РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2079/15-ц

пр. № 2/759/161/16

16 березня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Лопатюк Н.Г.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю їй належить 61/100 земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2.

Інша 39/100 частин земельної ділянки належить її брату та відповідачу у справі - ОСОБА_2

На вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок, який розподілений на дві частини з окремими входами та комунікаціями, в якому в одній частині проживає вона з донькою, а в іншій - відповідач зі своєю сім'єю.

Спірна земельна ділянка має площу 0,1 га, має форму прямокутника.

В 1992 році відповідач без її дозволу та відома збудував гараж, що позначений у плані домогосподарства, а між будинком та гаражем останній облаштував автомобільну стоянку і не допускає її до користування спільною земельною ділянкою, перешкоджає в доступі до її частини будинку.

На підставі наведеного, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким виділити їй в натурі 61/100 частину спірної земельної ділянки, що належить їй на праві спільної часткової власності за адресою: АДРЕСА_1, припинити право спільної часткової власності на спірну земельну ділянку та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, надали для приєднання до матеріалів справи письмові заперечення, пояснили, що вони не погоджуються з обставинами, викладеними позивачкою в позовній заяві.

Вислухавши пояснення позивачки, раніше наданих пояснень представника позивачки в судових засіданнях, пояснення відповідача та його представника, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності та співставленні, в тому числі Висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №15440/15-41 від 10.12.2015 року та безпосередньо пояснення судового експера Коваленко Л.А. в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

В ході судового розгляду встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю позивачці ОСОБА_1 належить 61/100 земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, а 39/100 частин вказаної земельної ділянки належить відповідачу у справі - ОСОБА_2 (а.с.6 - копія Державного акту на право приватної власності на землю; а.с.7 - копія Витягу з технічної документації).

Як встановлено в ході розгляду справи, на вищевказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок, який розподілений на дві частини, в одній з яких проживає позивачка з донькою, а в іншій - відповідач зі своєю сім'єю.

Як на підставу своїх позовних вимог, позивачка та її представник посилались на те, що в 1992 році відповідач без дозволу та відома збудував гараж, що позначений у плані домогосподарства, а між будинком та гаражем останній облаштував автомобільну стоянку і не допускає позивачку до користування спільною земельною ділянкою, перешкоджає в доступі до її частини будинку.

В ході судового розгляду, позивачка пояснювала, зокрема, що відповідач у справі не допускає її до користування спільною ділянкою та перешкоджає в доступі до її частини будинку, що унеможливлює належну реалізацію її законного права як співвласника.

Відповідач в ході розгляду справи категорично заперечував проти обставин, на які посилається позивачка, оскільки вони не підтверджуються жодними доказами, зокрема, щодо його протиправних дій, що і було підставою для звернення до суду з даним позовом.

В ході судового розгляду справи, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, а саме для визначення варіантів поділу в натурі часток спірної земельної ділянки, ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року було призначено у даній цивільній справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої було поставлене наступне питання: «визначити можливі варіанти виділу в натурі часток земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, загальною площею 0,1 га, що знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, державний акт на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_3, виданий 13 липня 2001 року, зареєстрований у книзі записів актів про право приватної власності на землю за НОМЕР_4, кадастровий номер НОМЕР_2, враховуючи частку у праві власності на домоволодіння, що належить ОСОБА_1 - 61/100, а ОСОБА_2 - 39/100».

Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №15440/15-41 від 10.12.2015 року, проведеної старшим судовим експертом Відділу досліджень з питань землеустрою та оцінки земель лаюораторії інженерно-технічних видів досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) Коваленко Л.А., варіанти виділу в натурі часток земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, загальною площею 0,1га, що знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, державний акт на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_5, виданий 13 липня 2001 року, зареєстрований у книзі записів актів про право приватної власності на землю за НОМЕР_4, кадастровий номер НОМЕР_2, враховуючи частку у праві власності на домоволодіння, що належить ОСОБА_1 - 61/100, а ОСОБА_2 - 39/100, описані в дослідницькій частині висновку та зображені в додатках №1, №2 до Висновку (а.с.109-117 - Висновок експерта; а.с.118, 119 - Додаток №1, Додаток №2).

Відповідач у справі, ОСОБА_2, звертався до суду з заявою про відвід судовому експерту Коваленко Л.А., посилався на ряд порушень, а також на сумніви щодо об'єктивності, неупередженості та здатності провести судову експертизу на засадах законності вказаного експерта.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року, в задоволенні заяви ОСОБА_2 та його представника про відвід вказаного судового експерта, відмовлено (а.с.132-133 - ухвала суду).

Крім того, в судове засідання, яке було значено на 04.02.2016 року, була викликана судовий експерт Коваленко Л.А., для вирішення вищевказаної заяви ОСОБА_2 про відвід судовому експерту та для можливості сторін у справі та їх представників звернутись до експерта з питаннями, що їх цікавлять по Висновку експертизи та в рамках спірного питання.

Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного.

Частиною першою статті 78 Земельного кодексу (далі - ЗК) України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

У відповідності до частин 1,4 ст.88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Згідно ст.89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

У випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебуванні ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом (п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»).

Відповідно до п.21 зазначеної постанови, виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам.

В ході розгляду справи, за клопотанням сторін та їх представників, суд надавав термін для вирішення спору мирним шляхом, однак сторони повідомили, що миру досягнуто не було.

Отже, вирішуючи даний спір по суті, враховуючи непрості відносини, що склались між сторонами у справі, розмір часток спірної земельної ділянки, які належать сторонам у справі, суд, проводячи поділ спірної земельної ділянки згідно з рекомендаціями, викладеними у Висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №15440/15-41 від 10.12.2015 року, проведеної старшим судовим експертом Відділу досліджень з питань землеустрою та оцінки земель лаюораторії інженерно-технічних видів досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) Коваленко Л.А., що запропонований експертом у Варіанті №2 порядку виділу в натурі спірної земельної ділянки, вважає, що саме цей варіант є більш доцільним, оскільки частки земельної ділянки, запропоновані експертом у Варіанті №2 є більш відокремленими одна від одної.

На підставі вищевикладеного, керуючись роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст.ст.78, 79, 80, 81, 86-89, 152 Земельного кодексу України, ст.ст.364 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 208-209, 212-215, 218, 223, 292-294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки - задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці м. Києва, паспорт Серії НОМЕР_6, виданий Святошинським РУГУ МВС України в м. Києві 02 січня 2007 року, зареєстрованій та проживаючій в АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, частку земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, загальною площею 0,1га, що знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, державний акт на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_5, виданий 13 липня 2001 року, зареєстрований у Книзі записів актів про право приватної власності на землю за НОМЕР_4, кадастровий номер НОМЕР_2, враховуючи частку у праві власності на домоволодіння, що належить ОСОБА_1 - 61/100, а ОСОБА_2 - 39/100, описані в дослідницькій частині Висновку та зображені в додатках №1, №2 до Висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №15440/15-41 від 10.12.2015 року.

Для доступу та обслуговування відповідної частини житлового будинку, ОСОБА_1 визначити земельну ділянку, площею S3 0,0610га, яка обмежена лініями розподілу:

- від точки «5», лінія розподілу довжиною 2,06 м проходить в точку «10»;

- від точки «10» лінія розподілу проходить через точки «21», «20», «19», «18» в точку «17»;

- від точки «17» лінія розподілу проходить по стіні споруди через точки «16», «15» в точку «14»;

- від точки «14», лінія розподілу у вигляді ламаної проходить по правій межі ділянки через точки «22», «23» в точку «24», яка знаходиться в тильному куті ділянки;

- від точки «24» лінія розподілу довжиною 18,27 м проходить по тильній межі ділянки в точку «25»;

- від точки «25» лінія розподілу у вигляді ламаної проходить по лівій межі ділянки через точки «26», «27», «28», «29», «30» в точку «1»;

- від точки «1» по лінії розподілу будинку через точки «9», «8» в точку «7», яка знаходиться на відстані 1,43 м від кута будинку;

- від точки «7» лінія розподілу довжиною 2,36 м проходить в точку «6»;

- від точки «6» лінія розподілу довжиною 17,63 м проходить в точку «5» (Земельна ділянка площею 0,0610га, яка пропонується співвласнику ОСОБА_1 зображена в додатку №2 до висновку рожевим кольором).

Виділити в натурі ОСОБА_2, проживаючому в АДРЕСА_3, частку земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, загальною площею 0,1га, що знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, державний акт на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_5, виданий 13 липня 2001 року, зареєстрований у Книзі записів актів про право приватної власності на землю за НОМЕР_4, кадастровий номер НОМЕР_2, враховуючи частку у праві власності на домоволодіння, що належить ОСОБА_1 - 61/100, а ОСОБА_2 - 39/100, описані в дослідницькій частині Висновку та зображені в додатках №1, №2 до Висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №15440/15-41 від 10.12.2015 року.

Для доступу та обслуговування відповідної частини житлового будинку та господарських будівель, ОСОБА_2 визначити земельну ділянку, площею 0,0390, яка складається з двох частин: S1-0,0187га + S2-0,0203га.

Земельна ділянка S1-0,0187га, обмежена лініями розподілу:

- від точки «10», лінія розподілу проходить через точку «11»по АДРЕСА_1 в точку «12»;

- від точки «12» лінія розподілу проходить по правій межі ділянки через точку «13» в точку «14»;

- від точки «14» лінія розподілу проходить по стіні споруди через точки «15», «16» в точку «17»;

- від точки «17» лінія розподілу довжиною 3,51 м проходить в точку «18»;

- від точки «18» лінія розподілу довжиною 1,52 м проходить в точку «19»;

- від точки «19» лінія розподілу проходить паралельно правій межі через точки «20», «21» в точку «10».

Земельна ділянка S2-0,0203га, обмежена лініями розподілу:

- від точки «4», лінія розподілу довжиною 11,95 м проходить по АДРЕСА_1 в точку «5»;

- від точки «5» лінія розподілу довжиною 17,63 м проходить в точку «6»;

- від точки «6» лінія розподілу довжиною 2,36 м проходить в точку «7»;

- від точки «7» лінія розподілу проходить через точку «8» по лінії розподілу будинку через точку «9» в точку «1»;

- від точки «1» лінія розподілу у вигляді ламаної проходить по лівій межі ділянки через точки «2», «3» в точку «4» (Земельна ділянка S1-0,0187га + S2-0,0203га, яка пропонується ОСОБА_2 зображена в додатку №2 до висновку блакитним кольором).

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1, загальною площею 0,1га, що знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, державний акт на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_5, виданий 13 липня 2001 року, зареєстрований у Книзі записів актів про право приватної власності на землю за НОМЕР_4, кадастровий номер НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого в АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, паспорт Серії НОМЕР_6, виданий Святошинським РУГУ МВС України в м. Києві 02 січня 2007 року, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, сплачений позивачкою судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Лопатюк Н.Г.