Провадження № 4-с/522/174/16
У Х В А Л А

13 грудня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, субєкт оскарження Приморський відділ Державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник 30.09.2016 року звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, субєкт оскарження Приморський відділ Державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, та в останній редакції скарги від 08.11.2016 року просив:

- визнати дії Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області по безперечному стягненню у виконавчому провадженні № 28536517 з рахунку Суб'єкта оскарження - кредитної спілки "Перше кредитне товариство" коштів у сумі 116909,13 грн. за меморіальним ордером № G0915XBCUB від 15.09.2016р. неправомірними;

- поновити порушені права кредитної спілки "Перше кредитне товариство" шляхом зобов'язання Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області у 3-денний строк незаконно стягнуті 116909, 13 грн. повернути на той же рахунок кредитної спілки "Перше кредитне товариство" у Южному ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк»;

- ухвалою суду зупинити стягнення на підставі виконавчого листа, з зобовязанням Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області зупинити вчинення виконавчих дій за ним;

- постановити окрему ухвалу на адресу начальника ГТУЮ в Одеській області про порушення закону, про недоліки в діяльності субєкта оскарження.

В обґрунтування скарги зазначив, що на підставі виконавчого листа № 2-3162/10, виданого ще 11.05.2011 року Приморським районним судом м. Одеси, про стягнення з кредитної спілки "Перше кредитне товариство на користь ОСОБА_1 боргу у сумі 23 360 грн. 14 коп., державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № .08.2016 р. була прийнята постанова про арешт коштів боржника - кредитної спілки Перше кредитне товариство (КС «ПКТ»). Ця постанова про арешт коштів Суб'єкта оскарження була оскаржена до суду і Суб'єкт оскарження 13 вересня 2016р. отримав від Приморського райсуду ухвалу про відкриття провадження з копією скарги кредитної спілки на вищезазначені дії держвиконавця у виконавчому провадженні № 28536517. Однак, не зважаючи на те, що правомірність дій органу ДВС буде оцінювати суд, Суб'єкт оскарження 15 вересня 2016р. надав фінансовій установі Южне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», у якій Заявник має поточний рахунок, меморіальний ордер № G0915XBCUB на безперечне (безакцентне) списання з рахунку Суб'єкта оскарження 116 909,13 грн.. Заявник про таке безперечне списання грошей дізнався лише 19.09.2016 р., коли збирався здійснити через програму «Банк-Клієнт» черговий платіж з оплати судового збору за позовом до боржника.

Заявник вважає, що дії Субєкта оскарження від 15.09.2016 р. щодо безперечного списання з рахунку Заявника 116 909, 13 грн. є незаконними, здійснені з порушенням законодавства України, а саме - ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з наступних підстав. 31.05.2011 року господарським судом Одеської області було відкрито провадження за №7/17-2087-2011 про визнання Заявника - кредитної спілки Перше кредитне товариство банкрутом та введено мораторій на задоволення вимог всіх її кредиторів. Протягом дії мораторію були заборонені стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства. Суб'єктом оскарження виконавче провадження по стягненню на користь ОСОБА_1 було зупинене (постанов ДВС про зупинення виконавчих проваджень Суб'єкт оскарження не має) на підставі ч. 8 п. 1 ст. 37 ЗУ Про виконавче провадження та ст. 19 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

05.03.2013 р. господарським судом Одеської області по цій справі № 7/17-2087-2011 було затверджено Реєстр кредиторів Заявника на підставі відповідних заяв кредиторів до господарського суду за вимогами, які виникли до дня порушення цим судом провадження у справі про банкрутство. Вкладника ОСОБА_1 ОСОБА_3 судом було визнано кредитором КС «ПКТ» на загальну суму 23 360,14 грн. та внесено до зазначеного Реєстру кредиторів для подальшого задоволення його вимог, але, вже на підставі Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». 05.04.2016 року ухвалою господарського суду Одеської області по цій справі було затверджено ОСОБА_4 угоду між КС «ПКТ» (Заявник) та комітетом кредиторів, затвердженого попередньою ухвалою Господарського суду як представника усіх реєстрових кредиторів. Відповідно до п. 4.2. даної ОСОБА_4 угоди з кредиторами кредитної спілки (у тому числі і з ОСОБА_1І.), яку затвердив Суд, сплата заборгованості відстрочується на один рік від моменту затвердження та сплачується після закінчення цього строку. Пунктами 5.1., 5.2. даної ОСОБА_4 угоди передбачено, що на період з дня затвердження судом і до закінчення виконання угоди: кредиторам та посадовим особам Боржника забороняється чинити будь-які перешкоди виконанню угоди; виконавчі провадження на користь будь-кого з кредиторів, вимоги якого охоплюються даною угодою, за постановою державного виконавця повинні бути закінченні протягом одного місяця.

Ухвалою Приморського райсуду м. Одеси від 05.10.2016 р. у справі № 522/16764/16- ц, яка набрала законної сили 13.10.2016р., було визнано дії Суб'єкта оскарження про арешт коштів Заявника у виконавчому проваджені № 28536517 з виконання виконавчого листа № 2-3162 від 11.05.2011р. неправомірними, а постанову Суб'єкта оскарження від 19.08.2016р. - незаконною та скасовано. Однак, не зважаючи на це судове рішення, арешт з рахунків Заявника, накладені Суб'єктом оскарження 19.08.2016 р., до теперішнього часу останнім не знято і гроші, що надходять на них, підлягають списанню за меморіальними ордерами Суб'єкта оскарження. У контексті вищевикладеного, дії Субєкта оскарження від 15.09.2016 р. щодо безперечного списання з рахунку Заявника 116 909, 13 грн. є незаконними і здійснені з порушенням законодавства України за таких додаткових підстав: по-перше, безперечне списання значно перевищує борг Заявника перед кредитором ОСОБА_1, тому що загальний борг за його виконавчим листом дорівнює лише 23360,14 грн., по-друге, надання переваги на користь одного реєстрового стягувача перед іншими реєстровими стягувачами є порушенням Закону, а саме: ст.. 45 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За вказаних обставин КС «Перше кредитне товариство» звернулось до суду з відповідною скаргою.

До суду представник заявника не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив справу розглянути за його відсутності та задовольнити скаргу. Також до заяви додав копію постанови начальника Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 від 29.11.2016 року, за якою постанову про арешт коштів майна боржника від 19.08.2016 року скасовано; постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.08.2016 року скасовано; постанову про оголошення в розшук майна боржника від 19.08.2016 року, а саме транспортних засобів, скасовано.

Представник Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області у судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.

Суд, вивчивши скаргу, додані до неї документи, оцінивши надані докази вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Приморському відділі державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-3162/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси 11.05.2011 року про стягнення з КС «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 23 360, 14 грн..

31.05.2011 року господарським судом Одеської області було відкрито провадження по справі за №7/17-2087-2011 про визнання кредитної спілки Перше кредитне товариство банкрутом та введено мораторій на задоволення вимог всіх її кредиторів.

У звязку з чим 29.06.2011 року державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження №28536517 на підставі ч. 8 п. 1 ст. 37 ЗУ Про виконавче провадження.

Ухвалою попереднього засідання суду від 05.03.2013 р. затверджено реєстр вимог кредиторів до КС "Перше Кредитне Товариство". Вкладника ОСОБА_1 ОСОБА_3 судом було визнано кредитором КС «ПКТ» на загальну суму 23 360,14 грн. та внесено до зазначеного Реєстру кредиторів для подальшого задоволення його вимог.

05.04.2016 року ухвалою господарського суду Одеської області по цій справі було затверджено мирову угоду, укладену між Комітетом Кредиторів КС «Перше кредитне товариство» в особі голови комітету кредиторів ОСОБА_5 та Боржником в особі керуючого санацією - арбітражного керуючого ОСОБА_6, на підставі протоколу засідання комітету кредиторів від 15.02.2016. Припинено дію мораторій на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою господарського суду від 31.05.2011.

На підставі вищезгаданої ухвали Господарського суду Одеської області №7/17-2087-2011 від 05.04.2016 року, державним виконавцем постановою від 01.07.2016 року було поновлено виконавче провадження ВП №28536517 з примусового виконання виконавчого листа №2-3162/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси 11.05.2011 року про стягнення з КС «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 23 360, 14 грн..

01.07.2016 року державним виконавцем відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 2 336, 01 грн..

У подальшому, у рамках даного виконавчого провадження ВП №28536517 державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 постановою від 19.08.2016 року було накладено арешт майна боржника та оголошено заборону його відчуження в рамках виконавчого провадження ВП №28536517, а також накладено арешт коштів боржника, зокрема на банківські рахунки, які належать КС «Перше кредитне товариство».

Постановою державного виконавця від 19.08.2016 року у вказаного виконавчому провадженні ВП №28536517 оголошено розшук майна: автомобіль Chevrolet Nubira із державним номером ВН4254ВВ, автомобіль Chevrolet Lacetti із державним номером ВН9658АІ.

06.09.2016 року державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 виконавче провадження ВП №28536517 з виконання виконавчого листа № 2-3162/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси 11.05.2011 року про стягнення з КС «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 23 360, 14 грн., було завершене на підставі п.2 частини 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в минулій редакції).

Також, тим же числом державним виконавцем на підставі ст.. 41 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 100, 00 грн..

Вважаючи дії державного виконавця щодо накладення арешту в рамках виконавчого провадження ВП №28536517 незаконними, представник КС «Перше кредитне товариство» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області (справа № 522/16764/16-ц).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2016 року дану скаргу було задоволено частково: визнано дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 про арешт коштів кредитної спілки «Перше кредитне товариство» у виконавчому провадженні №28536517 з виконання виконавчого листа №2-3162, виданого 11.05.2011 року Приморським районним судом м. Одеси неправомірними, а його постанову від 19.08.2016 року незаконною та скасовано її.

Також, судом встановлено, що начальником Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 при здійсненні контролю за рішенням, діями державного виконавця з виконання вимог виконавчого листа №2-3162/10, виданого 11.05.2011 року Приморським районним судом м. Одеси, 29.11.2016 року винесено постанову, за якою скасовано: постанову про арешт коштів майна боржника від 19.08.2016 року; постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.08.2016 року; постанову про оголошення в розшук майна боржника від 19.08.2016 року.

Підставою звернення до суду з відповідною скаргою стали посилання представника заявника на те, що суб'єкт оскарження 15 вересня 2016р. надав фінансовій установі Южне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», у якій КС «Перше кредитне товариство» має поточний рахунок, меморіальний ордер № G0915XBCUB на безперечне (безакцентне) списання з рахунку Суб'єкта оскарження 116 909,13 грн..

З меморіального ордеру № G0915XBCUB від 15.09.2016 року вбачається, що з рахунку кредитного товариства було списано кошти на суму 116909,13 грн. за призначенням платежу: пт№2-3162/10 від 11.05.2011р. пт в13 от 02.09.16р. (а.с.13).

Судом ухвалою від 17.11.2016 року витребувались з Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області матеріали виконавчого провадження ВП №28536517, проте ухвала суду виконана не була.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст..2 Закону України примусове виконання рішень покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Заходами примусового виконання рішень є: зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (ст.. 32 Закону України «Про виконавче провадження»).

У відповідності до ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 12.06.2016 року), державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках,інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

Списання примусове - списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом;

Примусове списання коштів з рахунків клієнтів банки здійснюють у відповідності до вимог ст. 1071 ЦКУ, ст. 59 закону про банки, глави 5 Інструкції про безготівкові розрахунки "Примусове списання коштів на підставі виконавчих документів, що видані судами".

Відповідно до статті 1071 Цивільного кодексу України кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його доручення на підставі рішення суду, а також у випадках, установлених законом. Примусове списання коштів з рахунків платників ініціюють стягувачі (орган державної виконавчої служби) на підставі виконавчих документів, установлених законами України.

За умовами ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 12.06.2016 року) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

У відповідності до ст.57 зазначеного Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та може накладатися державним виконавцем шляхом в тому числі винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Згідно п.5.4 глави 5 Інструкції про безготівкові розрахунки, за необґрунтованість примусового списання коштів, недостовірність даних, зазначених у платіжній вимозі, стягувач несе відповідальність згідно із законодавством України.

Статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що державний виконавець провадить дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Чинним законодавством України передбачено, що сторони (стягувач і боржник) мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом.

Відповідно до положень ГПК України та ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мирова угода в господарському процесі може бути укладена: до вирішення справи по суті, в процесі виконання судового рішення, на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», під мировою угодою у справі про банкрутстві розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін.

Відповідне право сторін на укладення мирової угоди закріплено у ст.. 12 Закону України «Про виконавче провадження». Таке визнання мирової угоди судом у процесі виконання закінчує виконавче провадження.

У відповідності до ст.. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно до постанови ВССУ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

У відповідності до ч.1 ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно до п.3 вказаної постанови, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11).

Як вже було встановлено судом, КС «Перше кредитне товариство» скористалось своїм правом, передбаченим чинним законодавством, уклавши між Комітетом Кредиторів КС «Перше кредитне товариство» в особі голови комітету кредиторів ОСОБА_5 та Боржником в особі керуючого санацією - арбітражного керуючого ОСОБА_6, на підставі протоколу засідання комітету кредиторів від 15.02.2016., мирову угоду, яка 05.04.2016 року ухвалою господарського суду Одеської області була затверджена.

Вкладника ОСОБА_1 ОСОБА_3 судом було визнано кредитором КС «ПКТ» на загальну суму 23 360,14 грн. та внесено до зазначеного Реєстру кредиторів для подальшого задоволення його вимог.

Відповідно до п. 4.2. Мирової угоди сплата заборгованості відстрочується на один рік від моменту затвердження ОСОБА_4 угоди та сплачується після закінчення цього строку в такому порядку: - протягом другого року з дня затвердження ОСОБА_4 угоди та сплачується після закінчення цього строку в такому порядку: в ІІ кварталі 2017 р. - 17324336 грн. 54 коп.; в ІІІ кварталі 2017 р. - 17324336 грн. 54 коп.; в ІV кварталі 2017 р. - 17324336 грн. 54 коп.; ·в І кварталі 2018 р. - 17324336 грн. 54 коп.

- протягом третього року - 30 відсотків заборгованості четвертої черги, а саме: в ІІ кварталі 2018 р. - 25986504 грн. 80 коп.; в ІІІ кварталі 2018 р. - 25986504 грн. 80 коп.; в ІV кварталі 2017 р. - 25986504 грн. 80 коп.; в І кварталі 2019 р. - 25986504 грн. 80 коп.

- протягом третього року - 50 відсотків заборгованості четвертої черги та 100 відсотків 6 черги, а саме: в ІІ кварталі 2019 р. - 43310841 грн. 34 коп.; в ІІІ кварталі 2019 р. - 43310841 грн. 34 коп.; в ІV кварталі 2019 р. - 43310841 грн. 34 коп.; в І кварталі 2020 р. - 43310841 грн. 31 коп.;

Пунктами 5.1., 5.2. Мирової угоди передбачено, що на період з дня затвердження і до закінчення виконання даної ОСОБА_4 угоди забороняється:

- кредиторам та посадовим особам Боржника забороняється чинити будь - які перешкоди виконанню ОСОБА_4 угоди;

- виконавчі провадження на користь будь - кого з кредиторів, вимоги якого охоплюються даною угодою, за постановою державного виконавця повинні бути закінчені протягом одного місяця.

Згідно з пунктами 7.1. - 7.4. Мирової угоди ця угода набуває чинності з моменту її затвердження господарським судом Одеської області.

Таким чином, укладена ОСОБА_4 угода набула чинності 05.04.2016 року.

З постанови державного виконавця від 01.07.2016 року про відновлення виконавчого провадження ВП №28536517 з примусового виконання виконавчого листа №2-3162/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси 11.05.2011 року, про стягнення з КС «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 23 360, 14 грн., суд вбачає, що ухвала Господарського суду Одеської області від 05.04.2016 р., за якою затверджено вищезгадану мирову угоду, надійшла до відділу ДВС 30 травня 2016 року.

Отже, згідно умов мирової угоди вищезгадане виконавче провадження мало бути закінчене протягом місяця, тобто до 30 червня 2016 року.

Проте, незважаючи на це, у рамках даного виконавчого провадження ВП №28536517 державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 постановами від 19.08.2016 року було накладено арешт майна боржника та оголошено заборону його відчуження; накладено арешт коштів боржника, зокрема на банківські рахунки, які належать КС «Перше кредитне товариство»; оголошено розшук майна: автомобіль Chevrolet Nubira із державним номером ВН4254ВВ, автомобіль Chevrolet Lacetti із державним номером ВН9658АІ.

При цьому у подальшому, ПАТ КБ «Приватбанком» 15.09.2016 року було оформлено меморіальний ордер № G0915XBCUB від 15.09.2016 року про списання з рахунку кредитного товариства коштів на суму 116 909,13 грн. за призначенням платежу: пт№2-3162/10 від 11.05.2011 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Враховуючи, що доводи, вказані скаржником, державним виконавцем не спростовані, суд констатує, що у порушення вимог чинного на той час Закону України Про виконавче провадження» державний виконавець з урахуванням затвердженої судом мирової угоди не закінчив у встановлений строк виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3162/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси 11.05.2011 року, про стягнення з КС «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 23 360, 14 грн., а навпаки здійснював дії щодо його виконання.

З огляду, на що суд вбачає, що вимоги скарги КС «Перше кредитне товариство» заявлені обґрунтовано та не спростовані матеріалами справи, при цьому підлягають частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Згідно до розяснень, наданих ВССУ у п.18 постанови пленуму від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 3738 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити скаргу КС «Перше кредитне товариство» в частині щодо визнання неправомірними дій Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, здійсненні у виконавчому провадженні № 28536517 з виконання виконавчого листа №2-3162/10, по поданню на стягнення з рахунку кредитної спілки "Перше кредитне товариство" коштів у сумі 116909,13 грн. за меморіальним ордером № G0915XBCUB від 15.09.2016 року.

Згідно п. 2.38 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ від 21.01.2004 N 22, повернення платнику коштів, що списані банком з рахунку платника без законних підстав або з ініціативи неналежного стягувача, або в разі порушення банком умов договору банківського рахунку чи іншого договору про надання банківських послуг в частині здійснення договірного списання, або внаслідок інших помилок банку, здійснюється в судовому порядку.

Таким чином, зважаючи на те, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд не може вирішувати питання щодо повернення на той же рахунок кредитної спілки "Перше кредитне товариство" у Южному ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» списаних коштів у сумі 116909, 13 грн., оскільки вказане питання має вирішуватись судом у позовному провадженні.

Крім того, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання вказаного меморіального ордеру № G0915XBCUB від 15.09.2016 року.

З огляду на вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні вимог скарги КС «Перше кредитне товариство» щодо поновлення порушених права кредитної спілки "Перше кредитне товариство" шляхом зобов'язання Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області у 3-денний строк незаконно стягнуті 116909, 13 грн. повернути на той же рахунок кредитної спілки "Перше кредитне товариство" у Южному ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того, у суду немає доказів щодо виконання вищевказаного меморіального ордеру банком на перерахунок суми коштів, поданої на стягнення, на рахунок ДВС.

Оскільки виконавче провадження ВП №28536517 з виконання виконавчого листа № 2-3162/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси 11.05.2011 року, про стягнення з КС «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 23 360, 14 грн., постановою державного виконавця від 06.09.2016 року було завершене на підставі п.2 частини 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в минулій редакції), то вимоги заявника щодо зупинення ухвалою суду стягнення на підставі виконавчого листа, з зобовязанням Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області зупинити вчинення виконавчих дій за ним є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають положенням чинного законодавства. З огляду, на що суд відмовляє в цій частині скарги КС «Перше кредитне товариство».

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 388 ЦПК судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на ВДВС, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно з частиною другою статті 79 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На підставі чого, суд вважає за необхідне стягнути з Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області на користь держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60, 64, 169, 197, 208-210, 385 ч.2, 386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, здійснені здійсненні у виконавчому провадженні № 28536517 з виконання виконавчого листа №2-3162/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси, по поданню на стягнення з рахунку кредитної спілки "Перше кредитне товариство" коштів у сумі 116909,13 грн. за меморіальним ордером № G0915XBCUB від 15.09.2016р. - неправомірними;

В іншій частині відмовити.

Стягнути з Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Домусчі Л.В.

13.12.2016