11 липня 2016 року Шевченківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Стеганцова С.М.,
при секретарі - Реуцькій Н.В.,
за участю прокурора - Маслич О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Шевченкове цивільну справу за позовною заявою Органу опіки і піклування Шевченківської районної державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Представник органу опіки та піклування районної державної адміністрації звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
У судовому засіданні представник органу опіки та піклування позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила суду, що діти проживають фактично без будь-якого материнського догляду і виховання. У зв'язку з цим позивач вважає доцільним позбавити батьківських прав за ухилення від виконання батьківських обов'язків ОСОБА_1 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, 2010 року народження, ОСОБА_4, 2012 року народження та ОСОБА_5, 2013 року народження, а також батька ОСОБА_3 2010 року народження - ОСОБА_2.
Прокурор Шевченківського району Харківської області у судовому засіданні позов підтримала, вважає за необхідне його задовольнити, оскільки відповідачі злісно не виконують батьківських обов'язків щодо виховання та утримання своїх дітей.
Відповідачі в жодному судовому засіданні не з'явилися, хоча належним чином відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України були повідомлені про час та місце слухання справи, що підтверджується копіями повісток про виклик до суду в матеріалах справи (а.с.30, 31,34,38,), а також рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.42,45).
Крім того, згідно п. 3 ч. 4 ст. 122 ЦПК України позивача було зобов'язано здійснити виклик відповідача ОСОБА_2 через оголошення у пресі, що було виконано згідно судового оголошення в газеті «Слобідський Край» № 79 від 02 липня 2016 року про виклик відповідача до суду, яке міститься в матеріалах справи (а.с.36).
Оскільки від відповідачів не надійшло до суду повідомлення про причини неявки, то суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши думку прокурора, суд вважає, що позов підлягає задоволенню лише частково з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
В березні місяці 2014 року до Шевченківської райдержадміністрації звернувся гр-н ОСОБА_6 із заявою про визначення місця проживання його дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 20.04.2012 року (а.с.5) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 від 16.05.2013 року (а.с.6) разом з ним за адресою: АДРЕСА_1.
Разом в родині ОСОБА_6, проживає ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_3 від 26.07.2010 року (а.с.4), дитина від першого шлюбу його дружини.
Згідно свідоцтва про народження дитини батьком хлопчика записаний ОСОБА_2, 1976 року народження, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2.
У вихованні неповнолітнього ОСОБА_3, його батько ОСОБА_2 ніякої участі не приймає від народження дитини. Хлопчик проживає з ОСОБА_6 та вважає його своїм батьком. Мати дітей - ОСОБА_1, 1988 року народження, безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей, з 2014 року з дітьми не проживає, не спілкується, не займається вихованням, утриманням, лікуванням та взагалі не цікавиться їх життям.
Факт батьківської недбалості стосовно ОСОБА_1 підтверджується підписами сусідів в письмовому поясненні ОСОБА_6, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.13).
Крім того, згідно акту Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 27.02.2015 року ОСОБА_1 не проживає зі своєю сім'єю, участі у вихованні дітей не приймає (а.с.15).
В серпні 2014 року працівниками служби у справах дітей з матір'ю дітей - ОСОБА_1 було проведено бесіду з-приводу її неналежного виконання батьківських обов'язків та офіційно попереджено про відповідальність та наслідки за їх невиконання (а.с.12).
Службою у справах дітей в жовтні 2014 року до Шевченківського РВ ГУМВС України направлено запит щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків.
З інформації Гусинської сільської ради Куп"янського району від 31.03.2016 року № 120 відомо, що гр-ка ОСОБА_1 за час проживання на території Гусинської сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони. Постійно зловживала спиртними напоями, веде аморальнй спосіб життя, неодноразово залишала дитину зі своїми батьками. Сільська рада проводила рейди перевірки, під час яких було встановлено, що родина проживала в антисанітарних умовах, завжди була брудна, жінку попереджали про те, що якщо вона не змінить ставлення до дитини, її буде позбавлено батьківських прав (а.с.16).
Відповідно до листа КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Шевченківського району» від 21.04.2016 року № 281, ОСОБА_1 не проживає з сім'єю близько 2-х років та не виконує своїх батьківських обов'язків. Мати зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя (а.с.20).
Згідно інформації Грушівського ДНЗ (ясла-садок) «Вишенька» від 18.04.2016 року № 08, мати дітей - ОСОБА_1 та біологічного батька сина ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в дошкільному закладі жодного разу не бачили. Оформленням документів, утриманням дітей, їх лікуванням та вихованням займається ОСОБА_6 (а.с.19).
Таким чином, суд приходить до висновку, що мати малолітніх дітей - ОСОБА_1 самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків.
Відповідач - ОСОБА_2, відповідно до характеристики Гусинської сільської ради Куп'янського району Харківської області від 31.03.2016 року № 116, чоловік ніде не працює, зловживає спиртними напоями. Щодо поведінки, характеризується з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, проживає разом зі своїми батьками за їх рахунок (а.с.18).
З 2011 року ОСОБА_2 проживає окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на нього батьківських обов"язків не виконує, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання своєї дитини, зовсім не цікавиться життям сина. ОСОБА_3, 2010 року народження, не знає свого біологічного батька та не має до нього родинних почуттів.
В зв'язку з зазначеним, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, а також доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини (витяг з протоколу комісії з питань захисту прав дитини від 24.03.2016 року № 3-3), результатом розгляду якого членами комісії прийнято одностайне рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав (а.с.21).
Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину.
Згідно до положень ст.164 СК України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року з наступними змінами "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом.
Виходячи з аналізу зібраних доказів суд вважає, що батьки які не піклуються про дітей, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, навчання своїх дітей, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідне харчування, медичний догляд, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не створюють умов для отримання ними освіти, негативно впливають на дітей - мають бути позбавлені батьківських прав.
В даному випадку позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є доцільним, відповідає інтересам їх дітей та дитини, необхідне для встановлення остаточного соціально-правового статусу.
Стосовно стягнення аліментів, згідно ст. 180 СК України відповідачі зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, з відповідача по справі - ОСОБА_1 суд вважає належним стягнути аліменти на утримання своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання свого неповнолітнього сина, суд вважає за необхідне відмовити, так як ні в позові, ні в судовому засіданні представником позивача не було вказано на чию користь необхідно проводити стягнення аліментів. На рахунок неповнолітньої дитини, як просив представник позивача у позові, аліменти не можуть бути стягнуті, оскільки дитина не набули цивільної дієздатності. В подальшому при передачі дитини до органу опіки та піклування та встановлення над ним опікуна чи влаштування до дитячого закладу, вказані позовні вимоги можуть бути заявлені повторно.
Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача - ОСОБА_1.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 180 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року з наступними змінами "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд -
Позовну заяву органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, батьківських прав на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, батьківських прав на неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_11, аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі в розмірі 370,00 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 03.06.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Передати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації для подальшого влаштування.
В частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 гривень.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Шевченківського

районного суду С.М.Стеганцов