АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 647/672/15-ц Головуючий в І інстанції Волошин Р.Р.
Номер провадження №22 - ц/791/540/16-ц Доповідач Фурман Т.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Фурман Т.Г.

суддів: Пузанової Л.В.

ОСОБА_1

секретар Мирненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3, на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Львівська сільська рада Бериславського району Херсонської області про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона є власником частини житлового будинку, розташованого за адресою: с. Львове, вул. Молодіжна, 8, Бериславського району Херсонської області.

Поряд з нею, по вул. Молодіжна, 10, проживає ОСОБА_3, який в порушення правил добросусідства побудував на своїй земельній ділянці без всякої згоди та дозволу на межі господарську споруду, в якій утримує більше п?ятидесяти голів свиней.

Вона неодноразово зверталася до відповідача щодо перенесення сараю на другий бік земельної ділянки, оскільки в її будинку завелися щури, влітку зявляється велика кількість мух та комах, відчувається постійний сморід.

З приводу порушення відповідачем вимог ДБН та Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів вона зверталася до органів місцевого самоврядування, міліції, Бериславського міжрайонного управління державної санітарно-епідеміологічної служби, проте отримувала тільки відписки.

Посилаючись на те, що неправомірними діями ОСОБА_3 їй завдано матеріальну і моральну шкоду, позивачка просила стягнути з відповідача кошти на придбання засобів захисту від щурів та смороду в розмірі 219,5 грн., витрати на її лікування в сумі 847,37 грн., відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 2243, 60 гривень судових витрат, а всього 5243,60 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те що судом неповно зясовані обставини справи, зокрема встановивши, що позивачка неодноразово зверталась зі скаргами до державних органів, судом першої інстанції не враховано, що за результатами розгляду вказаних скарг жодних рішень про притягнення відповідача до відповідальності або винесення приписів не було.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_4, просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В апеляційному порядку апеляційним судом перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3000 гривень в рахунок відшкодування моральної школи та 2243,60 грн. судових витрат. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, апеляційною інстанцією не перевіряється.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є співвласником житлового будинку по вул. Молодіжна, 8 в с. Львове Бериславського району Херсонської області та користувачем земельної ділянки за вказаною адресою /а.с.8,9-11/.

ОСОБА_3 є власником житлового будинку та суміжним з позивачкою землекористувачем (будинок № 10, вул. Молодіжна, с. Львове Бериславського району Херсонської області).

Перевіркою, проведеною 08.11.2011 року спеціалістами ДЗ «Бериславська райсанепідемстанція», встановлено, що підсобні приміщення ОСОБА_3, де знаходяться свині розміщені на відстані 11 метрів від житлового приміщення ОСОБА_4 Зясувати кількість свиней та правомірність будівництва підсобних приміщень ОСОБА_3 встановити не було можливості. Голові сільської ради, землевпоряднику, дільничному інспектору рекомендовано розглянути скаргу та зясувати кількість голів свиней, правомірність забудови підсобних приміщень /а.с.12/.

Відповідно до довідки від 04.04.2014 року комісією встановлено, що відстань від сараю ОСОБА_3 до будинку ОСОБА_4 становить близько 11 м. Відчувається неприємний запах. Достовірна кількість свиней не встановлена, в приміщенні літнього майданчику знаходиться близько 25 поросят. З настанням літнього періоду неприємний запах буде посилюватись /а.с.13/.

Згідно відповіді Бериславського міжрайонного управління державної санітарно-епідеміологічної служби України в Херсонській області, Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області відповідачу рекомендовано узаконити добудовані сараї згідно плану земельної ділянки та вирішити питання переведення тварин на відстань від сусідів згідно вимог санітарного законодавства. Сільському голові розглянути зазначене питання на виконкомі щодо вжиття заходів щодо приведення у відповідність плану забудови земельної ділянки /а.с.15,16/.

При обстеженні господарчої будівлі (сараю) власника ОСОБА_3 03.09.2015 року комісією встановлено, що на межі с ОСОБА_4 споруджено господарчу будівлю (сарай), відстань від господарчої будівлі, в якій утримують свиней, від житлового будинку, становить 11 м. На момент перевірки поголівя склало 2 свиноматки та 10 поросят, з чим ОСОБА_4 не згодна. Комісія в цілому вважає, що ОСОБА_3 порушені вимоги ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» /а.с.70-71/.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов?язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм.

Згідно Наказу Міністерства охорони здоровя № 173 від 19.06.1996 року «Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» розміри санітарно-захисних зон від сільськогосподарських підприємств до житлової забудови та прирівняних до них обєктів із загальним поголівям тварин (свиней) до 15 голів становить 25 м.

Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм.

Згідно Наказу Міністерства охорони здоровя № 173 від 19.06.1996 року «Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» розміри санітарно-захисних зон від сільськогосподарських підприємств до житлової забудови та прирівняних до них обєктів із загальним поголівям тварин (свиней) до 15 голів становить 25 м.

В судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення відповідачем ДБН, Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів та встановлені ст. 103 ЗК України правила добросусідства.

Оскільки відповідач у спірних правовідносинах діяв неправомірно, його дії є у причинному звязку із завданою позивачці шкодою, та зважаючи на те, що відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, в той час, як відповідач ні в суді першої інстанції, ні при перегляді рішення в апеляційному порядку доказів, які б спростовували доводи позивачки та висновки суду щодо наявності причинного звязку між шкодою та його протиправною поведінкою, не надав, колегія суддів погоджується з висновком суду про наявне у позивачки право на відшкодування шкоди особою, яка її завдала.

Колегія суддів вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України, що регулюють спірні правовідносини, визначений судом першої інстанції залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, ступеня вини особи, яка заподіяла шкоду та з врахуванням вимог розумності і справедливості.

Висновки суду в оскарженій частині підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в оскарженій частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування в цій частині та ухвалення нового рішення відсутні.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апелянта щодо стягнення на користь позивача судових витрат в повному обємі.

Враховуючи, що відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню частина судових витрат, понесених позивачкою, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та зважаючи на те, що позивачкою заявлені дві вимоги, з яких в задоволенні однієї було відмовлено, колегія суддів вважає, що розмір понесених судових витрат має бути зменшений на 50 %, тобто з 2243,6 грн. до 1121,8 грн., тому рішення суду в цій частині підлягає зміні з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2015 року змінити, зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судових витрат з 2243, 60 грн. до 1121, 80 грн., загальний розмір з 5243, 60 грн. до 4121, 80 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г. Фурман

Судді: Л.В. Пузанова

ОСОБА_1