Справа № 755/9377/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 02 серпня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 03/29-280К, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 112000,00 Швейцарських франків, строком до 02 серпня 2017 року зі сплатою 9,5% річних. 02 серпня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачами укладено договір поруки № 02-10/2787, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов'язань позичальником, які передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості станом на 29 січня 2015 року, сума заборгованості відповідачів перед позивачем становить 178495,55 швейцарських франків, що складає: заборгованість по кредиту у розмірі 106549,18 швейцарських франків; заборгованості по відсотках у розмірі 54342,17 швейцарських франків, пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 7865,23 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 9738,96 швейцарських франків. Просить суд стягнути заборгованість станом на 29 січня 2015 року у розмірі 178495,55 швейцарських франків, що еквівалентно у розмірі 3149032,66 грн. та судовий збір.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності..

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснював ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, хоча повідомленіий належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшли заперечення,в яких, зокрема, зазначено, що 21 квітня 2010 року позивачем направлено боржнику ОСОБА_1 досудову вимогу про дострокове виконання боргових зобов»язань за кредитним договором. 04 грудня 2012 року рішенням Дніпровського районного суду м.Києва, яке набрало законної сили, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21 червня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. про звернення стягнення на нерухоме майно. Як вбачається із розрахунку заборгованості останній платіж за кредитом було здійснено 03 листопада 2008 року (тіло кредита, 15 жовтня 2010 року (відсотки). Отже, позивач змінив дату виконання основного зобов»язання з 02 серпня 2017 року на 22 квітня 2010 року, направив досудову вимогу позичальнику про негайне дострокове повернення кредиту. Позов про стягнення заборгованості пред»явлено поза межами строку, встановленого ст.257 ЦК України. Крім того, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання поруки за договором поруки припиненою задоволено(а.с.103-106).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

02 серпня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 03/29-280К, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 112000,00 Швейцарських франків, строком до 02 серпня 2017 року зі сплатою 9,5% річних (а.с.8-10).

Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 03/29-280К від 02 вересня 2007 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 29 січня 2015 року, сума заборгованості відповідачів перед позивачем становить 178495,55 швейцарських франків, що складає: заборгованість по кредиту у розмірі 106549,18 швейцарських франків; заборгованості по відсотках у розмірі 54342,17 швейцарських франків, пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 7865,23 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 9 738,96 швейцарських франків (а.с. 4-7).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Як вбачається з досліджених доказів, умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений.

Тому утворилась заборгованість за невиконання умов договору станом на 29 січня 2015 року у сумі 178495,55 швейцарських франків.

Представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подано заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким є строк виконання зобов'язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16.

Пунктом 4 кредитного договору передбачено, що у разі невиконання(неналежного виконання) Позичальником обов»язків, визначених п.п.3.3.9, 3.3.10 цього Договору, протягом більше,ніж 60(шістдесят) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов»язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції(штраф,пеня).

Зі змісту рішення Голосіївського районного суду м. Києва від15 липня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання поруки за договором поруки припиненою вбачається направлення 21 квітня 2010 року на адресу ОСОБА_1 листа-повідомлення про необхідність негайно повернути заборгованість за кредитним договором та відсотками.

У зв'язку з невиконанням вимоги від 21 квітня 2010 року банк звернувся 30 квітня 2015 року до суду із відповідними вимогами до боржника та поручителя.

Оскільки 21 квітня 2010 року банком було пред'явлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань шляхом направлення листа-повідомлення, тому позивач звернувся до суду з позовом із пропуском строку позовної давності.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_2, суд вважає таке.

02 серпня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачами укладено договір поруки № 02-10/2787, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов'язань позичальником, які передбачені кредитним договором(а.с. 12).

Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов»язання,а також у разі зміни зобов»язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно зі ст. 598 ЦК України припинення зобов'язань на вимогу однією із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

15 липня 2016 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання поруки за договором поруки припиненою задоволено, та визнано припиненою поруку ОСОБА_2 за договором поруки № 02-10/2787 від 02 серпня 2007 року укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 (а.с. 90-93).

Враховуючи положення п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, якими передбачено підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини, суд вважає, що правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_2 відсутні.

Отже, з урахуванням викладеного суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором..

Керуючись п.1 ч.2 ст. 11, ст.ст. 256, 257, 261, 266, 267, 509, ч. 1 ст. 553, ст.ст. 525, 526, 530, ч. 1 ст. 554, ст.ст. 559,598, 610, 611,612,1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 13 грудня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.Є.Арапіна