Апеляційний суд міста Києва
Справа № 761/3075/15-ц Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Котьолкіна Дениса Сергійовича - представника Приватного підприємства «Інкла- Київ» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року у справі за позовом Приватного підприємства «Інкла-Київ» до Приватного підприємства «Україна Молода», ОСОБА_5 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації .

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

03.02.2015 позивач Приватне підприємство «Інкла-Київ» звернулося до суду з позовом до Приватного підприємства «Україна Молода», ОСОБА_5 про захист ділової репутації юридичної особи, спростування недостовірної інформації.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у випуску періодичного видання «Україна молода» НОМЕР_1 на 9 сторінці під заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_2» опубліковано статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3»», в якій викладено, зокрема, наступну інформацію: «...Фактів розкрадань виявлено чимало. Ось, наприклад, слідчі розплутують випадок злочинної діяльності службових осіб «Турбоатома», які вчинили змову з керівництвом ТОВ «Інкла-Київ». Як наслідок - заволодіння коштами підприємства в особливо великих розмірах. А точніше, ще плюс 30 млн. гривень до чужої кишені. Вкрасти 30 млн., як виявилося, було не важко. Відповідно до двосторонньої угоди, «Турбоатом» упродовж 2009-2010 років перерахував «Інклі» кошти в сумі 77,4 млн. гривень - за поставку товарів та виконання робіт. Утім свої зобов'язання перед «Турбоатомом» замовник виконав лише на 47,4 млн. гривень. Решту ж грошей - тобто, саме ці 30 млн. - перерахували фірмам, які мають явні ознаки фіктивності: «Скай-Сервіс», «Токкада Медія», «Турбо Алекс», «Завод Метроммаш», «Елаком Інвест», «Слепт Фактура». «Із цими суб'єктами господарювання було укладено низку безтоварних, тобто нікчемних угод щодо поставки запчастин для турбін», - пояснюють слідчі». Позивач вважає, що вищевказана інформація, поширена невизначеному колу читачів у засобі масової інформації, стосується його особисто, є недостовірною та негативною, порушує особисті його немайнові права (ділову репутацію), а тому підлягає спростуванню.Тому, позивач просив суд визнати вищезазначену інформацію недостовірною і такою, що принижує ділову репутацію Приватного підприємства «Інкла-Київ» та стягнути судові витрати.

Справа неодноразово розглядалась судами.

Останнім рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року в задоволенні позову Приватного підприємства «Інкла-Київ» до Приватного підприємства «Україна Молода», ОСОБА_5 про захист ділової репутації юридичної особи, спростування недостовірної інформації відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду Котьолкін Д. С. - представник Приватного підприємства «Інкла- Київ» подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. В основу його ухвалення покладено лист Генеральної прокуратури України від 18.11.2014 № 17/1/2-32786-14. На думку представника позивача, судом першої інстанції було здійснено вибірковий аналіз спірної статті та, відповідно, надано однобічну оцінку такої інформації. З наданої у згаданому листі органами розслідування інформації, не вбачається фабули кримінального провадження з викладеними обставинами, що розслідуються, а лише міститься кримінально-правова кваліфікація злочинів, за фактом вчинення яких здійснюється досудове розслідування. У той же час в оспорюваній статті міститься викладення саме обставин протиправних діянь позивача. Суд першої інстанції хибно, на погляд позивача, дійшов висновку про достовірність такої інформації. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи є їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку відповідача ОСОБА_5 в судове засідання, який належним чином про час та місце розгляду справи був повідомлений, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін ( ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України).

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положеньст.57-66 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини першої ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку, що викладене ІНФОРМАЦІЯ_1 у випуску видання «Україна молода» НОМЕР_1 під заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_2» є фактичним твердженням, оскільки викладена у статті інформація підтверджується відповідними листами (доказами).

З такими висновками суду слід погодитись виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 34 Конституції України визначає, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пунктах 15, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1від 27 лютого 2009 року « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» однією із складових правопорушення, наявність якої може бути підставою для задоволення позову, є поширення недостовірної інформації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Закон України «Про інформацію», зокрема стаття 2 визначає основні принципи інформаційних відносин, як от - гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про інформацію» передбачено, що предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов'язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

Статтею 26 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" передбачено, що здійснюючи свою діяльність на засадах професійної самостійності, журналіст використовує права та виконує обов'язки, передбачені Законом України "Про інформацію" та цим Законом. Та має право зокрема: на вільне одержання, використання, поширення (публікацію) та зберігання інформації; на вільний доступ до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів; звертатися до спеціалістів при перевірці одержаних інформаційних матеріалів; крім того журналіст зобов'язаний зокрема: подавати для публікації об'єктивну і достовірну інформацію; задовольняти прохання осіб, які надають інформацію, щодо їх авторства або збереження таємниці авторства.

Згідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти зокрема: опублікування її у пресі…

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

При ухваленні рішення про залишення без задоволення позовних вимог суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у випуску видання «Україна молода» НОМЕР_1 на 9 сторінці під заголовком: «ІНФОРМАЦІЯ_2» опубліковано статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3»», в якій викладено, зокрема, наступну інформацію: «...Фактів розкрадань виявлено чимало. Ось, наприклад, слідчі розплутують випадок злочинної діяльності службових осіб «Турбоатома», які вчинили змову з керівництвом ТОВ «Інкла-Київ». Як наслідок - заволодіння коштами підприємства в особливо великих розмірах. А точніше, ще плюс 30 млн. гривень до чужої кишені. Вкрасти 30 млн., як виявилося, було не важко. Відповідно до двосторонньої угоди, «Турбоатом» упродовж 2009-2010 років перерахував «Інклі» кошти в сумі 77,4 млн. гривень - за поставку товарів та виконання робіт. Утім свої зобов'язання перед «Турбоатомом» замовник виконав лише на 47,4 млн. гривень. Решту ж грошей - тобто, саме ці 30 млн. -перерахували фірмам, які мають явні ознаки фіктивності: «Скай-Сервіс», «Токкада Медія», «Турбо Алекс», «Завод Метроммаш», «Елаком Інвест», «Слепт Фактура». «Із цими суб'єктами господарювання було укладено низку безтоварних, тобто нікчемних угод щодо поставки запчастин для турбін», - пояснюють слідчі».

Пред'являючи позов до суду позивач зазначав, що поширена щодо позивача інформація є негативною, оскільки в ній стверджується про причетність ПП «Інкла-Київ» до вчинення злочинів, що порушує його право на повагу до ділової репутації, а тому вказана Інформація є недостовірною.

Проте, судом першої інстанції встановлено, що згідно відповіді від 18.11.2014 № 17/1/2-32786-14 за підписом старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на звернення Редактора газети «Україна молода» ОСОБА_4 зазначено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за фактом привласнення та розтрати майна ВАТ «Турбоатом» за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та заволодіння чужим майном, ухилення від сплати податків службовими особами ПП «Інкла-Київ», в особливо великих розмірах, за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 212 КК України. У кримінальному провадженні тривають слідчі дії, спрямовані на повне і неупереджене розслідування всіх обставин кримінального правопорушення. Досудове розслідування здійснюється слідчою групою Генеральної прокуратури України відповідно до вимог чинного законодавства. За результатами слідства буде прийнято законне та обґрунтоване рішення (а.с.63).

Крім того, відповідно до листа, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 03.03.2014 за фактом привласнення та розтрати державного майна ВАТ «Турбоатом» в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. У ході досудового слідства встановлено, що в період 2008-2014 років, службові особи ВАТ «Турбоатом», розташованого за адресою: м. Харків, проспект Московський. 199, зловживаючи своїм службовим становищем, за потурання службових осіб вищих органів державної влади, які лобіювавши прийняття розпорядження від 24.03.2010 №671- р і постанови від 29.03.2010 № 297 Кабінету Міністрів України, позбавили Фонд державного майна контрольних функцій за їх діяльністю з управління підприємством, вчинили заволодіння майном та грошовими коштами ВАТ «Турбоатом» на свою користь та на користь третіх осіб, пов'язаних із ПАТ «Мегабанк», привласнивши за попередніми даними 2666,2 млн. гривень. Одночасно у ході кримінальному провадженні серед іншого досліджується епізод злочинної діяльності службових осіб ВАТ «Турбоатом», які за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «Інкла-Київ» (), вчинили заволодіння коштами підприємства в особливо великих розмірах в сумі 30 млн. грн. Аналізом додатку №5 до декларацій з податку на додану вартість встановлено, що ВАТ «Турбоатом» протягом 2009-2010 років мало фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ «Інкла-Київ» (). зокрема: ВАТ «Турбоатом» протягом зазначеного періоду перерахувало на рахунок ТОВ «Інкла-Київ» грошові кошти в сумі 77,4 млн. гривень за поставку товарів та виконання робіт. Разом з тим, ТОВ «Інкла-Київ» свої договірні зобов'язання перед ВАТ «Турбоатом» виконало на суму 47,4 млн. грн., а решту коштів в сумі 30,0 млн. гривень у цей же період часу перерахувало суб'єктам господарювання, які мають ознаки фіктивності, а саме: ТОВ «Скай-Сервіс» (), ТОВ «Токкада Медія» (), ТОВ «Турбо Алекс» (), ТОВ «Завод Метроммаш» (),ТОВ «Елаком Інвест» (), ТОВ «Віктрейд ЛТД» (), ТОВ «Єлепт Фактура» (). З метою надання законності вказаних операцій ТОВ Інкла-Київ» уклало з вказаним суб'єктами господарювання, які мають ознаки фіктивності, ряд безтоварних (нікчемних) угод щодо поставки запчастин для турбін. Таким чином, службові особи ВАТ «Турбоатом» за передньою змовою зі службовими особами ТОВ «Інкла-Київ», через підконтрольні комерційні структури, які мають ознаки фіктивності, здійснили незаконну розтрату та привласнення в особливо великих розмірах коштами ВАТ «Турбоатом», державна частка у статутному капіталі якого становить 75, 2241 % акцій. На даний час проводиться комплекс слідчих дій по встановленню наявності у діях службових осіб ВАТ «Турбоатом» ознак складу злочину, передбаченого ст.ст. 191. 209 КК України (а.с.69-70).

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для відмови у задоволені позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування до спірних правовідносин норм матеріального права та порушення процесуальних норм, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Так, всі висновки суду першої інстанції щодо безпідставності заявленого позову та неможливості відновлення порушеного права повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника позивача не містить, в ході апеляційного розгляду представник позивача також не навів таких обставин.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Котьолкіна Дениса Сергійовича - представника Приватного підприємства «Інкла- Київ» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: