РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Кшановської Є.З.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Садівничого кооперативу «Аліса», голови Садівничого кооперативу «Аліса» ОСОБА_3 про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить визнати неправомірною бездіяльність голови СК «Аліса» ОСОБА_3 стосовно невиставлення питання про прийняття позивача в члени СК «Аліса» на загальних зборах, починаючи з 2013 року по 2015 року, а також зобовязати голову СК «Аліса» ОСОБА_3 скликати загальні збори кооперативу та поставити на розгляд питання про прийняття в члени СК «Аліса» позивача.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і пояснив, що між сторонами було укладено мирову угоду від 15.02.2013 року, за якою його мало бути поновлено в членах СК «Аліса». Свою частину обовязків за угодою від виконав, тоді як відповідач до даного часу ухиляється від виконання взятих на себе за угодою зобовязань. Заяву про прийняття його в члени СК «Аліса» надсилав поштою, однак вона повернулась не врученою за закінченням терміну зберігання. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідачів проти позову заперечив, пояснивши, що спосіб захисту порушених прав позивача в частині визнання бездіяльності неправомірною позивач обрав помилково, оскільки такого ст. 16 ЦК України не передбачає. Крім того, питання про прийняття ОСОБА_1 в члени СК «Аліса» на підставі мирової угоди не було до даного часу вирішене лише з тієї причини, що ним не було подано письмової заяви про це до кооперативу; коли ж відповідачем було отримано його позовну заяву з додатками, питання про прийняття його в члени СК «Аліса» було поставлено на розгляд, однак в звязку з відсутністю кворуму не вирішено. При цьому фактично другу із заявлених позовних вимог вже виконано добровільно, так як поставлено це питання на розгляд загальних зборів, в тому числі тих, які відбудуться наступними в березні 2016 року. За період з 2013 р. по 2015 р. загальні збори відбувалися тричі, однак за відсутністю письмової заяви ОСОБА_1 питання про прийняття його в члени кооперативу не вирішувалось.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що на загальних зборах в березні 2014 року, у яких вона брала участь, було одноголосно вирішено, зокрема, прийняти в члени СК «Аліса» позивача та чотирьох інших осіб. ОСОБА_1 був відсутній на зборах.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів.

Встановлено, що між позивачем та відповідачем СК «Аліса» було укладено мирову угоду від 15.02.2013 року, за якою:

-позивач зобовязався: в строк до 16.01.2013 року погасити борг перед відповідачем по оплаті членських внесків за 2010 2012 роки на загальну суму 360 грн., оформити, підписати та подати до Хмельницького міськрайонного суду заяву про залишення власної позовної заяви без розгляду в цивільній справі про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів СК «Аліса» від 20.03.2010 року про обрання голови кооперативу та рішення загальних зборів СК «Аліса» від 7.04.2012 року про виключення ОСОБА_1 із членів кооперативу;

-відповідач зобовязався: на найближчих загальних зборах членів кооперативу, які мають відбутися в першому кварталі 2013 року, прийняти знову ОСОБА_1 в члени СК «Аліса», а також вжити всіх можливих заходів, які передбачені кримінально-процесуальним законодавством, для зупинення досудового розслідування за № 0000364, яке розпочато за зверненням СК «Аліса» про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій щодо членів СК «Аліса».

Відповідно до частин 1, 3 ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. ОСОБА_3 в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким договором є укладена між сторонами мирова угода.

Позивач сплатив 360 грн. заборгованості по членських внесках, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 14.01.2013 р. Крім того, за його заявою ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16.01.2013 року, копія котрої наявна у справі, було залишено без розгляду його позовну заяву до СК «Аліса» про визнання рішень загальних зборів неправомірними та їх скасування.

Таким чином, зазначені в угоді від 15.02.2013 року обовязки позивача були виконані ним ще до підписання угоди. Про наявність будь-якої іншої справи в провадженні суду, яка мала б бути залишена без розгляду, або наявності будь-якого іншого боргу, аніж уже сплачений, представник відповідачів не повідомляв.

Разом з тим, іншою стороною угоди відповідачем СК «Аліса» не виконано взятого на себе зобовязання з прийняття позивача в члени СК «Аліса» на найближчих загальних зборах кооперативу в першому кварталі 2013 року.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ст. 11 Закону України «Про кооперацію», вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

Відповідно до абз. 1 п. 12 статуту СК «Аліса» в редакції станом на дату укладення мирової угоди, прийом громадян в члени садівничого кооперативу провадиться по письмовій заяві вступаючого, загальними зборами (зборами правління кооперативу) в період одного місяця з дня подачі заяви.

Позивач дійсно з дня укладення мирової угоди до 3.10.2015 року не подавав окремо письмової заяви про вступ до кооперативу, однак його воля на вступ фактично була виражена в самій мировій угоді, підписаній як від його імені, так і від імені СК «Аліса».

Як пояснив представник відповідачів, за час з дня укладення мирової угоди по 2015 рік включно в СК «Аліса» тричі відбувались загальні збори, тобто відповідач СК «Аліса» не був позбавлений можливості вирішити питання щодо належного виконання взятого на себе зобовязання за мировою угодою.

При цьому, як вбачається з виписки з протоколу № 5 засідання правління СК «Аліса» від 22.06.2013 року, наявної у справі, правлінням СК «Аліса» було вирішено рекомендувати на чергових загальних зборах відновити в списках членів кооперативу ОСОБА_1

Як вбачається з протоколу № 5 загальних зборів членів СГК «Аліса» від 30.03.2014 року, на даних зборах обговорювалось питання про прийом ОСОБА_1 за мировою угодою. В протоколі відображено результати голосування, але не викладено змісту прийнятого зборами рішення. За третім питанням порядку денного, в ході обговорення якого йшлося про ОСОБА_1, слухалось питання прийняття в члени кооперативу також іншої особи, однак в протоколі не конкретизовано, за що саме проголосували присутні на зборах.

Показання свідка ОСОБА_4 про те, що в ході загальних зборів в березні 2014 року було одноголосно проголосовано за прийняття позивача в члені СК «Аліса», суд оцінює критично і до уваги не бере, оскільки в протоколі таке рішення відсутнє, а свідок пояснила, що перебуває в неприязних стосунках зі співвідповідачем по справі головою СК «Аліса» ОСОБА_3

В період після 30.03.2014 року і до 17.01.2016 року питання про прийняття позивача в члени СК «Аліса» не вирішувалось.

Як вбачається з виписки з протоколу № 1 засідання членів правління СГК «Аліса» від 17.01.2016 року, правлінням було постановлено питання про повторний прийом ОСОБА_1 в члени кооперативу розглянути винятково на загальних зборах членів кооперативу, в звязку з чим 31.01.2016 року скликати загальні збори членів кооперативу для участі у зборах.

Представник відповідачів пояснив, що загальні збори 31.01.2016 року не відбулись в звязку з відсутністю кворуму, однак доказів цієї обставини суду надано не було.

Отже, взяте на себе зобовязання з прийняття позивача в члени СК «Аліса» на найближчих загальних зборах кооперативу залишається до даного часу не виконаним СК «Аліса».

Разом з тим, ані ч. 2 ст. 16 ЦК України, ані Законом України «Про кооперацію» не передбачено такого способу захисту порушеного права, як визнання неправомірною бездіяльності голови садівничого кооперативу, і сам по собі такий спосіб захисту ефективним для позивача не є, тому перша із заявлених позовних вимог задоволенню не підлягає.

Натомість ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає такий спосіб захисту, як примусове виконання обов'язку в натурі, і саме про нього просить позивач, заявляючи другу із викладених в позовній заяві позовну вимогу, на що неодноразово звертав увагу в судовому засіданні, зазначаючи, що основною його вимогою є зобовязання відповідача до виконання укладеної між сторонами мирової угоди.

У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, зобовязавши СК «Аліса» вирішити питання про прийняття в члени Садівничого кооперативу «Аліса» ОСОБА_1, що відповідатиме способу захисту примусово виконати обовязок за мировою угодою.

В задоволенні позовних вимог до співвідповідача слід відмовити, оскільки мирова угода укладена за її підписом, однак не від її імені, а від імені кооперативу; виконувати мирову угоду зобовязався саме кооператив, а не особисто голова його правління ОСОБА_3

Крім того, згідно п. 4.7 статуту СК «Аліса» в чинній на даний час редакції, загальні збори скликає правління кооперативу, а не безпосередньо голова правління, і таке скликання правлінням після подання позовної заяви вже було здійснено 17.01.2016 року.

Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплачено позивачем на загальну суму 974,40 грн., і їх в силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача СК «Аліса» пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в сумі 243,60 грн. (заявлено дві позовних вимоги, оплачених судовим збором по 487,20 грн. кожна; в першій з них відмовлено, другу задоволено частково; 487,20 грн. : 2 = 243,60 грн.).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 61, 88, 212 215 ЦПК України, ст. ст. 16, 525, 526, 629 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 16 Закону України «Про кооперацію», суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Садівничий кооператив «Аліса» вирішити питання про прийняття в члени Садівничого кооперативу «Аліса» ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Садівничого кооперативу «Аліса» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ОСОБА_3 мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: