У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

21 червня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу приватизації державного житлового фонду Подільського району м.Києва, Управління комунальної власності Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: служба у справах дітей Подільської районної державної адміністрації, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання приватизації недійсною, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним знаття 19.05.1995 р. позивача, яка до шлюбу мала прізвище ОСОБА_1 та на той час була неповнолітньою, з реєстраційного обліку (прописки) за ознаками фіктивності; а також визнати недійсним розпорядження органу приватизації виконавчого комітету Подільської районної ради від 01.06.1995 р., скасувати запис № 7317 в реєстровій книзі відділу обліку, розподілу та приватизації житла виконкому Подільської райради м.Києва та визнати незаконною приватизацію квартири АДРЕСА_1 у Подільському районі м.Києва; а також визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 01.06.1995 р., видане відділом приватизації житла виконкому Подільської райради м.Києва та зареєстрований Київським міським бюро технічної інвентаризації.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.06.2016 р., залишеною без зімн ухвалою Апеляційного суду м.Києва ухвалою від 18.04.2016 р., провадження у вищезазначеній справі було відкрито.

17.06.2016 р. через канцелярію суду позивачем подана заява, отримана головуючим у справі 21.06.2016 р., про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, та заборони на її відчуження (продаж, дарування, тощо). Заява мотивована тим, що позивачем на сторінках Інтернету було знайдено оголошення про продаж вказаної квартири, щодо якої нею поданий позов про визнання недійсною приватизації, котрі датовані початком березня 2016 р., тобто з часу, коли відповідачі та треті особи дізналися про виникнення спору. Про це їй також повідомив працівник агентства нерухомості «Альфаброк», телефонну розмову з яким вона записала. Крім того, в апеляційному суді, де розглядалася апеляційна скарга відповідача на ухвалу районного суду про відкриття провадження, вона чула бесіду третьої особи у справі ОСОБА_5 про продаж квартири. Вважає, що продаж даної квартири або її відчуження на користь інших осіб відбувається з метою ухилення від виконання рішення суду, яке може бути постановлено на її користь. В зв'язку з чим вважає, що забезпечення позову шляхом арешту спірної квартири та заборони на її відчуження є вкрай необхідними заходами під час розгляду цивільної справи, оскільки їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.ст. 151 ч. 3, 153 ч. 1 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження без повідомлення відповідача та осіб, які беруть участь у справі, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно ст.152 ч.3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Встановлено, що між сторонами дійсно існує спір з приводу визнання недійсною приватизації квартири АДРЕСА_1, про що позивачем заявлені відповідні вимоги у встановленому законом порядку. Власниками вказаної квартири, згідно заяви ОСОБА_5 від 21.06.2016 р., на час розгляду справи є треті особи у справі - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу від 27.08.2003 р., укладеному останніми з третьої особою у справі - ОСОБА_4

Статтею 152 ч.1 ЦПК України встановлений вичерпний перелік видів забезпечення позову, п.1 якої передбачає накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать саме відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Оскільки вищевказана квартира на час розгляду справи не є власністю відповідача, тому передбачених законом підстав для її арешту, як заходу забезпечення позову, не має.

Також, як вбачається з матеріалів справи, спір щодо приватизації квартири існує між позивачем та відповідачем, яка є матір'ю позивача, та державними органами приватизації майна, до яких, вказуючи їх відповідачами, і заявлений ОСОБА_1 позов. Процесуальний стан власників зазначеної вище квартири ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які відповідно до ст.30 ЦПК України не є стороною у справі, а є лише треті особи на стороні відповідача, що згідно до ст.26 ч.1 ЦПК України є особами, які беруть участь у справі.

Крім того, предметом позову є не вищевказана квартира, а дії щодо знаття позивача з реєстраційного обліку 19.05.1995 р., рішення органу приватизації та видані на їх підставі документи (розпорядження виконкому Подільської райради м.Києва від 01.06.1995 р., запис № 7317 в реєстровій книзі, свідоцтво про право власності на житло від 01.06.1995 р. на ім'я ОСОБА_2, видане відділом приватизації житла виконкому Подільської райради м.Києва). Також, в разі задоволення позовних вимог рішення буде підлягати виконанню у встановленому законом порядку (шляхом скасування розпорядження, виключення запису, тощо). Крім того, заборона на відчуження вказаної квартири, яка власниками якої є ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, якими вказана квартира була придбана не у ОСОБА_2, що була власницею в результаті приватизації на підставі оспорюваного позивачем свідоцтва про право власності на квартиру, може спричинити порушення гарантованих Конституцією України та ЦК України права власності цих осіб на квартиру. Приписами частини першої статті 1 Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1952 року встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також на те, що предметом позову є приватизація квартири, зазначено в ухвалі Апеляційного суду м.Києва від 18.04.2016 р. при залишення без змін ухвали районного суду про відкриття провадження у справі.

Таким чином, відсутні передбачені законом підстави для забезпечення вищевказаного позову ОСОБА_1 заходами, про які просить позивач в заяві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу приватизації державного житлового фонду Подільського району м.Києва, Управління комунальної власності Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: служба у справах дітей Подільської районної державної адміністрації, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання приватизації недійсною.

Копію ухвали надіслати позивачу - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова