Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/250/14 головуючий у 1-й інстанції Щаслива О.В.
провадження № 22-ц/778/4184/16 суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Трофимової Д.А.

за участю секретаря судового засідання Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 серпня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування заходу забезпечення позову у вигляді арешту 39/100 частин будинку № 48 по вул. Волзькій в м. Запоріжжі, застосованого ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування, зазначивши, що на підставі рішенням апеляційного суду Запорізької області від 7 жовтня 2014 року визнаний недійсним договір дарування 39/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волзька, 48, укладений 30 жовтня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Зазначеним рішенням припинено право ОСОБА_5 на частку в праві спільної часткової власності.

Право ОСОБА_4 на спірну частину нерухомого майна було припинено ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13.11.2013 року, якою справу про визнання за ОСОБА_6 права власності на 39/100 частин повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого позов залишений без розгляду.

Зазначена частка в праві спільної власності належала ОСОБА_7, чия смерть сталася 11 грудня 2011 року. Заявник є єдиним спадкоємцем померлого за заповітом, проте реалізувати своє право на спадкування він не зміг, хоча й звернувся в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, бо у вчиненні цієї дії було відмовлено через наявність арешту цієї частини будинку.

Тому заявник просив суд скасувати заходи забезпечення позову.

Справа розглядалася неодноразово. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 серпня 2016 року заяву задоволено.

Скасовано захід забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування у вигляді арешту 39/100 частин будинку № 48 по вул. Волзькій в м. Запоріжжі, застосований ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2014 року.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З матеріалів справи слідує, що у січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування та скасування реєстрації права власності на частину житлового будинку за адресою м.Запоріжжя, вул. Волзька,буд.№ 48 на імя ОСОБА_5.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2014 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 39/100 частин житлового будинку, який розташований в м.Запоріжжі, вул. Волзька,буд.№ 48/т.1а.с.43/.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 серпня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано частково недійсним договір дарування частини житлового будинку, укладений 30.10.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, виключивши з визначених договором будівель з яких складається житловий будинок розташований за адресою м.Запоріжжя, вул. Волзька,буд.№ 48, сарай літ. Ж 3,42 м.кв. Х 2.22 м.кв. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 07.0.2014 року вищевказане рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про визнання договору дарування недійсним скасовано і у цій частині ухвалено нове рішення про визнання недійсним договору дарування 39/100 частки житлового будинку літ.А з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волзька,буд.№ 48, загальною площею 92,6 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м., розташований на земельній ділянці 0,0505 га, укладений 30.10.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8. В решті рішення залишено без змін / т.1 а.с.138-140, 173-178 /.

Зазначена частка в праві спільної власності належала ОСОБА_7, чия смерть сталася 11 грудня 2011 року. Заявник є єдиним спадкоємцем померлого за заповітом, проте реалізувати своє право на спадкування він не зміг, хоча й звернувся в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, бо у вчиненні цієї дії постановою нотаріуса було відмовлено через наявність арешту цієї частини будинку.

16.01.2015 року Реєстраційною службою Запорізького МУЮ на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 07.10.2014 року скасовано державну реєстрацію права власності на 39/100 частни житлового будинку № 48 по вул. Волзькій, буд. № 48 в м. Запоріжжі за ОСОБА_5В.(індексний номер рішення про скасування: 18657623) / т.2 а.с.123 /.

12.05.2015 року реєстраційною службою Запорізького МУЮ на підставі ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 13.11.2013 року та ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2014 року скасована реєстрація права на власності на 39/100 частни житлового будинку № 48 по вул. Волзькій, буд. № 48 в м. Запоріжжі за ОСОБА_4В.( індексний номер рішення про скасування: 21243185) / т.2 а.с.124 /.

Враховуючи наведене, суд, задовольняючи заяву спадкоємця ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, щодо якого мається рішення суду та яке набрало законної сили, правильно керувався вимогами норм ст., ст. 151, 152, 153 ЦПК України, так як за вимогами вказаних норм передбачено вжиття заходів забезпечення позову до часу набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктами 6,10 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_5 України № 9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розяснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. При цьому недопускається зловживання забезпеченням позову, яке може призвести до завдання збитків іншим осібам.

Оскільки у справі, у якій було застовано заходи забезпечення позову у вигляді арешту предмету спору прийнято судове рішення, яке набрало законної сили і було виконанно шляхом зняття з реєстрації за відповідачами предмету спору, відпали підстави для вжиття прийнятих у цій справі заходів забезпечення позову.

З доводами апеляційної скарги про порушення порядку розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову у звязку з неявкою у судове засідання ОСОБА_5В та ОСОБА_4погодиться неможливо, бо вказані особи надали суду заяви з проханням розглядати вказану справу без їх участі. Доводи апеляційної скарги про необхідність залишення заходів забезпечення позову у цій справі, бо ОСОБА_3 має намір отримати право власності на самочиннне будівництво за вищевказаної адресою неможливо прийняти до уваги так як такі доводи виходять за межі розгляду цієї справи. При цьому часткова неявка осіб, які залучені до участі у справі, у судове засідання при апеляційного перегляду справи, що є їх процесуальним правом, на висновки суду у цій справі не впливає.

Керуючись ст., ст. 307, 312, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 серпня 2016 рокуу цій справі залишити без змін.

Ухвала щодо скасування заходів забезпечення позову набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: