Провадження №2/359/3011/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представни-ків позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про за-безпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до громадської організації «Садове товариство «Приватний садівник», треті особи, які не заявляють само-стійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство «Київобленерго», публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», про стяг-нення грошових коштів,

встановив:

В грудні 2016 року представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звер-нулись до суду з вказаною заявою та обґрунтовують її тим, що ОСОБА_3 предявила позов про стягнення з ГО «СТ «Приватний садівник» на її користь грошових коштів в роз-мірі 300125 доларів США 94 центів, що еквіваленті 7832386 гривням 65 копійкам. Відпо-відач ухиляється від виконання інших рішень суду. Він є неприбутковою організацією. Крім того, розмір позовних вимог є великим. Ці обставини в сукупності свідчать про те, що існує реальна загроза невиконання чергового рішення суду про задоволення позову. Тому представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просять суд накласти арешт на майно ГО «СТ «Приватний садівник», що складається з трансформаторних підстанцій, газорегуляторного пункту, газопроводу середнього тиску та газопроводу високого тиску, в межах суми боргу. Крім того, представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про-сять суд заборонити відповідачу та іншим особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження переліченого майна.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує заяву та про-сить задовольнити її.

Інші учасники цивільного процесу не зявились у судове засідання. Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 та дослідивши пись-мові докази, приєднані до заяви, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.1, 2 п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забез-печення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відпо-відності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєс-трована відповідно до закону як підприємець.

Встановлено, що представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не надали жодного доказу на підтвердження того, що ГО «СТ «Приватний садівник» має намір від-чужити його майно та з цією метою відшуковує покупців, розміщує обяви в засобах масо-вої інформації, укладає попередні договори тощо. Невиконання відповідачем інших судо-вих рішень, відсутність у нього грошових коштів та розмір позовних вимог не свідчать про намір ГО «СТ «Приватний садівник» відчужити його майно. Доводи представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є лише припущеннями, які не доводять реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

ОСОБА_3 не заявила вимогу про витребування з володіння відповідача трансфор-маторних підстанцій, газорегуляторного пункту, газопроводу середнього тиску та газо-проводу високого тиску. Ця обставина свідчить про те, що види забезпечення позову, які просять застосувати представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_1, не відповіда-ють позовним вимогам. Крім того, накладення арешту на перелічене майно призведе до прямого втручання у господарську діяльність ГО «СТ «Приватний садівник».

З огляду на це суд вважає, що підстави для накладення арешту на трансформаторні підстанції, газорегуляторний пункт, газопровід середнього тиску та газопровід високого тиску, а також заборону на відчуження цього майна відсутні.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та осново-положних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспіль-ства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що виконання рішення суду про задоволення позову є кінцевою ме-тою цивільного судочинства. Безумовно, забезпечення цієї мети становить суспільний інтерес. Водночас, накладення арешту на майно відповідача призведе до втручання дер-жави у право ГО «СТ «Приватний садівник» на мирне володіння майном. Таке втручання лише на підставі припущень представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 буде невиправданим, свавільним та становитиме порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає, що запобігання такого порушення є додатковою, але не менш вагомою підставою для відмови у задоволенні заяви.

Керуючись п.1 ч.1,ч.2 ст.208, ч.4, ч.5 ст.209, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5