УхвалА

іменем україни

29 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, до ОСОБА_8, третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське», про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 5 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, звернулися до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 10 січня 2015 року ОСОБА_8, керуючи автомобілем «ЗАЗ 1102», номерний знак НОМЕР_1, допустив зіткнення з належним ОСОБА_4 транспортним засобом «TOYOTA RAV 4», номерний знак НОМЕР_2, унаслідок чого пасажири цього автомобіля малолітня ОСОБА_6, неповнолітній ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження, а автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного судум. Запоріжжя від 5 березня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивачі указували про те, що відповідно до висновку експерта від 8 травня 2016 року про встановлення матеріального збитку завданого у результаті дорожньо-транспортної пригоди(далі - ДТП) ринкова вартість транспортного засобу «TOYOTA RAV 4» до ДТП становить 322 168 грн, а після ДТП - становить 108 106 грн 03 коп., а, отже, різниця між вартістю вказаного автомобіля до та після ДТП становить 214 061 грн 97 коп.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8 була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхове товариство «Іллічівське» (далі - ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське»), загальна сума страхових виплат за договорами складала 50 тис. грн, яка була виплачена ОСОБА_4

ОСОБА_4 вважав, що з відповідача, який відмовився добровільно відшкодувати шкоду, підлягає стягненню різниця між вартістю спірного автомобіля до та після ДТП за мінусом суми страхових виплат.

Крім того, зазначали про те, що такими діями відповідача ОСОБА_4 завдано моральної шкоди пошкодженням належного йому автомобіля, а ОСОБА_5 завдано моральну шкоду тим, що діти зазнали моральних страждань, нервових переживань та фізичної болі.

З урахуванням наведеного ОСОБА_4 просив суд стягнути з ОСОБА_8 завдану йому матеріальну шкоду у розмірі 171 294 грн 55 коп., з якої різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП у розмірі 164 061 грн 97 коп., витрати на проведення експертизи у розмірі 795 грн, витрати на послуги відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - ВАТ «Укртелеком») у розмірі 95 грн 58 коп., витрати з надання послуг зі стоянки та розбору автомобіля у розмірі 3 742 грн та суму моральної шкоди 10 тис. грн. ОСОБА_5, яка діє в інтересах дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_7, просила суд стягнути з відповідача суму моральної шкоди 19 878 грн 20 коп.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 5 жовтня 2016 року, позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_7, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 167 552 грн 55 коп., яка складається з: різниці між вартістю автомобіля до та після ДТП у розмірі 164 061 грн 97 коп.; витрат на проведення експертизи у розмірі 795 грн; витрат на послуги ВАТ «Укртелеком» у розмірі 95 грн 58 коп. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 суму моральної шкоди 1 278 грн. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5, яка діє в інтересах дітей: ОСОБА_6, суму моральної шкоди 1 278 грн. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5, яка діє в інтересах дітей: ОСОБА_7, суму моральної шкоди 1 278 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_7, правильно застосувавши положення ст. ст. 23, 1187, 1192 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що винним у ДТП є ОСОБА_8, його неправомірні дії знаходяться у причинному зв'язку із ДТП, що встановлено постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 5 березня 2015 року, в якій підтверджено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (ч. 4 ст. 61 ЦПК України).

Крім того, у правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція завдавача шкоди, а відповідач свою вину у ДТП не спростував (ст. 10, 60 ЦПК України, ст. 1187 ЦК України).

При визначенні розміру майнової та моральної шкоди суди правильно дослідили та оцінили надані сторонами докази, зокрема висновок експерта від 8 травня 2016 року. Зазначені докази відповідачем не спростовані, інший розмір шкоди ним не доведено, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України), оскільки він заперечував зазначений розмір шкоди.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а фактично направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 5 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.П. Штелик