Справа № 545/1593/16-ц
Провадження 2-з/545/8/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Потетій А.Г.,

при секретарі Артеменко А.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, про забезпечення позову, що надійшов до Полтавського районного суду -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду з позовом до СФГ «Людмила» про визнання договору оренди недійсним.

Також подав зо суду заяву про забезпечення позову у звязку з тим, що відповідач наполягає на чинності правочину, не звертаючи уваги на докази його не легітимності, та наближенням часу посівної, виникла необхідність у забезпечення позову шляхом заборони Відповідачеві вчиняти будь-які дії, спрямовані на закріплення прав СФГ «Людмила» на користування спірною земельною ділянкою, а також заборони Відповідачеві обробляти спірну земельну ділянку, здійснювати на ній посів сільськогосподарських культур, вчиняти будь-які інші дії стосовно спірної земельної ділянки.

Оскільки існує явна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, а саме, на думку заявника прослідковується явна фальсифікація договору, адже він підписаний та зареєстрований після смерті батька позивача і жодних договірних відносин між ним та СФГ «Людмила» бути не могло, але відповідач не зважаючи на очевидні факти має намір продовжувати свою діяльність на даній земельній ділянці.

Відмова в задоволенні даної заяви про забезпечення позову може призвести до порушення прав позивача, який має намір особисто здійснювати обробіток землі шляхом посіву на ній власних сільськогосподарських культур, що з врахуванням сезонності сільськогосподарських робіт автоматично дає йому право використовувати спірну землю протягом усього сільськогосподарського року.

Відповідно до роз'яснення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» серед іншого зазначається, що питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження.

Відповідно до ч. 1 ст.. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.І ст. 152 позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ст 153 ч. 1 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст 153 ч. 2 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову, подана до подання позовної заяви, розглядається судом не пізніше двох днів з дня її подання. У разі обґрунтованої вимоги заявника заява про забезпечення позову, подана до подання позовної заяви, розглядається лише за його участю без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст 152 ч3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд, дослідивши матеріали заяви, зважаючи на те, що позивачем оспарюється факт законного використання СФГ «Людмила» земельної ділянки , яку позивач отримав в наслідок спадкуваня після померлого 22.08.2007 року-батька ОСОБА_2 вважає, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.. 153 ЦПК України допустити негайне забезпечення позову встановленому для виконання судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст..151-153, 209-210 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову -задовольнити.

До прийняття рішення по суті в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до СФГ «Людмила» про визнання договору оренди недійснимзабезпечити позов шляхом заборони СФГ «Людмила» вчиняти будь- які дії стосовно обробітку, засівання чи будь-якого іншого використання земельної ділянки площею 4,9834 га, на території Микільської сільської ради Полтавського району, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, номер 1-341, видане 05.02.2016 р. Полтавською районною державною нотаріальною конторою, кадастровий номер :00:025:0034.

Виконання ухвали доручити ВДВС Полтавського районного управління юстиції.

Копію ухвали для відома направити до Микільської сільської ради та відділу Держгеокадастру у Полтавському районі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський райсуд протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: А.Г.Потетій