АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/263/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Сташків Н.Б.
Провадження № 22-ц/789/1376/16 Доповідач - Фащевська Н.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Ходоровський М. В., Щавурська Н. Б.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Постолівська на рішення Підволочиського районного суду від 23 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Постолівська про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

Представник ТОВ Агрофірма Постолівська звернувся в суд з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення суду, яким позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Постолівська про стягнення заборгованості за договором позики задоволено.

Вирішено стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Постолівська», , Тернопільська область Густинський район с. Постолівка, в користь ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заборгованість за договором позики грошових коштів від 19 квітня 2013 року в розмірі 1798439,03 грн, яка складається із: заборгованості за зобов'язанням - 720 000 грн., втрат від інфляції за період з 01 жовтня 2013 року по 20 липня 2016 року - 647 158,99 грн., проценти за користування коштами - 60 598,36 грн., проценти за користування позикою грошових коштів з період з 20 квітня 2013 року по 20 липня 2016 року - 370 681,68 грн., а також 6890,00 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ТОВ Агрофірма Постолівська вказує, що при ухваленні рішення судом порушено норми матеріального і процесуального права в частині нарахування інфляційних втрат, а тому рішення Підволочиського районного суду від 23 вересня 2016 року в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 647 158,99 грн. слід скасувати, зменшивши ці втрати на 169 870, 99 грн.

У судове засідання представник ТОВ Агрофірма Постолівська повторно не з'явився, хоча представник ТОВ ОСОБА_3 повідомлений про слухання справи. Враховуючи наведене, колегія вважає, що відповідач зловживає своїми процесуальними обов'язками, а тому справу слід слухати у його відсутність.

Заслухавши доповідь головуючого, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення втрат від інфляції на суму 647 158,99 грн., суд першої інстанції виходив із розрахунку проведеного позивачем з використанням сукупного індексу інфляції за період прострочення платежу шляхом перемноження індексів інфляції за кожен місяць за період з жовтня 2013 року по червень 2016 року, який розраховано за формулою: індекс інфляції - добуток щомісячних індексів за відповідний період (втрати від інфляції) = сума боргу помножити на індекс інфляції/ 100% - сума боргу.

Колегія суддів погоджується з таким розрахунком, оскільки він проведений відповідно до вимог закону та обставин по справі.

Судом встановлено, що 19 квітня 2013 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Постолівська» в особі директора товариства ОСОБА_4 укладено договір позики грошових коштів, у відповідності до якого позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти в сумі 720000 грн., а позичальник зобов'язується повернути позику в такій самій сумі у строк до 01 жовтня 2013 року. Повернення позики повинно бути здійснено у смт. Підволочиськ Тернопільської області шляхом особистої передачі грошей, що за домовленістю сторін підтверджуватиметься відповідними розписками.

У відповідності до ч. 6 Договору, якщо позичальник своєчасно не поверне позикодавцю суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто несплачену у строк суму основного боргу та три проценти річних від простроченої суми.

Зобов'язання за договором позики відповідач не виконував належним чином, в результаті чого у нього утворилась заборгованість, яку у добровільному порядку не погашає.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Згідно довідки розрахунку ціни позову про стягнення ОСОБА_1 заборгованості з ТОВ «Агрофірма Постолівська» за договором позики грошових коштів від 19 квітня 2013 року станом на 16 березня 2016 року загальна сума заборгованості відповідача перед ОСОБА_1 станом на 16 березня 2016 року становила 1685 512,76 грн., в тому числі заборгованість за зобов'язанням становила 720 000 грн., втрати від інфляції за період з 01 жовтня 2013 року по 16 березня 2016 року - 589 159,86 грн., проценти за користування коштами - 53141,92 грн., проценти за користування позикою грошових коштів за період з 20 квітня 2013 року по 16 березня 2016 року - 323210,98 грн.

Під час судового розгляду справи в суді першої інстанції позивачем збільшено позовні вимоги, а тому позивач просив стягнути з відповідача в свою користь заборгованість за Договором позики грошових коштів від 19 квітня 2013 року, яка станом на 20 липня 2016 року згідно довідки розрахунку складала 1798439,03 грн, а саме: заборгованість за зобов'язанням - 720 000 грн., втрати від інфляції за період з 01 жовтня 2013 року по 20 липня 2016 року -647158,99 грн., проценти за користування коштами 60 598,36 грн., проценти за користування позикою грошових коштів з період з 20 квітня 2013 року по 20 липня 2016 року - 370 681,68 грн.

Отже судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором позики грошових коштів від 19 квітня 2013 загальна заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 станом на 20 липня 2016 року складала 1798439,03 грн, чим істотно порушено інтереси позивача.

Відповідач згідний із розрахунком суми заборгованості за зобов'язанням , процентів за користування коштами і рішення суду в цій частині не оскаржується.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у справі № 6-49цс12 від 6 червня 2012 року, у справі № 6-2129цс16 від 19 жовтня 2016 року).

Право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на отримання від боржника, який не виконав грошове зобов'язання, інфляційних втрат, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, грунтується на вимогах закону.

При визначені розрахунку втрат з урахуванням індексу інфляції суд першої інстанції підставно виходив з того, що сума боргу з урахуванням індексів інфляції повинна розраховуватись, виходячи з індексу інфляцій за кожен місяць (рік) прострочення, незалежно від того чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці. При цьому суд прийняв до уваги офіційну таблицю індексів споживчих цін в України з жовтня 2013 по червень 2016 р.

Подані в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновки суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Постолівська відхилити.

Рішення Підволочиського районного суду від 23 вересня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Н.Є. Фащевська

Судді: М.В. Ходоровський

ОСОБА_5