У Х В А Л А

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І., Ярема А.Г.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 17 вересня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 червня 2015 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» грошові кошті від продажу заставного майна - автомобіля марки «Chrysler 300C», у розмірі 24 тис. 200 грн, інфляційні витрати у розмірі 6 тис. 106 грн 54 коп., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 2 тис. 494 грн 26 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 17 вересня 2015 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 червня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» відхилено, рішення Апеляційного суду Харківської області від 17 вересня 12015 року залишено без змін.

У квітні 2016 року до Верховного Суду України звернулось ПАТ «УкрСиббанк» із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 17 вересня 2015 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 509, 524, 526, 533 ЦК України та статей 1, 31 , 25, 32, 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування заяви ПАТ «УкрСиббанк» додало ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 серпня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову,зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне неоднакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк», суд апеляційної інстанції, з висновком якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що після реалізації іпотечного майна з прилюдних торгів, проведеної під час ліквідаційної процедури, арбітражний керуючий ОСОБА_4 надав до господарського суду ліквідаційний звіт щодо проведених дій, а згідно з частиною сьомою статті 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» гроші, отримані після реалізації майна боржника, використовуються арбітражним керуючим не на власний розсуд, а лише на підставі судового рішення. Крім того, між сторонами виникли правовідносини зі здійсненням відповідачем діяльності в якості арбітражного керуючого, тому він не несе відповідальності перед кредиторами як фізична особа і не є належним відповідачем у справі.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 5 серпня 2015 року погодився з висновком суду апеляційної інстанції, який ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог банку виходив з того, що відповідач, як арбітражний керуючий при реалізації майна боржника, укладаючи договір купівлі-продажу нерухомого майна, що перебувало в іпотеці, порушив вимоги частини сьомої статті 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме кошти від реалізації іпотечного майна не були спрямовані на погашення заборгованості перед іпотекодержателем.

У судовому рішенні, наданому заявником на підтвердження підстав для перегляду судового рішення, та в судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, наявні різні фактичні обставини справи, що не свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального права.

За таких обставин вважати заяву ПАТ «УкрСиббанк» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення грошових коштів за заявою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 17 вересня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

А.Г. Ярема