Справа № 362/4585/16-ц Головуючий у І інстанції Медведєв К. В.
Провадження № 22-ц/780/6443/16 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 38 13.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Варовицької сільської ради Васильківського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на три місяці після набрання рішенням суду законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача ОСОБА_3. Після смерті батька ОСОБА_2 не подавала заяву про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про наявність спадкового майна. В липні 2016 року позивач дізналася, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,3204 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Варовичі, масив «Сад», Васильківського району Київської області. Отримавши оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, 23 серпня 2016 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що суд не дав оцінку тій обставині, що ОСОБА_2 не знала про наявність спадкового майна. Крім того, суд не взяв до уваги ту обставину, що відповідач визнав позов. Спір відносно спадкового майна відсутній.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2.

ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,3204 га, що розташована в с. Варовичі, масив «Сад», Васильківського району Київської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки № НОМЕР_3.

Постановою приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Соломатіної О.П. № 263/01-16 від 23 серпня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з пропуском визначеного законом шестимісячного строку звернення на прийняття спадщини та зазначено, що спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 не заводилася.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що необізнаність особи про наявність спадкового майна не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3 Позивач зазначає, що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки не знала про наявність спадкового майна.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, необізнаність особи про наявність спадкового майна не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Заявляючи позовні вимоги, позивач не надала жодних доказів того, що передбачений ст. 1270 ЦК України строк пропущений нею з причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що відповідач визнав позов та спір щодо спадкового майна відсутній. Однак, доводи апеляційної скарги щодо визнання позову відповідачем, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відсутність спору щодо спадкового майна не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки законом передбачено випадки коли суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини, і причини пропуску цього строку повинні бути поважними.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи і доводами апеляційної скарги не спростовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.