Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1954/16-ц

Провадження № 2/126/715/2016

"31" серпня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, як за спадкоємцем першої черги за законом, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані в АДРЕСА_1. Вона є спадкоємицею першої черги за законом, як дочка ОСОБА_3, крім неї, спадкоємицею першої черги за законом є відповідачка - дочка померлої ОСОБА_2, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Вона прийняла спадщину шляхом фактичного володіння та управління майном, крім того, приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Полуденко М.Ф., була зареєстрована спадкова справа за № 59260807 у спадковому реєстрі № 65. Відповідачка ОСОБА_2 спадщину не прийняла і не претендує на неї. Проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на зазначений житловий будинок, вона позбавлена можливості у зв'язку з тим, що її мати при житті не оформила належним чином правові документи про право власності на будівлі, розташовані в АДРЕСА_1, через що постановою нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області від 21.07.2016 року за № 166/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок, позивач позбавлена можливості набути право на спадкування і змушена звернутися із даним позовом в суд за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги повністю підтримує, просить суд їх задовольнити та слухати справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій повідомила, що позов визнає і просить справу розглянути у її відсутність.

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого повторно 10.07.2013 року відділом РАЦС реєстраційної служби Бершадського РУЮ у Вінницькій області, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого повторно 10.07.2013 року відділом РАЦС реєстраційної служби Бершадського РУЮ у Вінницькій області,

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Устянської сільської ради № 1130 від 15.07.2016 року, копією технічного паспорту на будівлі, та довідкою-характеристикою.

Позивачка являється спадкоємицею першої черги за законом на майно ОСОБА_3, як її дочка. Згідно довідки Устянської сільської ради від 15.07.2016 року за № 1130, крім неї, спадкоємицею першої черги за законом також є відповідачка ОСОБА_2 - дочка померлої, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1964 року) позивачка прийняла спадщину шляхом фактичного володіння та управління майном, крім того, згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44530842 від 21.07.2016 року приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Полуденко М.Ф., зареєстрована спадкова справа за № 59260807 у спадковому реєстрі № 65.

Відповідачка ОСОБА_2 спадщину не прийняла і в даний час на неї не претендує.

Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на зазначений житловий будинок ОСОБА_1 позбавлена можливості у зв'язку з тим, що її мати при житті не оформила належним чином правові документи про право власності на будівлі, розташовані в АДРЕСА_1 і постановою нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області від 21.07.2016 року за № 166/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будівлі.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час смерті ОСОБА_3, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 548 ЦК Української РСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно довідки Устянської сільської ради від 15.07.2016 року за № 1130, позивач фактично прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 524-527,529,530,548,549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, ст. 392, 1216- 1218 ЦК України, ст.ст.10,11, 57-61, 174 ч. 4, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані в АДРЕСА_1, загальною площею - 64,7 кв.м., житловою площею - 33,3 кв.м., житловий будинок - А, веранда - а, веранда - а1 сарай - Б, хвіртка - 1, ворота - 2, огорожа - 3, вартістю експертної оцінки - 37282 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. Г. Рудь