Провадження №2/760/6473/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/про повернення позовної заяви/

08 грудня 2016 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідачів солідарно 4 020 грн. 00 коп., 120 грн. 60 коп. річних та 2 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Позовна заява підлягає поверненню позивачу для подачі до належного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Звертаючись до суду, позивач зазначає, що зареєстрованим місцем проживання відповідачів є адреса: АДРЕСА_1.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України судом 31 жовтня 2016 року для отримання інформації про місце реєстрації відповідача здійснено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.

06 грудня 2016 року на адресу суду надійшла відповідь, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрований за вищезазначеною адресою.

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрованим по м. Запоріжжю та області не значиться.

Зі змісту позовної заяви випливає, що при зверненні до суду позивач керується нормами ч.3 ст.110 ЦПК України, згідно якої позови про відшкодування шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди.

Місцем завдання шкоди позивач вважає термінал Приватбанку за адресою: м. Київ Повітрофлотський пр., 11/15, де ним був здійснений перевід коштів на ім»я відповідача ОСОБА_5

Так, предметом спору у даній справі є стягнення з відповідачів коштів, сплачених за купівлю товару через інтернет-аукціон - нагрудний знак « ІНФОРМАЦІЯ_1».

За даним фактом 14.12.2015 року прокуратурою Солом»янського р-ну м. Києва внесені відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, в якому досудове розслідування на даний час триває.

Місцем проживання відповідачів є м. Мелітополь Запорізької обл.

З точки зору ч.3 ст.110 ЦПК України особа може звернутися до суду з позовом, якщо в порядку кримінального судочинства не було заявлено цивільного позову, а також у разі закриття кримінальної справи.

З доручення про проведення досудового розслідування відповідно до ч.7 ст.214 КПК України випливає, що про підозру в даному кримінальному провадженні не повідомлено нікому, кримінальне провадження до суду не направлено і будь-якого остаточного рішення в ньому на даний час не прийнято.

З точки зору Кримінального кодексу України злочином є передбачене законом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб'єктом злочину, зазначеним у ч.1 ст.11 КК.

Кримінальне законодавство визнає злочином лише конкретну поведінку, вчинок людини у формі суспільно небезпечного діяння або бездіяльності.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення відповідачами злочину щодо позивача, до позову не додано.

Крім того, переведення коштів за здійснене позивачем замовлення з конкретного терміналу банку не може свідчити. Що дане місце є місцем завдання шкоди.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року та Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Виходячи з викладеного вище, відсутності будь-яких доказів вчиненого відповідачами злочину щодо позивача та судового рішення або будь-якого іншого рішення, яке б свідчило про вчинення злочину, а також місця завдання даним злочину шкоди, у позивача відсутні підстави для звернення до Солом»янського районного суду м. Києва за правилами альтернативної підсудності.

За змістом ст.ст. 115 та п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Виходячи з викладеного вище, непідсудності даної справи Солом»янському районному суду м. Києва, позовна заява разом з додатками підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст.109 ч.1,ч.3 ст.110,115, 121 ч.3 п.4 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів повернути позивачу для подачі до належного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання

копії ухвали.

Суддя: