Кодимський районний суд Одеської області
_____________________________________________________________________________________________________
Справа № 503/2043/15-ц
Провадження №2/503/65/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О. М.

при секретар Вдовиченко В.О.

з участю позивач ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 22 жовтня 2015 року звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ спадкового майна, яке залишилося після смерті її матері ОСОБА_5, та визнання за нею права власності на це спадкове майно.

В позові вказала, що 04 вересня 2014 року померла її мати ОСОБА_5, після смерті якої залишилась спадщина у вигляді житлового будинку №55/4, розташованого в м.Кодима по вул.Леніна, Одеської області.

Позивач та відповідачі є спадкоємцями спадкового майна померлої за законом першої черги. Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлої матері, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через виниклий між спадкоємцями спір щодо розподілу спадкового майна.

В судовому засіданні позивача свій позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявлений позов визнали.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 вказав, що дійсно звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлої дружини ОСОБА_5, однак в даний час між ними досягнуто згоди щодо розподілу спадкового майна померлої. Зокрема, він прийняв рішення відмовитись від належної йому частки у спадковому майна на користь доньки ОСОБА_1

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначили, що також відмовляються від прийняття спадщини померлої матері на користь позивача ОСОБА_1

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази, суд вважає можливим позов задовольнити з таких підстав.

Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 04 вересня 2014 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №380057, виданим 08 вересня 2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис про смерть №387.

Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України (ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Так, до складу спадщини померлої ОСОБА_5 ввійшов житловий будинок №55/4, розташований в м.Кодима по вул.Соборна (Леніна) Одеської області, який належав їй на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Кодимською міською радою 03 грудня 2012 року.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України.

Судом встановлено, що заповіту померла ОСОБА_5 не склала, тому відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України її спадкоємцями за законом першої черги є її доньки ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_6 і ОСОБА_4, а також чоловік ОСОБА_5 (відповідачі у справі).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такими, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.ч.3 та 4 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України).

З листа державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори №394/02-14 від 09 квітня 2015 року вбачається, що з заявами про прийняття спадщини померлої до нотаріуса звернулись позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5, кожен з яких є таким, що прийняв спадщину померлої ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно.

Судом встановлено, що перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом був виниклий між позивачем та відповідачами спір щодо розподілу спадкового майна ОСОБА_5

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст.1267, 1275, 1278 та 1280 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. При цьому, спадкоємці за законом вправі за домовленістю між собою розподілити спадщину, змінивши при цьому розміри належних їм часток у спадщині.

Таким чином, сторони у справі вправі претендувати кожен на ? частини спадкового майна померлої ОСОБА_5 При цьому, сторони можуть добровільно розподілити між собою вказану спадщину.

Судом встановлено, що спадкоємці ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від спадкування належної їм частки у спадщині померлої ОСОБА_5 відмовились на користь іншого спадкоємця за законом позивача ОСОБА_1

У звязку з цим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до п/п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року розмір судового збору в позовах майнового характеру складає 1% від ціни позову, але не менше 0.4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня поточного року, тобто не менше 487 грн.20 коп. При зверненні до суду позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір в сумі 251 грн., а тому різниця в сумі 236 грн.20 коп. підлягає стягненню з позивача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право приватної власності на жилий будинок №55/4, розташований в м.Кодима по вул.Соборна (Леніна) Одеської області, який належав ОСОБА_5, померлій 04 вересня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 236 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сопільняк О.М.