Справа № 667/1701/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 р. Суддя Комсомольського районного суду м. Херсона Котьо І.В. дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про реальний розділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою,

встановив:

Позивачі звернулись до суду з вказаною позовною заявою, але вона не в повній мірі відповідає вимогам ч.2 ст.119 ЦПК України , саме позовна заява повинна містити в собі:

1) назву суду, до якого подається заява;

2) імя ( найменування ) позивача і відповідача а також імя представника позивача , якщо позовна заява подається представником , їх місце проживання ( перебування ) або місцезнаходження, поштовий індекс , номер засобів звязку , як що такий відомий ;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову що до вимог позовного характеру ;

5) виклад обставин якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину , наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів , що додаються до заяви.

Частиною 3 ст. 119 ЦПК України передбачено , що позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання, а згідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи , що підтверджують сплату судового збору.

Однак в порушення п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України позивачами хоча і зазначено ціну позову яка дорівнює 26123.70 грн. , однак вона не відповідає фактичним даним які містяться в доданих до позовної заявах документах.

Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 квітня 2008 року , вартість спадкового майна , з розрахунку його 1/3 частини, становила 39185 грн. ,яка на теперішній час вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна , а вартість земельної ділянки становить 87079 грн.

Крім того , абзацом 2 п.10 Пленуму ВССУ України від 17.10.2014 року за № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що у разі об'єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог. А ч.2 ст. 80 ЦПК України, передбачено якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд.

Але, до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору одним позивачем ОСОБА_1 в розмірі 1102.4 грн. хоча , відповідно до ст. 2 Конвенції

про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах ратифікованою Верховною радою 10 листопада 1994 року та яка набула чинності 14 квітня 1995 року громадяни кожної з Договірних Сторін і особи, що проживають на її території, звільняються від сплати і відшкодування судових і нотаріальних мит і витрат, а також користуються безкоштовною юридичною допомогою на тих же умовах, що і власні громадяни. А документу , що підтверджують сплату судового збору від імені позивача ОСОБА_2 до позовної заяви не додано.

Положеннями ст. 328 ЦК України визначені підстави набуття права власності, відповідно до якої ,право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Як слідує з положень ст. 364 ЦК України, на які посилаються позивачі в обґрунтування заявлених ними позовних вимог, з вказаним позовом може звернутись до суду лише співвласник якщо він бажає отримати виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Тобто законом визначено спосіб яким співвласник може захистити порушене або не визнане право власності.

У звязку з чим з чим позивачам необхідно уточнити позовні вимоги в цій частині заявлених ними позовних вимог.

Крім того , позивачем ОСОБА_2 в порушення п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України як не зазначено доказів, що підтверджують обставину того він є співвласником вказаного нерухомого майна так і не зазначено про наявність підстав для звільнення його від доказування в цій частині.

Також як слідує з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 березня 2016 року на підставі постанови державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ від 04 листопада 2010 року реєстратором 10 листопада 2010 року було внесено відомості про обтяження , а саме арешт на зазначене нерухоме майно, у звязку з чим позивачам необхідно вирішити питання щодо притягнення до участі в справі осіб в інтересах яках було вчинено таке обтяження.

При таких обставинах суд вважає що позивачам необхідно надати строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України ,суд

ухвалив: Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про реальний розділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем (заявником) ухвали.

В разі не усунення недоліків до зазначеного строку заява буде вважатись не поданою .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. Котьо