Справа № 699/455/16-ц
Номер провадження 2/699/326/16
19.12.2016 року м.Корсунь-Шевченківський
Корсунь - Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Свитки С.Л.,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корсуні-Шевченківському цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Свій позов позивач мотивує тим, що відповідно до вказаного кредитного договору (далі ОСОБА_4) відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком ОСОБА_4, що підтверджується підписом відповідача у заяві.
Позивач свої зобовязання за Договором виконав та надав відповідачу кредит.
Відповідач не повернув своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем, яку він добровільно не погашає, тому і подано даний позов до суду.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та надав пояснення аналогічні до змісту позову, проти заочного рішення не заперечує.
Ухвалою суду від 14.12.2016 року вирішено питання про заочний розгляд справи, тому відповідач у наступні судові засідання не викликався.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.
У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н від 18.12.2012 року шляхом підписання відповідачем заяви, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають між позивачем та відповідачем ОСОБА_4, про що свідчать підписи відповідача та представника позивача на заяві (а.с. 12-13).
Копія витягу з Умов та правил надання банківських послуг додана позивачем до позовної заяви (а.с.16-62).
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У судовому засіданні також встановлено, що відповідно до вказаного укладеного договору строк його дії 12 місяців з моменту підписання (п.1.1.7.12. Договору). Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк.
До суду не надано документів, які б підтверджували припинення дії Договору.
Згідно даних наданого Розрахунку заборгованості відповідач отримав кредит в межах кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Станом на 29.02.2016 року поточна заборгованість відповідача за Договором за основною сумою боргу (тілом кредиту) становить 627,05 грн., а прострочена заборгованість становить 1161,90 грн.
Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням позивача з наданням права банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання Договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Відповідач погодився на те, що позивач нараховує проценти за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг.
Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт (відповідач) зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.
Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку клієнт зобовязаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду банку.
Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.
Відповідач своєчасно не повертав позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем, вказана у позові.
Так, відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.
З огляду на зазначене, суд, з урахуванням наданих доказів, прийшов до висновку, що в порушення умов Договору та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання не виконав.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за Договором.
Ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.
Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення клієнтом зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за Договором, відповідач станом на 29.02.2016 року має заборгованість 20 460 грн.35 коп., яка складається з наступного:
- 1788,95 грн. - заборгованість за кредитом;
- 3250 грн. - заборгованість за пенею та комісією;
а також штрафи відповідно до умов Договору ( п. 2.1.1.7.6):
- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);
- 950,49 грн. - штраф (процентна складова).
Розрахунок суми заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги, додано на а.с.10-11.
Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Не виконуючи належним чином зобовязання за Договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови Договору.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до норм ст. 257 ЦК України стягнення боргу обмежується останніми трьома роками перед зверненням кредитора до суду.
Згідно ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.
Згідно ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.
Договором (п.п.1.1.7.31) передбачено, що строк позовної давності стосовно вимог банку щодо повернення кредиту, оплати процентів за користування кредитом, винагороди, пені, штрафів складає 50 років.
У постанові ВС України у справі № 6-240цс14 від 11.02.2015, яка в силу ст.360-7 ЦПК України має враховуватись судами загальної юрисдикції, вказано про право сторін на збільшення строку позовної давності, що викладається у письмовій формі договору, є обовязковою для сторін і суд повинен керуватися вказаними умовами договору.
Тобто, сторони самі визначили строк позовної давності для всіх вимог за Договором.
У звязку із задоволенням даного позову, суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 1 378 грн.
Керуючись ст..ст.212-215, 224-226 ЦПК України,
суд
ВИРІШИВ:
Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто Корсунь-Шевченківським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь - Шевченківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії даного рішення.

Суддя ОСОБА_5sp; Л.