Справа № 349/776/16-ц
Провадження № 2/349/348/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 серпня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря Сірко І.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Рогатинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві зазначено, що 11 січня 1986 року між сторонами по справі у виконавчому комітеті Підгородянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №1. Від спільного проживання в шлюбі в них народилися двоє дітей, які досягли повноліття. Спільне проживання між ним та відповідачкою не склалося, сімейні стосунки руйнувались через безпідствні сварки, непорозуміння. Тривалий час сторони проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків. Шлюб носить формальний характер. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Просив шлюб розірвати.

ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, пояснив, що вони спільно не проживають більше 15 років, не підтримують шлюбних стосунків. Примирення між ними неможливе. Просив шлюб розірвати.

ОСОБА_2 у судове засідання не прибула і не повідомила суд про причини своєї неявки у судове засідання, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку.

Суд, за згоди позивача по справі, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.

Небажання відповідачки надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши доводи позивача по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про одруження серія І-НМ №157828, повторно виданого 13 липня 2016 року Рогатинським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, 11 січня 1986 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що було зроблено актовий запис за №1. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного.

Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільно не проживають понад 15 років, у позивача наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин, неповнолітніх дітей на утриманні в подружжя немає. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,214,224-226 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 11 січня 1986 року у виконавчому комітеті Підгородянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 (після одруження ОСОБА_1) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис за №1 розірвати. Після розірвання шлюбу дружині залишити прізвище ОСОБА_1.

Рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до Рогатинського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області (м.Рогатин, вул.Галицька, буд.№73) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду ОСОБА_1 Франківської області через Рогатинський районний суд ОСОБА_1 Франківської області шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час оголошення рішення в цей же термін з часу отримання копії рішення суду.

Рішення може бути переглянуто судом за заявою відповідачки, поданою протягом десяти днів з дня отримання нею копії цього рішення.

Головуючий: Лошак О.О.