Справа № 502/1889/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1»

до

ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_3 звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 38 737,69 грн., яка утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором.

В позовній заяві представник позивача зазначив, що 29.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ВLаЖГА00031261, відповідно до якого ОСОБА_1 надав відповідачу кредит в сумі 10 000 грн. на умовах визначених Договором, термін повернення кредиту 29.04.2014 року.

Однак, як вказує позивач, відповідач, отримавши кредитні кошти, зобовязання за договором своєчасно не виконувала, в звязку з чим станом на 17.08.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 38 737,69 грн., яка складається з: прострочена до повернення сума кредиту 6 276,88 грн.; прострочені проценти за користування кредитом 1 100,79 грн.; прострочена комісія за управління кредитом 875,00 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 30 485,02 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, представник подав клопотання про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася, представником подано заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги не визнали та подали до суду клопотання про застосування позовної давності при вирішенні спору по справі, та відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 29 квітня 2011 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ВLаЖГА00031261, відповідно до якого ОСОБА_1 надав відповідачу кредит в сумі 10 000 грн., термін повернення кредиту 29.04.2014 року.

Відповідно до п.1.2 Кредитного договору (Загальна частина) банк надає Позичальнику грошові кошти (надалі за текстом «Кредит») в національній валюті України в сумі, зазначеній п.1 Спеціальної частини Договору, у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії, а Позичальник зобовязується повернути Кредит та сплатити Банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим Договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невідємну частину цього договору.

Пунктом 2.4.2 Договору передбачено, що проценти та комісію за управління Кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини Кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку №1 цього Договору (надалі за текстом «Графік»).

Процентна ставка за Договором встановлена на рівні 15,00 % річних (п.3 Спеціальної частини Договору).

Щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом у розмірі 1,75 % від суми Кредиту (п.4 Спеціальної частини Договору).

Згідно п. 2.5.2 Договору Позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнити рахунок Банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту, шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2, не виконала своїх зобовязань за кредитним договором, унаслідок чого в неї перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» виникла заборгованість.

Згідно доданого до позову представником позивача розрахунку станом на 17.08.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 38 737,69 грн., яка складається з:

- прострочена до повернення сума кредиту 6 276,88 грн.;

- прострочені проценти за користування кредитом 1 100,79 грн.;

- прострочена комісія за управління кредитом 875,00 грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту 30 485,02 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

19 липня 2016 року представником відповідача подано заяву про застосування позовної давності.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України)

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, із змісту ч. 2 ст. 258 ЦК України вбачається, що до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

У відповідності до ч. 1,5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до умов кредитного договору строк погашення кредиту у повному обсязі 29 квітня 2014 року, а строк погашення процентів за користування кредитом та комісії за управління кредитом щомісяця в день повернення частини Кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 неналежно виконувала зобовязання за кредитним договором, то перебіг трирічного строку позовної давності за вимогами позивача про повернення кредитних коштів у повному обсязі (тіла), повернення якого відповідно до умов договору визначено 29 квітня 2014 року, почався після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто після 29 квітня 2014 року, а перебіг трирічного строку позовної давності відносно вимоги про стягнення процентів за користування кредитом та комісії за управління кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, почався з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідач не виконала взятих на себе зобовязань щодо повернення кредиту до 29 квітня 2014 року. Позивач звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права 25 серпня 2015 року, тобто у межах трирічного строку загальної позовної давності.

Враховуючи те, що суду не надано докази, які підтверджували б поважність причин пропуску позивачем позовної давності, а тому порушене право підлягає судовому захисту у строках, де позовна давність не сплинула.

Заборгованість відповідача за останні три роки перед зверненням банку до суду становить 7378,13 грн., з яких: прострочена до повернення сума кредиту 5 751,68 грн.; прострочені проценти за користування кредитом 926,45 грн.; прострочена комісія за управління кредитом 700 грн.

Таким чином, на підставі зазначеного, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 7378,13 грн., яка складається з суми кредиту, процентів за користування кредитом, комісії за управління кредитом, оскільки вона в межах позовної давності.

Позовну вимогу щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 30 485,02 грн. суд вважає такою, що не підлягає задоволенню у звязку зі спливом позовної давності. Так, кінцевий термін повернення кредиту 29 квітня 2014 року, що є початком перебігу річного строку позовної давності для стягнення пені, який закінчився 29 квітня 2015 року, банк же звернувся з позовом до суду 25 серпня 2015 року, тобто поза межами спеціальної позовної давності.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ ОСОБА_4 ОСОБА_5) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № BLаЖГА00031261 від 29.04.2011 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованість за кредитним договором № BLаЖГА00031261 від 29.04.2011 року в сумі 7 378 (сім тисяч триста сімдесят вісім) грн.. 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовій збір в розмірі 243,60 грн.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6