Справа № 466/8743/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 грудня 2016 р. Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Ковальчук О.І.

при секретарі Ваврин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3 сільська рада Буського району, Третя Львівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту,-

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Шевченківський районний суд м.Львова до відповідача ОСОБА_2 про визнання заповіту, складеного ОСОБА_4 на імя ОСОБА_2, посвідчений ОСОБА_3 сільською радою Буського району 06 червня 2012 року за реєстровим номером 12 - недійсним.

Позовні вимоги мотивує тим, що 10 березня 2016 року померла двоюрідна сестра позивача - ОСОБА_4. У її власності перебувала квартири АДРЕСА_1.

ЇЇ двоюрідна сестра ОСОБА_4 загинула у автомобільній аварії, яка відбулась 10 березня 2016 року на автодорозі Самбір-Львів.

Після її смерті, позивачка приїхавши в Україну, звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та її повідомили, що спадкову справу після смерті ОСОБА_4, відкрито у Третій Львівській державній нотаріальній конторі 25 липня 2016 року № 465/2016, номер у спадковому реєстрі 59277243.

Також Львівською філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» позивачці надано витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі за № 59399215 заповіту, який посвідчений ОСОБА_3 сільською радою Буського району 06 червня 2012 року за реєстровим номером 12, дата реєстрації даного документу у Спадковому реєстрі 22 серпня 2016 року о 16.05 год.

Державний нотаріус Третьої львівської державної нотаріальної контори надав запит до ОСОБА_3 сільської ради Буського району щодо надання відповіді про реєстрацію заповіту та посвідчення останнього 06 червня 2012 року за реєстровим номером 12.

ОСОБА_3 сільської ради Буського району отримано відповідь про те, що в ОСОБА_3 сільській раді заповіт ОСОБА_4 за реєстровим номером 12 від 06 червня 2012 року не посвідчувався. Гр. ОСОБА_4 не проживала на території сільської ради і земельні ділянки за нею не рахуються.

Також ОСОБА_3 сільською радою Буського району на ім'я директора Львівської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» надіслано лист про те, що ними не надсилався для внесення до Спадкового реєстру заповіт ОСОБА_4, посвідчений 06 червня 2012 року за реєстровим номером 12.

26 серпня 2016 року позивачка звернулась з заявою до Третьої львівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла 10 березня 2016 року. Дана заява зареєстрована за № 2408 від 26 серпня 2016 року та долучена до спадкової справи №465/2016.

На даний час ОСОБА_1 відомо, що у спадковій справі є заповіт, який посвідчений секретарем Милятинської сільської ради ОСОБА_5 за реєстровим номером 12 від 06 червня 2012 року. Даний заповіт скріплений гербовою печаткою.

Оскільки позивачу достовірно відомо, що її сестра ОСОБА_4 ніколи ні при яких обставинах не мала наміру підписувати заповіт, особа на чиє ім'я посвідчено заповіт, а саме відповідач ніколи не був знайомим її сестри та їй про нього нічого не відомо, тому вважає, що зазначений заповіт є підробленим. З врахуванням вищевикладеного, вона змушена звернутися до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, дала суду аналогічні пояснення тим, які викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки про слухання справи, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Представник Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився повторно, про причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи ОСОБА_3 сільська рада Буського району відніс вирішення даного спору на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною першою статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

В судовому засіданні встановлено, що 10 березня 2016 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ №424737 від 16.03.2016 року. Померла ОСОБА_4 являється двоюрідною сестрою позивачки. У власності померлої перебувала квартири АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_4, позивачка звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та її повідомили, що спадкову справу після смерті ОСОБА_4, відкрито у Третій Львівській державній нотаріальній конторі 25 липня 2016 року № 465/2016, номер у спадковому реєстрі 59277243.

Крім того, Львівською філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» позивачці надано витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі за № 59399215 заповіту, який посвідчений ОСОБА_3 сільською радою Буського району 06 червня 2012 року за реєстровим номером 12, дата реєстрації даного документу у Спадковому реєстрі 22 серпня 2016 року о 16.05 год.

Як вбачається з відповіді ОСОБА_3 сільської ради Буського району про те, що в ОСОБА_3 сільській раді заповіт ОСОБА_4 за реєстровим номером 12 від 06 червня 2012 року не посвідчувався. Гр. ОСОБА_4 не проживала на території сільської ради і земельні ділянки за нею не рахуються.

Також ОСОБА_3 сільською радою Буського району на ім'я директора Львівської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» надіслано лист про те, що ними не надсилався для внесення до Спадкового реєстру заповіт ОСОБА_4, посвідчений 06 червня 2012 року за реєстровим номером 12.

Крім того, судом встановлено, що 06.06.2012 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_2 відповідачу по справі. Даний заповіт посвідчений ОСОБА_3 сільською радою Буського району 06 червня 2012 року за реєстровим номером 12

Проте, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з пояснень представника позивача, сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_4 ніколи, ні при яких обставинах не мала наміру підписувати заповіт, відповідач ОСОБА_2 ніколи не був знайомим померлої ОСОБА_4 та позивачці про нього нічого не відомо.

У відповідності до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Згідно ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

У відповідності до ст. 1257 ч.2 ЦК України суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що складання заповіту не відповідало волі заповідача, а тому цей заповіт слід визнати недійсним. Відтак предявлений позов є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 203, 215, 1257 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати заповіт, складений ОСОБА_4 на імя ОСОБА_2, посвідчений ОСОБА_3 сільською радою Буського району 06 червня 2012 року за реєстровим номером 12 - недійсним.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м.Львова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_6