21.12.2016 227/4811/16-ц
УХВАЛ А

про залишення позовної заяви без руху

21 грудня 2016 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Тимофєєва Г.Л. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства «ОСОБА_2 Розвитку» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ

20 грудня 2016р. представник позивача звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором № IKCASHG.21831.001 в розмірі 21163,34 грн. До заяви додано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши подану позовну заяву, суд вважає, що її слід залишити без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, а саме частини 5 зазаначеної статті, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.3 ст.82 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року

№ 3674-VI (далі за текстом Закон) з урахуванням майнового стану суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади (ч.2 ст.9 Закону).

Частиною 1 ст.126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією та законами.

Відповідно до ч.4 ст.48 закону «Про судоустрій і статус суддів» незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування судів. Конституційний Суд у рішенні від 24.06.99 №6-рп/99 зазначив, що зменшення належного забезпечення суддів є формою фінансового впливу на них, що ставить під сумнів гарантовану Конституцією незалежність судової влади України, а отже і конституційне право людини та громадянина на судовий захист, оскільки реалізація конституційних положень про гарантії судового захисту прав і свобод людини та громадянина повязана із створенням державою належних умов для діяльності суддів.

Отже, від своєчасного надходження коштів від сплати судового збору напряму залежить належне функціонування судової системи, тому звільнення від сплати судового збору повинно відбуватись у виключних випадках, з належним документальним обґрунтуванням тяжкого матеріального стану заявника.

Позивач, звертаючись до суду із клопотанням звільнення від сплати судового збору не надав жодного доказу погіршеного майнового стану. Варто зауважити, що законодавчо встановлений порядок звільнення від сплати судового збору є правом, а не обовязком суду.

Судом відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» не встановлено підстав щодо пільгової сплати позивачем судового збору або звільнення його від сплати судового збору, отже позивачу необхідно сплатити судовий збір і долучити до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору в повному розмірі відповідно до Закону України «Про судовий збір». Згідно ст.4 ЗУ "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору для юридичних осіб з 01 січня 2016 року становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378,00 грн.).

Відповідно до ч.1 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Разом з цим суд розяснює, що, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 119,120 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше, заява вважається неподаною і повертається позивачу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню позивача з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80, 82, 119, 120, 121, 208-210 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.5,8,9 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «ОСОБА_2 Розвитку» про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення заборгованості в розмірі 21163,34 грн. за кредитним договором № ІКCASHG.21831.001 від 20.01.2012р. укладеним між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_3.

Позовну заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства «ОСОБА_2 Розвитку» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - залишити без руху, для усунення вказаних в ухвалі недоліків, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Л.Тимофєєва

21.12.2016