Справа № 459/1047/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань Головка А.М.,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору: Органу опіки та піклування Червоноградської міської ради про визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. В обгрунтування позову послався на те, що 14.11.2009 року уклав шлюб з відповідачем.Від подружнього життя з відповідачем мають двох дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 02.06.2015 року шлюб з відповідачем розірвано. Підставою для розірвання шлюбу послужило зловживання спиртними напоями. З липня 2014 року проживають окремо з відповідачем. Вказує, що діти з народження і по сьогоднішній день проживають з ним. Зазначає, що відповідач й далі зловживає спиртними напоями, веде асоціальний спосіб життя, за своїм місцем проживання не проживає. Стверджує, що протягом усього цього часу, змушений одноосібно виховувати дітей. Останні, перебуваючи з ним постійно доглянуті та охайні, відвідують дошкільний заклад.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, зазначених у позові. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечила стосовно задоволення такого.

Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.11.2009 року.

Від подружнього життя у сторін є двоє малолітніх дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7, 8).

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 02.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6).

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою . Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст. 141 Сімейного кодексу України).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків . Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частинами 1, 2 статті 161 Сімейного кодексу України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК( 2947-14 ), якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім цього, принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної асамблеї ООН 29.11.1959 року, передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю.

Як встановлено судом в судовому засіданні малолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, де й зареєстровані (а.с. 9), відвідують дошкільний навчальний заклад № 1 «Сонечко» (а.с. 10, 11).

Згідно з повідомленням ДНЗ « 1 від 23.03.2016 року з 2014 року діти ОСОБА_2 відвідують дошкільний навчальний заклад. Діти охайні та доглянуті, батько піклується про їхнє благополуччя. Спілкування з дітьми відбувається в спокійному тоні, з повагою до них. Батько цікавиться їхніми успіхами та проблемами в дошкільному закладі, відвідує всі виховні заходи, в яких беруть участь ОСОБА_5 і ОСОБА_4. Батько приймає активну участь у житті закладу: відвідує загальні та групові батьківські збори, допомагає в ремонті груп, які відвідуть його діти. Радиться з педагогами щодо виховання і навчання дітей, консультується з практичним психологом закладу (а.с. 12).

Позивач згідно з довідкою про доходи № 215 від 29.03.2016 року працює у ВП «Шахта «Межирічанська» з 01.11.2011 року на посаді ГРГВ 4р. Загальна сума доходів за період з 01.09.2015 року по 28.02.2016 року за виключенням відрахувань складає 27 490,15 грн. (а.с. 13).

ОСОБА_2 за час роботи зарекомендував себе як скромний, дисциплінований робітник, до виконання робіт відноситься сумлінно, на вказівки та зауваження реагує позитивно, з робітниками по роботі ввічливий і урівноважений. У вживанні алкогольних і наркотичних речовин помічений не був. Порушень трудової дисципліни не допускає (а.с. 14).

Також позивачу, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в рівних частинах кожному на праві спільної часткової власності відповідно до копії свідоцтва на право власності на квартиру (будинок) від 28.04.1998 року належить квартира, що за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Ураховуючи, що зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, беручи до уваги визнання відповідачем позову в повному обсязі суд, керуючись положенням частини 4 статті 174 ЦПК України, дійшов висновку про обґрунтованість позову, а отже, про задоволення такого.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. І. Рудаков