Номер провадження: 22-ц/785/20/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.

при секретарі Коноваленко Х.В.

у відкритому судовому засіданні у відсутності сторін,

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.03.2012р.

по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» ( АКІБ « УкрСиббанк»), правонаступник товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ОСОБА_3» до ТОВ « Граніт К», ТОВ « Південбуд», ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором, судових витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2009р. позивач, ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до відповідачів, ТОВ «Граніт К», ТОВ «Південбуд», ОСОБА_2 з позовом про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором №0 від 12.09.2007р. в розмірі 6266540,06грн., судового збору.

В обґрунтування позовних вимог Банк посилався на те, що 12.09.2007р. між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем, ТОВ «Граніт К» був укладений кредитний договір №0 за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 1000000,00 доларів США зі сплатою 11% річних з кінцевим строком повернення кредиту до 11.09.2009р.

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 12.09.2007р. між Банком та позичальником, ТОВ «Граніт К» 24.09.2007р. був укладений іпотечний договір за умовами якого відповідач, ТОВ «Граніт К» передало в іпотеку нерухоме майно, адміністративну будівлю виробничої бази загальною площею 656,4кв.м, земельну ділянку загальною площею 1,5000га, які розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, вул. Гранітна, №1. Вказаний іпотечний договір був посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №8668.

Кредитний договір був забезпечений порукою ТОВ «Південбуд», який був укладений між Банком і поручителем ТОВ «Південбуд» 12.09.2007р. №№35-2/432ФП.

Кредитний договір був також забезпечений порукою відповідача ОСОБА_2 на підставі договору поруки, який був укладений між Банком і поручителем ОСОБА_2 12.09.2007р. за №35-2/433 ФП.

Відповідачі належним чином умови кредитного договору не виконали, тому Банк звернувся з позовом до відповідачів, просив стягнути з них суму заборгованості за кредитним договором солідарно.

Рішенням місцевого суду від 16.03.2012р. позов Банку було задоволено, вирішено патання щодо судових витрат (а.с.156,т2). За рішенням суду сума заборгованості за кредитним договором була стягнута солідарно з трьох відповідачів.

14.08.2012р. представник Банку по довіреності звернувся до суду із заявою про виправлення описки. Посилався на те, що суд помилково в резолютивній частині рішення від 16.03.2012р. зазначив, що сума заборгованості за кредитним договором стягується з трьох відповідачів, ТОВ «Граніт К», ТОВ «Південбуд», ОСОБА_2 солідарно. В той же час за клопотанням представника Банк уточнив позовні вимоги та відмовився від вимог Банку до ТОВ «Граніт К», просив виправити описку в резолютивній частині, стягнути суму заборгованості за кредитним договором від 12.09.2007р. в сумі 6266540,06грн. солідарно з поручителів ТОВ «Південбуд» та ОСОБА_2Г.(а.с.158-159,т2).

Ухвалою суду першої інстанції від 28.08.2012р. виправлена описка. Резолютивна частина рішення суду від 16.03.2012р. викладена в новій редакції: Стягнуто солідарно з ТОВ « Південбуд», ОСОБА_2 на користь ПАТ « УкрСиббанк» сума заборгованості за кредитним договором 6266540,06грн., вирішено питання щодо судових витрат (а.с.164-165,т2).

ТОВ «Південбуд» ( поручитель) звернулося з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 16.03.2012р..

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27.03.2014р. в позові Банку до ТОВ « Південбуд» про стягнення заборгованості, судового збору відмовлено.

В решті рішення місцевого суду віл 16.03.2012р. залишено без змін(а.с.247-250,т2).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.07.2014р. касаційна скарга ПАТ « УкрСиббанк» задоволена частково. Рішення апеляційного суду Одеської області від 27.03.2014р. в частині позову Банку до ТОВ «Південбуд» про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, судових витрат скасовано, справа в цій частині позовних вимог повернута до суду апеляційної інстанції (а.с.45-47,т3).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.10.2014р. апеляційна скарга ТОВ «Південбуд» відхилена, рішення місцевого суду від 16.03.2012р. в частині позову Банку до ТОВ «Південбуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором, судових витрат залишено без змін(а.с.68-70,т.3).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014р. касаційна скарга ТОВ « Південбуд» відхилена, рішення суду 1 інстанції від 16.03.2012р., ухвала апеляційного суду Одеської області від 21.10.2014р. залишена без змін (а.с.а.с.25-26, т4).

18.06.2015р. з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 16.03.2012р. звернувся відповідач ОСОБА_2 ( другий поручитель) (а.с.41-50,т4).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.07.2015р. відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі поручителя ОСОБА_2

До апеляційного суду поступило клопотання представника ПАТ «УкрСиббанк», по довіреності, про заміну кредитора, ПАТ «УкрСиббанк» ( АКІБ «УкрСиббанк») правонаступником, ТОВ « ФК ОСОБА_3».

В обґрунтування свого клопотання заявник подав копію Договору №71/FAA про відступлення права вимоги по кредитному договору № 0 від 12.09.2007р., копії додаткових угод №1, №2, №3 до договору про відступлення права вимоги, додаток №1 до договору №71/FAA.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.11.2015р. проведена заміна кредитора, ПАТ « УкрСиббанк» замінено на правонаступника ТОВ «ФК ОСОБА_3» (т.4).

03.11.2015р. до апеляційного суду через канцелярію надійшла письмова заява відповідача ОСОБА_2 про передачу матеріалів справи до суду першої інстанції для розгляду зауважень, які ним принесені на журнал судового засідання (а.с.116-118т.4).

Ухвалою апеляційного суду від 24.11.2015р. відхилено клопотання відповідача ОСОБА_2 про повернення матеріалів справи до суду першої інстанції для розгляду зауважень на журнал судового засідання (а.с.131-132т.4).

Справа за апеляційною скаргою відповідача, поручителя ОСОБА_2 призначалася до розгляду в апеляційному суді неодноразово, в судові засідання ОСОБА_2 не зявляється.

Про розгляд справи в апеляційному суді 23.02.2016р. на 10.00год. відповідач ОСОБА_2 був повідомлений листом, який був йому направлений 29.01.2016р.

В листі звернута увага, що апеляційним судом прийнята до розгляду його апеляційна скарга від 18.06.2015р. на рішення суду від 16.03.2012р. Було запропоновано зявитися в судове засідання йому або забезпечити явку свого представника та надати пояснення по його ж апеляційній скарзі. В останнє судове засідання 23.02.2016р. на 10.00год відповідач, апелянт ОСОБА_2 не зявився, явку представника не забезпечив. Судова колегія прийняла до уваги, що відповідач ОСОБА_2, апелянт викликався в судові засідання неодноразово, його неявку до суду колегія розцінює як форму захисту, яку обрав відповідач.

У відповідності з вимогами ч 3ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки.

Поведінка відповідача, його систематична неявка до суду за викликом, дає підставу для висновку, що він зловживає своїми правами, що недопустимо за вимогами процесуального законодавства. З урахуванням зазначеного, колегія дійшла висновку розглядати справу без участі апелянта.

Інші учасники судового процесу повідомлялися про день і час розгляду справи своєчасно, не зявилися.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторони, яка повідомлена про день і час розгляду справи не перешкоджає її розглядові.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, яка доповіла доводи скарги поручителя, ОСОБА_2, судова колегія дійшла висновку апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються вимогами ст. ст.525,526,1054, ЦК України, умовами кредитного договору від 12.09.2007р., який був укладений між Банком та позичальником, ТОВ «Граніт К», додаткової угоди від 01.10.2008р. , укладеною між Банком та ТОВ « Граніт К» про внесення змін до кредитного договору, умовами договорів поруки, які були укладені 12.09.2007р. між Банком та поручителем «Південбуд», між Банком та поручителем ОСОБА_2 ( відповідачем).

На час розгляду справи та перевірки законності рішення суду першої інстанції кредитний договір, додаткова угода до нього, договори поруки є чинними.

Встановлено, що 12.09.2007р. між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем, ТОВ «Граніт К» був укладений кредитний договір №0 за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 1000000,00 доларів США зі сплатою 11% річних з кінцевим строком повернення кредиту до 11.09.2009р.(а.с.15-25, т1).

В матеріалах справи є також додаткова угода від 01.10.2008р., яка укладена між Банком та ТОВ «Граніт К» про внесення змін до кредитного договору від 12.09.2007р. внесені зміни до кредитного договору в частині збільшення відсоткової ставки за користування кредитом з 11% до 15% річних та внесені зміни до п1.3.1,1.3.2,7.1 кредитного договору.

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 12.09.2007р. між Банком та позичальником, ТОВ «Кредит К» 24.09.2007р. був укладений іпотечний договір за умовами якого відповідач, ТОВ «Граніт К» передало в іпотеку нерухоме майно, адміністративну будівлю виробничої бази загальною площею 656,4кв.м, земельну ділянку загальною площею 1,5000га, які розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, вул. Гранітна, №1. Вказаний іпотечний договір був посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №8668.(а.с.27-31,т1).

Кредитний договір був забезпечений порукою ТОВ «Південбуд», який був укладений між Банком і поручителем ТОВ «Південбуд» 12.09.2007р. №№35-2/432ФП.(а.с.35-37,т1).

Кредитний договір був також забезпечений порукою відповідача ОСОБА_2 на підставі договору поруки, який був укладений між Банком і поручителем ОСОБА_2 12.09.2007р. за №35-2/433 ФП.(а.с.32-34,т1).

Відповідно до п.1.3 договору поруки від 12.09.2007р. між Банком та поручителем ОСОБА_2 поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник зі всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу ( у тому числі суми кредиту, регресу) сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків , оплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Додатковою угодою від 01.10.2008р., укладеною між Банком та ТОВ « Граніт К» про внесення змін до кредитного договору від 12.09.2007р. внесені зміни до кредитного договору в частині збільшення відсоткової ставки за користування кредитом з 11% до 15% річних та внесені зміни до п1.3.1,1.3.2,7.1 кредитного договору. Вказана додаткова угода до кредитного договору укладена між Банком та ОСОБА_2, як директором ТОВ «Граніт К»( позичальник).

Директор ТОВ «Граніт К» входив до складу учасників ТОВ «Південбуд», йому належало 70% у статутному фонді вказаного ТОВ, яке також виступило поручителем по кредитному договору.

Дав оцінку доказам, що зібрані по справі, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення суми заборгованості по кредитному договору ( з урахуванням уточнених позовних вимог) солідарно з поручителів, ТОВ «Південбуд» та ОСОБА_2 Сума заборгованості станом на 15.04.2009р. становить 6266540,06грн.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_2 посилається на порушення своїх процесуальних прав, його не викликали до суду, про існування рішення він дізнався випадково. Вказаний довід не дає підстав для скасування рішення суду від 16.03.2012р. враховуючи вимоги діючого процесуального законодавства, у разі неявки до суду першої інстанції відповідач в апеляційному суді має можливість обґрунтувати та надати докази, чому він не погоджується з висновком місцевого суду.

Апелянт стверджує, що розрахунок заборгованості, що наданий позивачем, не містить банківських виписок, завірених належним чином, тому не можна визначитися, з чого складається сума заборгованості. Не враховано сплив строку позовної давності по вимогам про стягнення суми пені.

Апелянт вважає, що кредитний договір, який був укладений між Банком та позичальником, ТОВ «Граніт К», є споживчим кредитом, правовідносини, що виникли по вказаному кредитному договору, регулюються Законом України « Про захист прав споживачів», за вказаним Законом кредитодавець не може вимагати повернення споживчого кредиту, оскільки сплив строк давності. Апелянт не скористався своїм правом заявити клопотання про призначення експертизи для визначення суми заборгованості.

Судова колегія вважає, що вказані доводи не дають підстав для скасування рішення місцевого суду.

Позовна заява Банку до відповідачів про стягнення солідарно з них на користь Банку заборгованості знаходилася в провадженні місцевого суду з квітня 2009р. Апелянт є поручителем, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Відповідач ОСОБА_2 на час укладання кредитного договору, договору іпотеки обіймав посаду директора ТОВ «Граніт К», підписував вказані договори, відповідно був ознайомлений з їх змістом та розумів наслідки невиконання умов договорів. За договором поруки від 12.07.2007р. відповідач ОСОБА_2 поручився та виступив гарантом виконання умов кредитного договору, та також розумів наслідки невиконання умов кредитного договору позичальником.

Законність судового рішення від 16.03.2012р. неодноразово перевірялася судами різних інстанцій. При розгляді справи в суді першої інстанції відповідач ОСОБА_2 обрав тактику поведінки неявка до суду, його представником ОСОБА_5 не подавалися заяви про застосування строків позовної давності. Щодо доводів апелянта про те, що він був позбавлений можливості заявити клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи, то колегія враховує, що протягом тривалого розгляду справи відповідач ОСОБА_2 не заявляв письмових клопотань про призначення експертизи, не визначав коло питань, які він вважає за необхідним поставити перед експертами. До суду апеляційної інстанції на неодноразові виклики відповідач та його представник не зявлялися, письмових клопотань про призначення експертизи не надходило.

З урахуванням зазначеного вище, колегія вважає, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, апеляційна скарга поручителя, апелянта ОСОБА_2 відхиляється, рішення місцевого суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з поручителів, ТОВ «Південбуд», ОСОБА_2 залишається без змін.

При розгляді спору по суті, судом першої інстанції у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України було вирішено питання про стягнення з відповідачів суми судових витрат ( державне мито та судовий збір), всього 1730,00грн. вказана сума стягнута з відповідачів солідарно (а.с.156,т2). Законом не передбачено стягнення суми судових витрат у солідарному порядку, але висновок суду першої інстанції в частині вирішення порядку стягнення суми судових витрат апелянтом не оскаржується.

При зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором Банк, позивач, у відповідності з вимогами Закону України « Про судовий збір» в редакції, що діяла на час предявлення позову сплатив 1730,00грн. Від сплати суми судових витрат Банк не звільнений. У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, з відповідачів стягнуті судові витрати.

Керуючись ст.ст. 303,307ч1п1,308,315,317,319 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.03.2012р. по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» ( АКІБ « УкрСиббанк»), правонаступник товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ОСОБА_3» до товариства з обмеженою відповідальністю «Південбуд», ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором, судових витрат, залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

ОСОБА_6

ОСОБА_7