Справа № 212/4600/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Ваврушак Н. М., народних засідателів: Костючок В. Б., Січкар О. О., з участю секретаря Плотнікової Т. Б., з участю прокурора Плющакової Л. М., особи, у відношенні якої внесено заяву ОСОБА_1, представника ОСОБА_4 лікаря - психіатра Лучко О. М., представника КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР Остапової С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР з приводу примусової госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу. В обґрунтування вимог представник заявника вказав, що за направленням дільничного лікаря - психіатра ОСОБА_1 був госпіталізований. Відповідно до висновку ЛКК від 06.08.2016 року комісія лікарів психіатрів рекомендувала стаціонарне лікування в примусовому порядку, посилаючись на наявність агресивних тенденцій до оточуючих.

У судовому засіданні представник заявника КЗ «КПНД» ДОР Остапова С.В. та лікар-психіатр Лучко О.М., підтримали заяву, пославшись на викладені в ній обставини та просили її задовольнити.

ОСОБА_1 та його опікун ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечували проти госпіталізації для проходження лікування.

Заслухавши сторони, думку прокурора, який просить задовольнити заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебуває під наглядом психіатра з 30.06.1988 року.

06.10.1992 року йому було виставлено діагноз: "шизофренія параноїдна форма".

Відповідно до рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04.02.1998 року (справа № 2-244/1998), ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний недієздатним.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01.10.2013 року (справа № 212/5262/13-ц), ОСОБА_1 призначений опікун - ОСОБА_4.

05.08.2016 року ОСОБА_1 був госпіталізований в КУ "КПНД" ДОР" з діагнозом: "шизофренія параноїдна форма. Неперервний тип перебіг. Виражений змішаний тип дефекту. Параноїчний синдром», за направленням дільничного лікаря-психіатра.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.08.2016 року ОСОБА_1 був оглянутий лікарсько-консультативною комісією, яка дійшла висновку, що ОСОБА_1 страждає тяжким психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїчної форми з параферним синдромом, та його лікування можливе лише в стаціонарних умовах (ЛКК № 1122 від 06.08.2016 року).

Згідно відомостей з заяви опікуна - ОСОБА_4 на протязі останніх днів психічний стан ОСОБА_1 змінився, проявляє агресію по відношенню до опікуна-матері, дружини та до своєї доньки.

В клінічній картині шизофренії, параноїдної форми з неперервним перебігом спостерігається клініка параферного синдрому у вигляді згострення з агресивною поведінкою на адресу матері, доньки, дружини. На передодні госпіталізації вдарив дружину та тероризував доньку, загрожував самогубством та гоміцидом на адресу вищевказаних родичів.

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Стаття 13 зазначеного Закону вказує, що особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Однак, вказане положення рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 року, яке є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними). Та визначено такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що «стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, разом із статтями 2, 3 та 4, посідає провідне місце серед основоположних прав, що гарантують фізичну безпеку особи, і тому її важливість є надзвичайною. Її основною метою є запобігання свавільного чи невиправданого позбавлення свободи» (пункт 30 рішення у справі «МакКей проти Сполученого Королівства» від 3 жовтня 2006 року).

У пункті 1 статті 5 Конвенції закріплено підстави для правомірного позбавлення особи свободи відповідно до процедури,встановленої законом, до яких належить і законне затримання психічнохворої особи, а в пункті 4 цієї статті передбачено перевірку законності такого затримання у судовому порядку.

Європейський суд з прав людини визначив вимоги, яких необхідно дотримуватися під час законного затримання психічнохворих осіб відповідно до підпункту (е) пункту 1 статті 5 Конвенції, а саме: «за винятком випадків крайньої необхідності, людина не має позбавлятися свободи до тих пір, поки не буде переконливо доведено, що вона дійсно є «психічнохворою». Сама сутність того, в чому слід переконати компетентні державні органи - наявність психічного розладу, - вимагає об'єктивної медичної експертизи; психічний розлад має бути такого характеру або ступеня, які виправдовували б обов'язкове позбавлення свободи; обґрунтованість позбавлення свободи залежить від стійкості такого розладу» (пункт 39 рішення у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» від 24 жовтня 1979 року).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 31, 60, 209, 213-215, 279-282 ЦПК України ,

В И Р І Ш И В:

Заяву Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_1 - задовольнити .

Госпіталізувати в примусову порядку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до психіатричного стаціонару Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг» Дніпропетровської обласної ради».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Головуючий суддя: Н. М. Ваврушак

Народні засідателі В. Б. Костючок

О. О. Січкар