Справа № 130/1682/16-ц Провадження № 22-ц/772/3910/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 30Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Нікушина В.П.,

суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.,

за участю секретаря Ліннік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю в якості третьої особи ОСОБА_5, про відшкодування шкоди та упущеної вигоди, за апеляційною скаргою представника в інтересах ОСОБА_2 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 листопада 2016 року, ухвалене по даній справі,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_2 через свого представника звернулась в суд із вказаним позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 16.11.2015 року випасали стадо людської худоби поблизу автомобільної дороги Любар-Нова Ушиця в районі с. Рожепи Жмеринського району. Відповідачі не здійснювали належного нагляду за худобою і в результаті належна ОСОБА_2 корова вийшла на автомобільну дорогу де на неї було здійснено наїзд автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5

ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУПАП, але за спливу строків притягнення був звільнений.

Із-за отриманих ушкоджень, за рекомендацією ветеринарного лікаря, вона змушена була здати корову на забій. Вважаючи винними відповідачів в недогляді за худобою, вона просила стягнути з них 11500 грн. - матеріальної шкоди за втрату корови та 12288 грн. - упущеної вигоди.

Судом першої інстанції в задоволенні позову відмовлено, але з рішенням не погодилась ОСОБА_2, представником якої його оскаржено в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення і постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Рішення суду поставлено під сумнів з посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. На підтвердження доводів апеляційної скарги наведені ті ж обставини, на яких ґрунтувались позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, представників позивача та відповідачів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах вимог апеляційної скарги, прийшла до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на субєктивній оцінці обставин по справі, які не містять доказів того, що саме з вини відповідачів їй була заподіяна шкода. Як в самому позові, так і в апеляційній скарзі, увага зосереджена на опосередкованих доказах про наявності в ОСОБА_2 корови.

Суд відмовляючи в задоволенні позову виходив із того, що ОСОБА_2 не довела своїх позовних вимог.

По справі встановлено, що між жителями, в тому ж числі і між сторонами по справі, с. Рожепи Жмеринського району склались характерні для населення сільської місцевості договірні відносини щодо спільного випасання худоби в череді. При цьому, випасання здійснювалось почергово кожним із учасників договору.

16.11.2015 року випасання худоби в межах відведення дороги Любар-Нова Ушиця здійснювали ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Корова позивачки вийшла на проїжджу частину дороги де на неї був здійснений наїзд автомобіля «ЗАЗ» під керуванням ОСОБА_5

Обставини вчинення цієї дорожньо-транспортної пригоди є встановлені і знайшли своє підтвердження у постанові апеляційного суду від 25 квітня 2016 року, ухваленій за результатами розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_5

За правилами статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за їх відсутності - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог підпункту «в» пункту 7.7 Правил дорожнього руху забороняється на смузі відведення дороги залишати тварин без нагляду та випасати їх, але відповідачі знехтували цими вимогами.

Правові наслідки про відшкодування збитків та моральної шкоди за порушення зобовязання, передбачені пунктом 4 частини 1-ї статті 611 ЦК України, тягар доказування щодо розміру заподіяних збитків за приписами частини 2-ї статті 623 ЦК України покладається на кредитора.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_2 засередила увагу на зясуванні обставин про наявність у неї корови, хоча цей факт відповідачами не заперечувався. При цьому доказів, які б вказували на причинний зв'язок між неналежним доглядом відповідачами за худобою і заподіяною шкодою, та доказів на підтвердження її розміру, позивачкою надано не було. Сприяння судом в надані цих доказів представником позивачки в ході розгляду справи сприйняте не було.

Як встановлено по справі, після ДТП корова позивачки самостійно рухалась і була пригнана до домогосподарства ОСОБА_2. Однак позивачкою не була доведена необхідність забою корови за заподіяних їй ушкоджень.

Тому суд першої інстанції цілком обґрунтовано відмовив в задоволенні позову. Адже, відповідно до частини 1-ї статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. ОСОБА_2 не довела, що саме неналежне виконання відповідачами договірних зобовязань знаходиться у причинному звязку з заподіяною їй шкодою та її розміром.

За таких обставин не підлягала до задоволення і вимога про стягнення з відповідачів упущеної вигоди, оскільки вона є похідною і також залежить від доведеності обставин про порушене право.

ОСОБА_2 про зверненні з позовом про стягнення з відповідачів шкоди та упущеної вигоди не визначилась з обємом відповідальності (солідарна, субсидіарна, дольова) кожного із відповідачів.

Крім цього, звертаючись з вказаним позовом, ОСОБА_2 не визначилась з характером спірних правовідносин, заявивши свої вимоги з застосуванням положень частини 1-ї статті 1166 ЦК України, яка передбачає позадоговірну відповідальність.

А тому, за наведених обставин, оскаржуване рішення не підлягає скасуванню з підстав наведених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області, керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 листопада 2016 року, ухвалене по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю в якості третьої особи ОСОБА_5, про відшкодування шкоди та упущеної вигоди, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: