АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2715/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 жовтня 2016 року про забезпечення доказів та позову у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8 про стягнення коштів, одержаних у звязку з виконанням доручення , -

в с т а н о в и л а :

12 жовтня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8 про стягнення коштів, одержаних у звязку з виконанням доручення.

13 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_6 подав заяву про забезпечення позову, яка обґрунтовує тим, що існує реальна можливість ОСОБА_7 розпорядитися коштами, які отримані нею за продаж його однокімнатної квартири № 54, що по проспекту Московський № 11 м. Брянська, Російської Федерації, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на банківські рахунки на імя ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, які є у неї на даний час в Смілянському відділенні № 1 Публічного Акціонерного Товариства «Сбербанк».

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 жовтня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_6 - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що вона є незаконною, необґрунтованою, постановленою із порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали, в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодного доказу в заяві про забезпечення позову, що такі рахунки існують та відкриті на імя відповідача, саме в тому банку, який вказаний у заяві про забезпечення позову. Суд дійшов висновку , що вимоги заяви про забезпечення позову є передчасними , а з наданих суду матеріалів не вбачається обставин, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим в подальшому і це питання не може бути вирішено шляхом звернення до суду з клопотанням про витребування доказів під час попереднього судового засідання або до початку розгляду справи по суті.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції,, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи.

Як вбачається із матеріалів справи 12 жовтня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8 про стягнення коштів, одержаних у звязку з виконанням доручення, наступного дня позивачем подано заяву про забезпечення позову (а.с.1-5).

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності заявлених позовних вимог. Вжиті заходи повинні застосовуватися лише у разі необхідності та повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки безпідставне звернення з такою заявою може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до розяснень викладених в п. 1 Постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 Постанови Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» суддя не в праві до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі здійснювати будь - які дії щодо підготовки справи до судового розгляду, зокрема забезпечувати позов.

Крім вимог про забезпечення позову: накладення арешту на банківський рахунок ОСОБА_7, ОСОБА_6 в цій же заяві просить забезпечити докази шляхом витребування із Смілянського відділення № 1 ПАТ»Сбербанк» копію банківського рахунку ОСОБА_7, який був у неї, починаючи з жовтня 2013 року і є на даний час, з наданням інформації проведених нею та банком операцій по цьому рахунку так фінансово економічного стану рахунку на даний час.

Згідно ст. 133 ЦПК України передбачено забезпечення доказів та зазначено в частині 1, що особи , які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заяви клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Статтею 134 ЦПК України встановлено вимоги до заяви про забезпечення доказів, а ст. 135 ЦПК України передбачено розгляд заяви про забезпечення доказів.

За таких обставин ОСОБА_6 повинен був звернутись до суду з окремими заявами про забезпечення доказів, а лише після забезпечення доказів звертатись із заявою про забезпечення позову, оскільки це різні заяви і розглядаються вони окремо.

Посилання апелянта, що він не може надати відомості про банківський рахунок відповідача, оскільки це є банківською таємницею і вона може бути розкрита лише за рішенням суду не дає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, так як позивач не звертався з відповідною заявою про розкриття банківською таємниці до суду, а суд з своєї ініціативи позбавлений такого права щодо вирішення питання про розкриття банківської таємниці.

Проте, суд звертає увагу позивача, що він не позбавлений такого права на звернення до суду з відповідною заявою про розкриття банківської таємниці, що передбачено ст.ст. 288, 289 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем не зазначено номерів рахунку відповідача, не надано доказів про існування рахунків, відкритих на імя відповідача, то суд позбавлений можливості задовольнити заяву про забезпечення позову та накладення арешту на рахунки, які не вказані позивачем. Також забезпечення позову повинно бути співмірним заявленим вимогам, а за відсутності даних про наявність коштів на рахунках відповідача суд позбавлений відповідно до вимоги закону вирішити дане питання.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки посилання апелянта на порушення судом норм процесуального права та постановлення нової ухвали про задоволення вимог ОСОБА_6 не підтверджено належними доказами, які б слугували підставами для скасування ухвали суду першої інстанції . Доводи апеляційної скарги зводяться лише до доведення позовних вимог позивача суду апеляційної інстанції, хоча переглядається питання щодо відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову, а справа по суті не розглянута.

Однак, позивач не позбавлений можливості повторно звертатись до суду із заявою про забезпечення позову в разі потреби, оскільки судом першої інстанції справа розглядається по суті і рішення не ухвалено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 жовтня 2016 року про забезпечення доказів та забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8 про стягнення коштів, одержаних у звязку з виконанням доручення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :