Справа № 766/2241/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.

при секретарі: Скоробогатова Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

встановив:

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним поданням, в якому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2015 року і до повноліття дитини.

В судове засідання старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні ОСОБА_1 не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Боржник та стягувач в судове засідання не зявились, їх неявка не перешкоджає розгляду подання.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив наступні обставини.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні ОСОБА_1 серії ВП №49786698 від 13.01.2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №666/6017/15-ц, виданого 14.12.2015 року Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 29.10.2015 року.

Згідно ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Судом встановлено, що у державного виконавця відсутні будь-які докази щодо умисного ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання рішення Дніпровського районного суду м.Херсона №666/6014/15-ц про стягнення аліментів та про наміри боржника ОСОБА_2 виїздити за межі України. Крім того відсутні докази, що підтверджують вчинення державним виконавцем всіх виконавчих дій, передбачений Законом України «Про виконавче провадження». Тому суд не вбачає, що обмеження боржника ОСОБА_2 забезпечить виконання зобовязання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є необґрунтованим, у звязку з чим за зазначених в ньому обставин задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2015 року і до повноліття дитини.

На ухвалу протягом пяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.І. Майдан