АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/8095/15-ц Головуючий в 1 інстанції
Провадження № 22-ц/774/758/К/16 суддя Попов В.В.
Категорія № 21 (2) Доповідач - Братіщева Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Братіщевої Л.А.,

суддів: Грищенко Н.М., Бондар Я.М.,

при секретарі: Маслової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Роз, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Саксаганського районного м. Кривого Рогу від 22 лютого 2016 року про повернення заяви Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області про забезпечення позову по справі за позовом Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, державний нотаріус Третьої криворізької державної нотаріальної контори Рикова Тетяна Валентинівна про визнання недійсним договору дарування 1/2 частки квартири,-

ВСТАНОВИЛА:

19 лютого 2016 року Криворізька місцева прокуратура № 3 Дніпропетровської області звернулась до суду з заявою про забезпечення позову Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, державний нотаріус Третьої криворізької державної нотаріальної контори Рикова Тетяна Валентинівна про визнання недійсним договору дарування 1/2 частки квартири, в якій просила суд накласти арешт на майно у вигляді квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Саксаганського районного м. Кривого Рогу від 22 лютого 2016 року заява про забезпечення позову, подана прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 була повернута прокурору з підстав, передбачених ч. 8 ст. 153 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про часткове задоволення заяви про забезпечення позову та накладення арешту на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначає, що суд заяву прокурора про забезпечення позову, яка надійшла до суду 19 лютого 2016 року повинен був розглянути в день її надходження, в той час, як розглянув її 22 лютого 2016 року, чим вийшов за межі наданих повноважень.

Крім того, суд аргументуючи відмову в накладенні арешту відносно 1/2 частки квартирі, яка належить неповнолітній ОСОБА_3, суд не розглянув та не спростував надані прокуратурою докази щодо накладення арешту на 1/2 частку квартири, яка належить ОСОБА_5, тобто не розглянув це питання.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Повертаючи прокурору заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався вимогами ч. 8 ст. 153 ЦПК України, та виходив з того, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення в подальшому.

У відповідності до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 даної статті передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається із заяви Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про забезпечення позову, вона відповідає вимогам ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

Так в заяві зазначені причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, а саме - порушення житлових та майнових прав неповнолітньої ОСОБА_3 Також прокурором зазначений вид забезпечення позову, який належить застосувати, а саме - накладення арешту на квартиру, з обґрунтуванням його необхідності - недопущення подальшого відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Тобто, на думку колегії, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо залишення поза увагою судді заяви прокурора відносно накладення арешту на частку квартири, оскільки, як вбачається з ухвали від 22 лютого 2016 року, дійсно, суд, аргументуючи відмову в накладенні арешту відносно 1/2 частки квартирі, яка належить неповнолітній ОСОБА_3, не розглянув та не спростував надані прокуратурою докази щодо накладення арешту на 1/2 частку квартири, яка належить ОСОБА_5, в той час, як в своїй заяві прокурор просив накласти арешт на всю квартиру АДРЕСА_1.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена без дотриманням вимог процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для розгляду заяви про забезпечення позову, відповідно до ст. 153 ЦПК України.

Керуючись ст. 303, п. 4 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Саксаганського районного м. Кривого Рогу від 22 лютого 2016 року - скасувати, справу направити в той же суд для розгляду заяви Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, про забезпечення позову, відповідно до ст. 153 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, яка така, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: Л.А. Братіщева

Судді: Н.М. Грищенко

Я.М. Бондар