Справа № 367/1595/15-ц Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/309/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1.
Категорія 54 03.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Олійника В.І., Мельника Я.С.,

при секретарі Нагорній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП "Донбасантрацит", Міністерство енергетики та вугільної промисловості України про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації та середнього заробітку,

встановила:

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Донбасантрацит» на користь ОСОБА_2 заборгованість з заробітної плати в розмірі 43 171,43 гривень, середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 57 725,92 гривень та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати в сумі 19 502,65 гривень.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду в частині відмови в позові змінити та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог вказує на незаконність судового рішення у звязку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, що полягає в неповноті встановлення обставин, які мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду повністю відповідає вищевикладеним положення закону.

Судом першої інстанції встановлено, що Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ДП «Донбасантрацит», працюючи у Відокремленому підрозділі ДП «Донбасантрацит» - «Шахта «Хрустальська» на посаді підземного електрослюсаря з липня 1996 року.

02 січня 2015 року ОСОБА_2 був звільнений за угодою сторін, що підтверджується копією трудової книжки серія АА №099968 (а.с.8-10).

Згідно довідки від 21.01.2015 року №7 середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 складала 294,52 грн. (а.с.12).

Заборгованість невиплаченої заробітної плати, ОСОБА_2 складає 43 171,43 грн., що підтверджується довідкою від 26.01.2015 року №9 (а.с.13).

Відповідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно п. 2 Постанови КМУ від 20.12.1997 року №1427, якою затверджено Положення «Про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги (далі - споживчі ціни) за цей період зріс більш як на один відсоток.

Статті 10, 60 ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України, частина перша якої передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягненнягрошових коштів з Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, суд першої інстанції виходив з того, що між ОСОБА_2 та Міністерством відсутні трудові відносини.

Колегія суддів погоджується з даним висновком, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та підтверджується доказам, які містяться в матеріалах справи.

У звязку з чим рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права та передбачених законом підстав для його зміни чи скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги, не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його оголошення.

Головуючий

Судді