Справа №333/4307/16-ц
Провадження №2/333/2360/16
Ухвала

Іменем України

18 серпня 2016 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу надміру виплаченої пенсії (в порядку цивільного судочинства),

в с т а н о в и в:

До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу надміру виплаченої пенсії (в порядку цивільного судочинства), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача суму переплати пенсії по втраті годувальника у розмірі 390,68 гривень.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.119 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч.5 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

На підставі статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви справляється судовий збір.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку. На підставі ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до штампу суду позовна заява була подана до суду 11.08.2016 року.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, 1,5 відсотка ціни позову, але не менше розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01.01.2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1378,00 гривень, тобто ставка судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1378,00 гривень.

Крім того, з огляду на внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зміни до Закону України «Про судовий збір», органи Пенсійного фонду України не користуються пільгами щодо сплати судового збору.

Як вбачається з позовної заяви, в порушення зазначених вимог позивачем не надано документів, що підтверджують сплату судового збору.

При цьому, позивач разом із позовною заявою подав до суду клопотання, в якому просить звільнити його від сплати судового збору, у звязку із тим, що Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя є неприбутковою організацією, яка фінансується за рахунок Державного бюджету України і на теперішній час має скрутний матеріальний стан через відсутність на рахунках коштів для сплати судового збору, а також відповідного фінансування з боку держави.

Вирішуючи вищезазначене клопотання позивача, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про судовий збір»(у редакції чинній на момент подачі позовної заяви до суду) , ст.82 Цивільного процесуального кодексу України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити від оплати судового збору повністю або частково.

При здійсненні правосуддя суди повинні вирішувати питання, повязані з судовими витратами (зокрема, щодо звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Згідно з п.29 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, відповідно до статті 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Ніяких доказів на підтвердження свого скрутного майнового стану (зокрема, наявності обставин щодо обмеженого фінансування або ж несвоєчасного перерахування коштів з державного бюджету бюджетній установі) позивачем суду не надано. Посилання позивача на відсутність фінансування для сплати судового збору є необґрунтованими, оскільки дана обставина не є встановленою законом підставою для звільнення від сплати судового збору.

У звязку з викладеним, враховуючи те, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що він не в змозі сплатити судовий збір за подання позову, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно згідно зі ст.4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на момент подачі позовної заяви до суду) сплатити судовий збір і надати суду документи, що підтверджують його сплату.

Крім того, у позовній заяві не зазначено ім'я представника позивача, який подає позовну заяву, його місце проживання (перебування) або місцезнаходження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно зі ст.121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, яка подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.119-121 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Отже, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст.118, 119-121 ЦПК України, ст.ст.4, 6, 9 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

У х в а л и в:

Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу надміру виплаченої пенсії (в порядку цивільного судочинства) залишити без руху.

Надати позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви три дні з дня отримання ним копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що якщо він у встановлений строк не усуне зазначені недоліки, то позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков