АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/4431/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1788/16Головуючий у 1-й інстанції Чистик І.О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого-судді Пилипчук Л.І.,

суддів Кривчун Т.О., Карнауха М.П.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю представника позивачки ОСОБА_2 - адвоката Ребрик Я.О., представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 13 травня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», требя особа: ОСОБА_5, про визнання договору поруки припиненим,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ПАТ «ПроКредит Банк» про визнання поруки припиненим,яка виникла на підставі договору поруки від 31 липня 2008 року № 2172-ДП2 ,на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України у зв'язку з пропуском строку звернення кредитора до поручителя. Оскільки останній платіж по тілу кредиту та процентів зроблений позичальником 23.10.2014 року, а звернення кредитора до суду відбулося 02.10.2015 року, тому шестимісячний строк, протягом якого кредитор мав право на звернення до неї, як поручителя, закінчився, а отже порука є припиненою.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 13 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2до ПАТ «ПроКредит Банк» про визнання договору поруки припиненим відмовлено.

В апаляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення норм матеріального та процессуального права, невідповідість висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На її думку, суд не врахував, що ПАТ «ПроКредит Банк», звернувшись 02.10.2015 року до Ленінського районного суду м.Полтави з позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, пропустив строк позовної давності до неї, як поручителя, оскільки позичальник став порушувати умови кредитного договору 23.10.2014 року. Не заявлення банком протягом шести місяців від вказаної дати вимог до поручителя вказує на сплив передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України строку звернення з вимогою до поручителя.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 22.07.2008 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_5 укладена Рамкова угода № 2172, відповідно до п.2 якої Кредитор зобов'язується здійснювати кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку та на умовах, визначених Угодою та кредитними договорами, а позичальник зобов'язується належно виконати всі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати всі інші зобов'язання, передбачені Угодою та кредитними договорами. Ліміт суми кредитування складав еквівалент 500 000 (п'ятистам тисячам) доларів США, ліміт строку кредитування 180 календарних місяців ./а.с.11-13, 104-106/

В межах Рамкової угоди відповідачем ОСОБА_5 отримані грошові кошти за наступними кредитними договорами про надання траншу №11.10967/2172-ДТ1 від 31.07.2008 року, про надання траншу №11.967/2172-ДТ2 від 08.08.2008 року з усіма договорами про внесення змін до них, що підтверджується копіями відповідних договорів, випискою з рахунку ОСОБА_5 /а.с. 14-17, 107-154/.

Згідно п. 4 Договору про надання траншу № 11.10967/2172-ДТ2 від 08.08.2008 року передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється періодичними платежами, сума і строк сплати яких визначені графіком черговості, встановленій рамковою угодою. Графік складено з врахуванням платежів, передбачених договором про надання траншу № 11.10967/2172-ДТ1 від 31.07.2008 року.

Пунктом 8.2 рамкової угоди передбачено право кредитора вимагати дострокового погашення кредиту. Згідно п.8.3 вимога кредитора про дострокове погашення кредиту здійснюється у письмовій формі.

31.07.2008 року між поручителем ОСОБА_2 та кредитором Закритим акціонерним товариством «ПроКредит Банк» укладений договір поруки № 2172-ДП2 від 31.07.2008 року, відповідно до якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання усіх зобов'язань Позичальника ОСОБА_5 у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник, ліміт суми кредитування еквівалент 500000 доларів США, ліміт строку кредитування до 22 липня 2023 року /а.с. 60-62, 157-158/.

У зв'язку з виникненням заборгованості та непогашенням кредиту банк листом від 15.09.2015р. за вих.№239/9/15 направив поручителю ОСОБА_2 вимогу про виконання зобов'язань за договором поруки та оплату у термін 5-ти банківських днів достроково всієї суми по кредиту, відсотків, пені тощо. /а.с.20 т.1/

Оскільки ні позичальник, ні поручитель не погасили заборгованість, 02.10.2015 року банк подав до Ленінського районного суду м.Полтави позовну заяву про стягнення заборгованості з позичальника та поручителя.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Пунктом 4.1. договору поруки передбачено, що порука діє з моменту укладення договору протягом усього часу дії, встановленого рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту припинення строку дії рамкової угоди, належного виконання усіх зобов'язань позичальника.

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів, змінивши таким чином строк виконання основного зобов'язання.

Згідно правових висновків, висловлених Верховним Судом України 09.09.2015року у справі №60-933 цс15, 11.11.2015 року у справі №6-205цс15, у разі, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що ПАТ «ПроКредит Банк» 15.09.2015 року пред'явив поручителю ОСОБА_2 письмову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, таким чином змінив відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України строк виконання основного зобов'язання та пред'явив позов до поручителя 02.10.2015 року, тобто в межах передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку.

Колегія суддів такі висновки районного суду визнає законними та обґрунтованими.

Доводи апеляційної карги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду, переоцінки доказів та хибного тлумачення норм права.

Посилання позивачки на те, що банк пропустив строк позовної давності до неї, як поручителя, оскільки позичальник став порушувати умови кредитного договору 23.10.2014 року, а тому саме з цієї дати необюхідно обчислювати передбачений ч.4 ст.559 ЦК України строк звернення з вимогою до поручителя, - є хибними, оскільки протирічать вказаній нормі та фактичним обставинам.

Колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. У справі, яка переглядається, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків, передбачених основним зобов'язанням. Кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання та пред'явив позов до боржника і поручителя в шестимісячний строк від визначеної банком дати дял дострокового погашення кредиту, а отже строк пред'явлення вимоги до поручителя не сплив.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення місцевого суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 13 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - суддя Л.І.Пилипчук

Судді /підписи/ П.М. Карнаух

Т.О. Кривчун

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук