до п.8.3 розділу 8 ОСОБА_8 Визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ п.7.38 розділу 7 ОСОБА_8, для автомобілів строк експлуатації яких перевищує 7 років при розрахунку матеріального збитку визначається вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ, що становить 47608,71 грн. Вважає незаконною вимогою про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 250 гривень, оскільки Законом Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах не передбачено відшкодування витрат за написання позовних заяв та складання відповідних процесуальних документів, а лише участь адвоката в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи. Окрім цього зазначає, що позивач жодним чином не обгрунтував стуненя душевних страждань, розмір відшкодування шкоди в сумі 5000 гривень і не надав суду належних та допустимих доказів у відповідності до п. 4 Постанови Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Крім цього покликається на договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.05.2013 року який не оскаржувався і відповідно до нього відшкодована матеріальна шкода ОСОБА_1

У письмових запереченнях проти позову ОСОБА_7 СК Провідна зазначає, що розмір страхового відшкодування визначається у відповідності до п.30.2 ст. 30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, як різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП 81099,15 грн. та після ДТП- 44031,68 грн., що становить 37067,47 грн. та було виплачено позивачу. Тому вважає, безпідставною вимогу позивача щодо стягнення з ОСОБА_7 СК Провідна10 541,24 грн. Необгрунтованою є вимога позивача щодо сплати 650,00 гривень за проведення експертного дослідження, оскільки у відповідності до вимог ст. 34 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 16.10.2013 року, тобто в межах 10 робочих днів з дня подання позивачем заяви про виплату страхового відшкодування за скеруванням незалежним оцінювачем ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_1 складено Акт огляду колісного транспортного засобу та в подальшому складено №PROVID- 2 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. Окрім цього, 20.01.2014 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 СК Провідна було укладено договір про врегулювання страхового випадку, згідно якого 30.01.2013 року здійснила перерахунок страхового відшкодування в розмірі 37067,47 грн. та виконала умови договору. Звертає увагу суду на те, що відшкодування шкоди це відповідальність, а не боргове зобовязання на яке повинні нараховуватись проценти за користування чужими коштами, тому дія ч.2 ст. 625 ЦК України про обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних не поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з завданням шкоди.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч. 2 цієї ж статті збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Стаття 1166 ЦК України визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як і в будь-якій справі про відшкодування шкоди, у спорі, пов'язаному з ДТП, потрібно довести: протиправну поведінку відповідача; наявність і розмір шкоди, заподіяної позивачеві; причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Із пояснень осіб, що беруть участь у справі, постанови про закриття кримінального правопорушення (а.с.12-14), постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 за ст. ч.1 ст. 130,124 КУпАП (а.с. 15), матеріалів висновків спеціаліста № 023-11/13 від 22.11.2013 року (а.с. 18-30), акту огляду колісного транспортного засобу (а.с.31-49) судом встановлено таке: 20.09.2013 року о 23.30 годині на автодорозі Мукачево-Ів.Франківськ-Рогатин-Львів в м. Бібка по вул. Галицькій, біля будинку 27 автомобіль Хонда Civic з н/з АТ 6095АМ під керуванням ОСОБА_3, який перебуваючи в стані алкогольного спяніння, не вибрав безпечної швидкості, не справився з керуванням автомобіля та виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з зустрічним автомобілем Шкода Октавія з н/з НОМЕР_1, за кермом якого перебував ОСОБА_6. Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження. Факт вчинення ДТП, вина відповідача ОСОБА_3 у його вчиненні та заподіянні позивачу матеріальної шкоди, що полягає у пошкодженні належного йому транспортного засобу, що підтверджується постановою судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 21.11.2013 року, яка набрала законної сили, крім цього вказане ніким із осіб, що беруть участь у справі не оспорюється.

Внаслідок ДТП, як вбачається із згаданих висновків спеціаліста, відповідачем ОСОБА_3, автомобілю ОСОБА_1 заподіяно матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 71 142,85 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 47 608,71 грн. Суд вважає згадані висновки спеціаліста належними доказами, що підтверджують дійсну вартість заподіяного позивачу матеріального збитку внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, оскільки дослідження за наслідками яких судовим експертом ОСОБА_8І дані такі висновки проведені у відповідності до «ОСОБА_8 товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» затвердженої наказом МЮУ і ФДМУ №142/5/2092 від 24.11.2003 року, зареєстрованого в МЮУ 24.11.2003 року за №1074/8395, що була чинною на час проведення таких досліджень. Окрім цього, будь-якими доказами вартість заподіяного позивачам матеріального збитку визначеного вказаними висновками не спростована. Твердження відповідача про те, що такі не можуть братись до уваги, як неналежні докази є голослівними.

Крім цього, як вбачається із копій квитанцій (а.с. 17) позивачем ОСОБА_1 було сплачено 650,00 грн. за проведення згаданого автотоварознавчого дослідження. Вказана сума, теж, на думку суду, є заподіяною позивачу внаслідок ДТП шкодою та підлягає відшкодуванню.

Як вбачається із поліса №АС 1459459 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 60) на час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ОСОБА_7 СК Провідна. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складав 50 тис. грн.

Відповідно до змісту ст.ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, до якої входить окрім шкоди повязаної з пошкодженням транспортного засобу (витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством), також, і шкода повязана з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Крім цього, відповідно до змісту ст. 34 згаданого Закону страховик зобовязаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи, у випадку коли такий самостійно обрав експерта чи аварійного комісара для визначення розміру шкоди у звязку із не направленням такого страховиком.

Не заслуговують на увагу суду, покликання відповідачів на неправомірність відшкодування шкоди у вигляді компенсації вартості відновлювального ремонту, а саме 71 142,85 грн., оскільки згаданими висновками спеціаліста було визначено реальні збитки (дійсна, пряма шкода) заподіяна транспортному засобу позивача, тобто дійсна вартість втрат позивача внаслідок пошкодження його транспортного засобу у ДТП та витрат, які вони повинні зробити для відновлення своїх порушених прав. Така була визначена з врахуванням діючої на той час ОСОБА_8 товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.

04.02.2014 року ОСОБА_7 СК Провідна виплатив частину страхового відшкодування в розмірі 37067,47 грн.

На підставі наведеного, враховуючи сплачені кошти, ОСОБА_7 СК Провідна повинна сплатити відшкодування шкоди - 10 541,24 не сплаченого страхового відшкодування + 650 грн. вартість проведеного авто-товарознавчого дослідження.

Крім цього, відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про підставність вимог позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача 23534,14 грн. заподіяної матеріальної шкоди, різниця між вартістю ремонту 71142,85 грн. та сумою, що має бути виплачена страховиком вартістю ремонту з урахуванням зносу 47 608,71 грн.

Як вбачається із змісту ст. 37 згаданого Закону виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Як вбачається із наведеного вище, а саме 10.10.2013 року позивачем подано в ОСОБА_7 СК Провідна заява про страхове відшкодування і лише 04.02.2014 року проведена виплата в розмірі 37 067,47 грн.

Оскільки зобовязання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобовязання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляцій за весь час прострочення. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобовязання.

Враховуючи вказане слід стягнути з ОСОБА_7 СК Провідна пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 549 грн. 51 коп.

Розрахунок пені:

Подвійна облікова ставка НБУ за період з 09.01.2014р. по 03.02.2014р. 0.035; (47 608,71 грн.*0,035*27/100=449,90 грн.);

За період з 04.02.2014р. по 03.03.2014р.( 10541,24 грн. *0,035*27/100=99,61 грн.)

Інфляційні витрати:

Індекс інфляцій за період з 09.01.2014р. по 31.01.2014р.- 100,2%, (47608,71 грн. *100,2%+95,22 грн.)

3% річних складають: 129,04 грн.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір може мати суто умовний характер.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також з врахуванням ст. 23 ЦК України, розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд прийшов до висновку, що позов в частині відшкодування моральної шкоди слід частково задоволити та стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 2500 грн. моральної шкоди.

Враховуючи вказане позов слід задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 23534,14 грн. матеріальної шкоди; 2500 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 СК Провідна на користь ОСОБА_1 10541,24 грн. страхового відшкодування; 549,51 грн. пені; 95,22 грн. інфляційні; 129,04 грн 3% річних; 650 грн. витрат на експертизу; 250 грн. витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позову відмовити.

Крім цього, з відповідачів на користь позивача слід стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог сплачені ним судові витрати, включно із витратами на правову допомогу, понесеними ОСОБА_1 у розмірі 500 грн.

При цьому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача сплачені останнім судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме 705.48 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 84,88, 209, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 23534 ( двадцять три тисячі пятсот тридцять чотири ) грн. 14 коп. - матеріальної шкоди; 2500 (дві тисячі пятсот) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 250 (двісті пятдесят гривень) понесених витрат на правову допомогу та 352 (триста пятдесят дві гривні) 74 коп. сплаченого ним судового збору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна на користь ОСОБА_1 10 541 (десять тисяч пятсот сорок одну) грн. 24 коп. страхового відшкодування; 549 (пятсот сорок девять гривень) грн. 51 коп.; 95 (девяносто пять) грн. 22коп.- втрат від інфляції; 129 (сто двадцять девять) грн. 04 коп.; 650 (шістсот пятдесят) грн. витрат на експертизу.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна в користь ОСОБА_1 250 (двісті пятдесят гривень) понесених ним витрат на правову допомогу та 352 (триста пятдесят дві гривні) 74 коп. сплаченого ним судового збору.

В задоволенні решти позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_10