АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/538/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2380/16Головуючий у 1-й інстанції Ряднина В. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.,

суддів: Мартєва С.Ю., Чічіля В.А.

секретар Колодюк О.П.

за участі представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 17 червня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до Селещинської сільради Машівського району, треті особи, які не заявляють самостійних вмиог щодо предмета спору Реєстраційна служба Машівського районного управління юстиції, ОСОБА_5, Машівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И Л А

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом та просила поновити строк на звернення до суду та визнати недійсним свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № 4 по вул. Польовій в с. Селещина Машівського району, видане 15 січня 1990 року ОСОБА_6, зареєстроване 22 січня 1990 року в «Полтавському МБТІ», в книзі №1, за реєстровим № 89.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 10 жовтня 1979 року вона уклала з ОСОБА_7 договір купівлі-продажу, відповідно до якого придбала у власність житловий будинок № 4 по вул. Польовій в с. Селещина Машівського району. Договір було посвідчено секретарем виконкому Селещинської сільради ОСОБА_8 та зареєстровано в книзі запису нотаріальних дій за №37.

15 січня 1990 року її батько ОСОБА_6 зареєстрував право особистої власності на вказаний житловий будинок.

Після смерті її батька 13 квітня 2013 року відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок № 4 по вул. Польовій в с. Селещина Машівського району.

Вважає, що підстав для визнання за ОСОБА_6 права власності на спірний житловий будинок не було, оскільки укладений нею договір купівлі-продажу не скасований та свідчить про належність їй вказаного бідинку.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 17 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Поновлено строк на визнання недійсним свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок.

Визнано недійсним свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, яке видане 15 січня 1990 року ОСОБА_6, на жилий будинок в селі Селещина по вулиці Польовій за № 4, яке видане на підставі рішення виконкому Селещинської сільської ради народних депутатів № 26 від 12.04.1988 року, що було зареєстровано 22.01.1990 року в КП «Полтавське міжміське бюро технічної інвентаризації», в книзі № 1, за реєстровим № 89.

Непогодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку в інтересах ОСОБА_2, яка не брала участь у справі, оскаржив її представник ОСОБА_3, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, посилаючись на те, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та інтереси ОСОБА_2, яка є співвласником спірного будинку, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 10 жовтня 1979 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку, відповідно до якого позивачем було придбано будинок № 4 по вул. Польовій в с. Селещина Машівського району. Договір посвідчено секретарем виконкому Селещинської сільської ради ОСОБА_8 та зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під № 37 від 10.10.1979 року.

15 січня 1990 року рідний батько позивача - ОСОБА_6, зареєстрував право особистої власності на жилий будинок в селі Селещина по вулиці Польовій за № 4 та отримав свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, яке видане на підставі рішення виконкому Селещинської сільської ради народних депутатів № 26 від 12.04.1988 року, що було зареєстровано 22.01.1990 року в КП «Полтавське міжміське бюро технічної інвентаризації», в книзі № 1, за реєстровим № 89, та виготовив технічний паспорт на жилий будинок.

13 квітня 2013 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 251603, яке виданим 09.09.2013 року відділом ДРАЦС Реєстраційної служби Машівського районного управління юстиції у Полтавській області.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок № 4 по вул. Польовій в с. Селещина Машівського району.

На даний час співвласниками будинку № 4 по вул. Польовій в с. Селещина Машівського району є ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 5/12 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 липня 2014 року (а.с. 16) та ОСОБА_2 2/12 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 серпня 2014 року (а.с. 45).

Вказаний житловий будинок був успадкований ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_6, якому будинок належав на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності зареєстроване 22 січня 1990 року в «Полтавському МБТІ», в книзі №1, за реєстровим № 89.

Таким чином, матеріально-правовий інтерес до спірного будинку мають вказані особи, що було залишено поза увагою місцевого суду.

ОСОБА_4, вважаючи свої права на будинок порушеними, повинна була позиватися до ОСОБА_9І, та ОСОБА_2, які мають власність у цьому будинку і відповідно матеріально-правовий інтерес.

Відповідно до розяснень, викладених у п.п. 10, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі (стаття 26 ЦПК) суд повинен виходити з характеру спірних правовідносин, визначеної ним норми матеріального права, яка підлягає застосуванню, та з матеріально-правового інтересу у вирішенні справи. Суд має також вирішити питання про участь інших учасників процесу, які сприятимуть здійсненню правосуддя (стаття 47 ЦПК).

При пред'явленні позову до частини відповідачів (наприклад, при солідарному обов'язку боржників згідно зі статтею 543 Цивільного кодексу України) суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Відповідно до ст. 3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

При цьому, ураховуючи норми ст.ст. 27, 31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підставу позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову та визначення відповідачів.

Згідно зі ст. 33 ЦПК України заміна відповідача можлива лише за ініціативи позивача.

Незалучення до участі у справі в якості сторони ОСОБА_5 та ОСОБА_2 унеможливлює встановлення фактичних обставин у справі, а відповідно і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 предявлених до Селещинської сільради Машівського району, яка не має матеріально-правового інтересу до спірного будинку.

Окрім того, вирішуючи спір, суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин положення ЦК України 2003 року, залишивши поза увагою те, що вони виникли у 1990 році. Таким чином, при розгляді справи, місцевим судом було порушено положення п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Виходячи з викладеного, у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції ухвалено помилкове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4, яке відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 606,33 грн. судового збору, сплаченого нею при поданні апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 17 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Селещинської сільради Машівського району про визнання недійсним свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 606,33 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: О.Ю. Кузнєцова

ОСОБА_10

ОСОБА_11

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1