УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Токмацького районного суду Запорізької області

від 01 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області

від 30 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 23 839 гривень 49 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 3 592 гривні

64 копійок; заборгованість за процентами за користування кредитом -

18 635 гривень 45 копійок; штраф (фіксована частина) - 500 гривень; штраф (процентна складова) - 1 111 гривень 40 копійок, а також судові витрати.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області

від 01 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 30 червня 2016 року рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 01 березня

2016 року змінено в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову позивача.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині правового обгрунтування відмови у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору щодо сплати коштів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, у зв'язку з чим вірно вважав, що позовна давність обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Встановивши, що позивач звернувся за захистом порушеного права з пропуском строку, встановленого ст. 257 ЦК України, та врахувавши, що Умови та правила надання банківських послуг щодо збільшення позовної давності до 50 років не підписані відповідачем, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 01 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 30 червня 2016 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня