АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/861/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1225/16Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого-судді Пилипчук Л.І.,

суддів Панченка О.О., Прядкіної О.В.,

секретар Маладика Л.В.

за участю позивачки ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 березня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Первинної профспілкової організації Головного управління статистики у Полтавській області про визнання нечинними та скасування рішення комітету профспілки та визнання рішення про надання згоди на звільнення таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом та просила визнати нечинним і скасувати Протокол засідання комітету профспілки Головного управління статистики у Полтавській області № 16 від 24.12.2015р. як такий, що містить неправдиву інформацію, та суперечить обєктивній дійсності і не може бути доказом прийняття законного рішення профкомом по наданню згоди на її звільнення з посади начальника управління по організації роботи з респондентами Головного управління статистики у Полтавській області.

Посилалась на те, що у провадженні Полтавського окружного адміністративного суду перебуває справа за її позовом до Головного управління статистки у Полтавській області про визнання нечинними та скасування актів індивідуальної дії, поновлення її на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Згідно наказу від 24.12.2015 року № 235-к вона звільнена з посади начальника управління по організації роботи з респондентами Головного управління статистки у Полтавській області, з підстав передбачених п.1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідач, надаючи згоду на її звільнення з роботи порушив вимоги ст. 252 КЗпП України; у протоколі засідання профспілкової організації зазначена присутність ОСОБА_4, однак вона не була присутня на засіданні; в голосуванні приймала участь ОСОБА_5, яка не є членом профкому; подання адміністрації про її звільнення повинно бути подане до профкому тільки після її відмови від переведення на іншу посаду.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, учасників процесу, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно протоколу засідання комітету первинної профспілкової організації Головного управління статистики у Полтавській області №16 від 24.12.2015 року надано згоду адміністрації Головного управління статистики у Полтавській області на звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України ОСОБА_2 ./а.с.31-32/

Відповідно до наказу 24.12.2015 року № 235-к ОСОБА_2 звільнена з посади начальника управління по організації роботи з респондентами Головного управління статистки у Полтавській області на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. /а.с.4-6/

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, районний суд виходи з того, що спірне рішення профспілкової організації при вирішенні питання про звільнення працівника з роботи має рекомендаційний характер, законом порядок його оскарження не передбачений, тому правова оцінка цього рішення може бути надана при вирішенні справи про поновлення на роботі.

Колегія судді з такими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може, оскільки місцевий суд вірно встановивши відсутність правових підстав для звернення до суду із зазначеним позовом, помилково ухвалив про відмову в задоволення позову, тоді як необхідно було виходити з положень норми п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Нормами трудового законодавства, зокрема ст. 232 КЗпП України, передбачено, що в судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, про зміну дати і формулювання причини (підстави) звільнення.

Питання про поновлення на роботі за позовом ОСОБА_2 розглядається в Полтавському окружному адміністративному суді.

У статті 42 КЗпП України і ст.38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлена низка правил щодо порядку надання виборним органом первинної профспілкової організації підприємства згоди на звільнення працівників. Вказаними нормами не передбачено право оскарження рішення виборного органну.

Таким чином рішення виборного органу профспілки про відмову у дачі згоди на звільнення не може бути оскаржене власником, а згорда виборного органу на звільнення не може бути оскаржена працівником у якому-небудь органі.

За змістом Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» в судовому порядку може бути оскаржено лише рішення профспілкового органу, в якому порушено вимогу про розірвання трудового договору (контракту) з керівником підприємства, установи або організації.

Отже, позов про визнання неправомірним рішення профспілки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення районного суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 205 , ст.ст.303, 304, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного cуду м.Полтави від 15 березня 2016 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Первинної профспілкової організації Головного управління статистики у Полтавській області про визнання нечинними та скасування рішення комітету профспілки та визнання рішення про надання згоди на звільнення таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - суддя Л.І. Пилипчук

Судді /підписи/ О.О. Панченко

О.В. Прядкіна

ЗГІДНО: Л.І. Пилипчук