"22" вересня 2016 р.
Ленінський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 вересня 2016 Справа 642/2583/16 Провадження №2/642/1117/16

Суд у складі: Головуючого судді Євтіфієв В.М.;

Секретаря Пшеничної Т.М.;

За відсутності позивача ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє», відповідача ОСОБА_1, яки заявили про розгляд справи за їх відсутності;

розглянув у відкритому судовому засіданні, справу за позовом ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

В мотивуванні свої вимог позивач вказав, 22.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі - Банк) та выдповыдачкою було укладено кредитний договір № Р28.290.70065.

Згідно із Кредитним договором Відповідач отримав кредит в розмірі 9002 грн. (Дев'ять тисяч дві гривні 00 копійок), зі сплатою 15 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, та надав Відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером (копія додається).

Станом на 31.12.2015 р. Відповідач не повернув Банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 6202.73 грн.

31.12.2015 р. між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-1 (надалі - Договір факторингу).

Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 31.12.2015 p., а Позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги Позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог (витяг з акту додається).

На виконання вимог ст. 1082 ЦК України Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації, (копія листа додається)

Таким чином позивач на підставі вимог ст.1050 ЦК України вимагає:

- стягнути з відповідач на користь позивача заборгованість у розмірі 6202.73грн. за кредитним договором.

Відповідач заперечень суду не надав.

Позивач на позові наполягав, що вказав в заяві наданої суду.

Дослідивши і оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлено:

Статтями 10, 11 ЦПК України визначено, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вказаних вимог закону, позивач наведеними доказами матеріалів справи доказано, 22.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі - Банк) та відповідачкою було укладено кредитний договір № Р28.290.70065.

Отже, між сторонами виникли права та обовязку на підставі договору визначені ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредитні кошти (кредит) - позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За вимогами ст.ст. 11, 13 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори і інші правочини. Особа здійснює цивільні права і обовязки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Тому, банк зобов'язання за договором виконав належним чином у вигляді наданого кредиту.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до договору, позичальник зобов'язаний повертати кредит щомісяця в строки визначені договором, тобто вчиняти дії в межах виконання договірних зобовязань.

Згідно із Кредитним договором Відповідач отримав кредит в розмірі 9002 грн. (Дев'ять тисяч дві гривні 00 копійок), зі сплатою 15 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів.

31.12.2015 р. між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-1.

Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 31.12.2015 p., а Позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги Позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог (витяг з акту додається).

На виконання вимог ст. 1082 ЦК України Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації.

На думку позивача станом на 31.12.2015 р. відповідач не повернув Банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 6202.73 грн.

Статтею 1050 ЦК України визначено: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

В заперечення правової позиції відповідачкою суду надано довідку №70/063 від 14.07.2016р. видану банком, згідно якої заборгованості за вказаним договором відповідачки перед банком відсутня.

Отже, сукупність доказів, свідчить про не обгрунтованість правової позиції позивача, а позиція відповідачки заслуговує на увагу, т.я. відсутність заборгованості по вказанному договору кредиту не надає право вимоги позивачу.

Керуючись ст.11, 15, 62,81, 169, 203, 213, 215, 226, ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору кредиту, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення або отримання копії рішення особами, які беруть участь у справі але не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: В.М.Євтіфієв