Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 грудня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду позовом в червні 2016 року і просила встановити факт постійного не проживання ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_3, яка була власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1.

Крім того, як зазначає Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько ОСОБА_4, який також був власником 1/5 частини зазначеної квартири.

Після смерті батьків Позивач, як спадкоємиця першої черги, звернулась до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, проте нотаріус видав їй свідоцтва лише на третину спадкового майна, яке залишилось після матері (1/15), і на половину майна, яке залишилось після смерті батька (2/15).

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 є її сестрою, вона також зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проте не проживає в ній фактично вже протягом 11 років, оскільки переїхала в Канаду.

Позивач вказує, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 зареєстрована у зазначеній квартирі, в якій проживали і їх батьки до своєї смерті, і формально може вважатись такою, що фактично прийняла спадщину, приватний нотаріус відмовляється видавати Позивачу свідоцтва про право на спадщину на іншу частину майна.

З огляду на таке, враховуючи, що Відповідач вже протягом тривалого часу проживає в Канаді, а у місті Києві лише формально зареєстрована, Позивач просить встановити факт, яким визнати, що на момент смерті своїх батьків ОСОБА_2 в квартирі разом з ними постійно не проживала.

У судове засідання Позивач та її представник не з'явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти заочного рішення не заперечуючи.

Відповідач до суду не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась через засоби масової інформації. За наявності письмової згоди Позивача суд ухвалив розглядати справу у відсутність Відповідача із постановленням заочного рішення.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно з положеннями чинного законодавства встановленню у судовому порядку підлягають лише ті факти, від яких залежить настання юридичних наслідків.

Так, встановлення факту не проживання Відповідача в квартирі АДРЕСА_1, на момент смерті батьків Сторін - ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4) необхідне Позивачу, як вона вказує, для прийняття спадщини після них, включаючи частку, яка б належала Відповідачу у випадку прийняття нею спадщини.

Встановлено, що сторони є рідними сестрами, і їх батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 16.11.2007 квартира АДРЕСА_1 була зареєстрована в рівних частках за ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, тобто по 1/5 частині за кожним.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1.

27 травня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білоконь В.О. на ім'я ОСОБА_1 видане свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_3 (1/15 частина квартири). Іншими спадкоємцями у свідоцтві зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які значились зареєстрованими в квартирі АДРЕСА_1 на момент смерті спадкодавця, проте не оформили своїх спадкових прав.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину від 27.05.2016 спадкоємцями майна померлого ОСОБА_4 (4/15 часток) є його діти ОСОБА_1, яка подала заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтво на свою частку, та ОСОБА_2, яка зареєстрована у квартирі, проте заяви про прийняття спадщини не подавала.

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, підставою для прийняття спадщини є фактичне проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на момент його смерті, а не сама по собі реєстрація його місця проживання за даною адресою.

Встановлено, що ОСОБА_2 є громадянкою Республіки Канади, постійно проживає та має зареєстровану адресу в Канаді: АДРЕСА_2.

Як вбачається з акту, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_2 не проживає у квартирі №41, в якій зареєстрована, протягом 11 років. (а.с. 8)

Таким чином, не зважаючи на її реєстрацію в квартирі, станом на момент смерті ОСОБА_3 в 2009 році та на момент смерті ОСОБА_4 в 2015 році, вона в квартирі разом з ними не проживала, а тому спадщини не приймала.

Враховуючи, що встановлення даного факту захищає права Позивача на отримання спадщини на все спадкове майно, яке б належало ОСОБА_2, у випадку прийняття нею спадщини, оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає можливим позов задовольнити.

Керуючись ст. ст. 1268 Цивільного кодексу України, статтями 3,10, 31-32, 57-60, 118, 119, 219, 221-223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного не проживання ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: