Справа № 152/1203/16-ц
У Х В А Л А

16 серпня 2016 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Строгий І.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Клекотинське» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нежитлові приміщення,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області із зазначеним вище позовом.

Позивач просить:

1) визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень виробничого будинку пилорами та будинку охоронника від 22 лютого 2016 року, укладеного між позивачем та Приватним підприємством «Клекотинське»;

2) визнати за позивачем право приватної власності на нежитлові приміщення виробничого будинку пилорами та будинку охоронника за №№ 79 «А» і 79 «Б» по вул. Грушевського у с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області.

Перевіривши відповідність позовної заяви вимогам, викладеним у статтях 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає ст. 119 ЦПК України.

Так, відповідно до пункту 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить юридичним особам, не нижче його балансової вартості.

Разом із тим, усупереч п. 9 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, незважаючи на те, що спір у цій справі виник з приводу нерухомого майна, що належить юридичній особі,у позовній заяві не зазначено, що ціна позову 16 086 грн визначена виходячи із балансової вартості нерухомого майна, належного ПП «Клекотинське» та не надано доказів цього.

Зазначене вище, окрім іншого не дає судді можливості перевірити правильність сплати позивачем судового збору із вимог майнового характеру.

Окрім того, згідно із ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 та підпунктів 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що з 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата становить 1378 грн.

Отже, за подання позовної заяви майнового характеру розмір судового збору має дорівнювати одному відсотку ціни позову, при цьому мінімальний розмір судового збору становить 551,20 грн, а максимальний 6090 грн, за позовні вимоги немайнового характеру розмір судового збору становить 551,20 грн.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги: немайнову - про визнання дійсним договору та майнову - про визнання права власності на майно.

Отже, зважаючи на кількість позовних вимог та з урахуванням ціни позову, визначеного позивачем, останній мав би сплатити за них 1102,40 грн судового збору, тобто по 551,20 грн з кожної вимоги (551,20 х 2 = 1102,40).

Водночас, із квитанції від 15 серпня 2016 року, доданої до позовної заяви, вбачається, що судовий збір позивачем сплачено лише у розмірі 551,20 грн, тобто лише з частини позовних вимог.

Отже, всупереч ч. 5 ст. 119 ЦПК України позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Згідно із ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та запропонувати позивачу подати позовну заяву, у якій визначити ціну позову, не нижче балансової вартості нерухомого майна, а також, з урахуванням ціни позову, доплатити судовий збір за вимоги майнового характеру, про що подати до суду відповідну квитанцію.

Керуючись статтями 119, 121, 208-210 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Клекотинське» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нежитлові приміщення - залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом трьох днів з дня отримання ним копії цієї ухвали подати позовну заяву, у якій визначити ціну позову, не нижче балансової вартості нерухомого майна, а також, з урахуванням ціни позову доплатити судовий збір за вимоги майнового характеру за наступними реквізитами: одержувач: УДКСУ у Шаргородському районі, 22030001; ; банк: ГУДКСУ у Вінницькій області м. Вінниця, МФО 802015, п/р № 0687 та у цей же строк подати відповідну квитанцію до суду.

Розяснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Л. Строгий