У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Придачук О.А.

при секретарі судового засідання Бомбушкар В.П.

за участю:

представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22.07.2015 року у цивільній справі №308/1903/15-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулась до суду з зазначеною заявою, посилаючись на те, що 16.03.2015 року після усної домовленості, під час якої було встановлено повноваження та завдання представнику, ОСОБА_1 було виготовлено довіреність, та уповноважено ОСОБА_4 представляти її інтереси у всіх судах з усіма правами сторони.

30.03.2016 року нею було зареєстровано у нотаріуса заяву про припинення дії довіреності на представника ОСОБА_4, оскільки представник не приймав участі у судових засіданнях та не оскаржував рішення, тобто не виконував повноважень, покладених на нього усним договором з нею, що передував довіреності, чим позбавив її права на захист. Тільки після укладення договору з новим представником та відкликання довіреності на попереднього, після ознайомлення з матеріалами справи та отримання відповідних консультацій, ОСОБА_1 стало відомо про обставини, які відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України є нововиявленими.

Заявник вказує, що в даному випадку як підставою для перегляду рішення суду є наступні нововиявлені обставини.

Підставною звернення з позовом до ОСОБА_1 позивач (ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») вважає його право вимоги, скероване на імя заявниці, як спадкоємця її покійного чоловіка ОСОБА_5, який помер 28.01.2014 року та являвся боржником по кредиту.

В якості доказів наявності права вимоги позивач надав суду вимогу про обовязок спадкодавця від 27.06.2014 року направлену до Ужгородської державної нотаріальної контори.

Частиною 2 ст. 1281 ЦК України передбачено, що «Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги».

07 липня 2014 року Перша Ужгородська нотаріальна контора направила відповідь банку, в якій повідомила про необхідність надання відповідної копії свідоцтва про смерть для заведення спадкової справи.

Заявник вказує, що таким чином у встановлений ч. 2 ст. 1281 ЦК України строк, банк не звернувся до спадкоємця з вимогою про сплату боргів спадкодавця, оскільки у встановлений строк банк звернувся до нотаріальної контори, а не до спадкоємця ОСОБА_1

Оскільки банк звернувся 27.06.2014 року, тобто в межах, встановленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України 6-ти місячного строку направлення вимоги подав до нотаріальної контори вимогу, цей факт достеменно свідчить про своєчасну обізнаність банку прро дату смерті спадкодавця ОСОБА_5 і наявність копії свідоцтва про смерть, про що банк зазначає у вимозі.

Таким чим, банк мав можливість заявити вимогу до спадкоємця ОСОБА_1 до 28 липня 2014 року, але з невідомих причин не скористався своїм правом та можливістю.

Заявник зазначає, що в даній ситуації не підлягає до застосування ч. 3 ст. 1281 ЦК України за визначенням якої «Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги», оскільки банку було відомо про факт смерті спадкодавця ще до спливу 6-ти місяців. Крім того, строк вимоги це строк предявлення вимоги до померлого спадкодавця, який розпочався за його життя.

Одночасно частиною 4 ст. 1281 ЦК України визначено, що «Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги».

Отже, відсутність права банку заявити позов до суду про стягнення зі спадкоємця ОСОБА_1 суми боргу спадкодавця внаслідок предявлення до неї вимоги у звязку з пропуском строку, є нововиявленою обставиною, що не було відома заявниці під час розгляду справи в суді і про яку вона дізналась лише на початку квітня 2016 року.

А тому, одночасно факт відсутності такого права у банку, як встановлено приписами ч. 4 ст. 1281 ЦК України, є підставою для повної відмови у задоволенні позовних вимог банку.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_2 заяву підтримала та просила суд скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22.07.2015 року у цивільній справі №308/1903/15-ц , переглянути справу та ухвалити нове рішення, яким відмовити Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» в задоволенні позовних вимог повністю.

Представник Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» у судовому засіданні просила заяву про перегляд судового рішення від 20.04.2016 року у цивільній справі №308/1903/15-ц у звязку з нововиявленими обставинами залишити без задоволення, з підстав зазначених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного.

22.07.2015 року Ужгородським міськрайонним судом по справі №308/1903/15-ц було ухвалено рішення, яким вирішено позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (, 04050 м. Київ вул. Артема,60) заборгованість в сумі 48085,71 грн. (сорок вісім тисяч вісімдесят п'ять грн.. 71 коп.), з яких 11857,49 грн. заборгованості за Договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 19- 21/2008 від 08.08.2008 року та 36228,22 грн. заборгованості за Кредитним договором № 19-502/9 від 03.03.2008 року з перерахуванням на рахунок № 0087 в AT «Банк «Фінанси та Кредит», МФО 300131, та 480,86 грн. судових витрат.». Дане рішення сторонами по справі не оскаржувалось і набрало законної сили.

Відповідно до статті 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами згідно пункту 1 частини 2 даної статті є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно розяснень, що містяться в пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 30 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявник ОСОБА_1, як на підставу для перегляду рішення, посилається на обставини, що не були їй відомі при розгляді справи та мають значення для правильного вирішення спору, зокрема відсутність права банку заявити позов до суду про стягнення зі спадкоємця ОСОБА_1 суми боргу спадкодавця внаслідок предявлення до неї вимоги у звязку з пропуском строку, є нововиявленою обставиною, що не було відома заявниці під час розгляду справи в суді і про яку вона дізналась лише на початку квітня 2016 року.

Як слідує з досліджених судом матеріалів справи № 308/1903/15-ц, судом в ході розгляду зазначеної справи було встановлено, що після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за його останнім місцем проживання - АДРЕСА_1.

Відповідно до листа від 15.10.2014 року від Першої Ужгородської державної нотаріальної контори банк було повідомлено про те, що спадкоємцем померлого ОСОБА_5 є його дружина - ОСОБА_1, яка мешкає за вищевказаною адресою.

08 січня 2015 року ПAT «Банк «Фінанси та Кредит» було надіслано вимогу ОСОБА_1, щодо сплатити грошові кошти у сумі 48085,71 грн. на розрахунковий рахунок, який вказаний у вимозі (претензії) шляхом одноразового платежу.

Однак грошові кошти від ОСОБА_1 не надійшли, причина відмови від обов'язку спадкоємця задовольнити вимоги кредитора ОСОБА_6 невідома.

Тобто, питання щодо права ПAT «Банк «Фінанси та Кредит» на стягнення боргу за кредитом спадкодавця з ОСОБА_1, як спадкоємця, на підставі ч. 2 ст. 1281 ЦК України та наявність причинно-наслідкового зв'язку між зверненням банку до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори та зверненням із позовом про стягнення з ОСОБА_1 в судовому порядку повної суми кредитної заборгованості спадкодавця, були відомі представнику заявниці, який представляв її інтереси на підставі нотаріально оформленої довіреності від 16.03.2015 року та приймав участь під час розгляду цивільної справи №308/1903/15-ц.

В своїй заяві ОСОБА_1 сама визнає, що про обставину щодо відсутності у позивача права на позов у звязку з пропуском строку вона дізналася під час ознайомлення з матеріалами справи. Тобто та обставина, що у банку відсутнє право заявити позов до суду про стягнення зі спадкоємця ОСОБА_1 суми боргу спадкодавця внаслідок предявлення до неї вимоги у звязку з пропуском строку вбачається з матеріалів справи №308/1903/15-ц, а відтак вона могла бути встановлена при всебічному і повному зясуванні судом обставин справи, у звязку з чим не може вважатися нововиявленою обставиною. Твердження ОСОБА_1 що встановити ці обставини раніше (під час розгляду справи) через неналежне виконання її представником по вказаній цивільній справі своїх обовязків, не має жодного правового значення, оскільки стосується виключно правовідносин між довірителем та довіреною особою. Всі посилання ОСОБА_1 на розяснення Пленумів судів касаційної інстанції щодо відсутності в банку права на позов, також не свідчать про нововиявлені обставини, оскільки вказане фактично є обґрунтуванням щодо неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу могло б бути підставою для перегляду такого рішення в апеляційному порядку, а відтак зазначене не є нововиявленими обставинами в розумінні п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України. Питання щодо звернення банку до нотаріальної контори з вимогою про обовязок сплати спадкодавцем суми боргу та наявність причинно-наслідкового звязку між правом ПAT «Банк «Фінанси та Кредит» звернення із вимогою про стягнення боргу за кредитом спадкодавця до ОСОБА_1 були предметом дослідження під час судового розгляду справи №308/1903/15-ц. Суд вважає, що дані обставини є підставою для апеляційного оскарження самого рішення суду, однак не є нововиявленими.

В п.5 Постанови Пленуму розяснено, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному зясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

А згідно п.6 Постанови Пленуму, судове рішення не може переглядатись у звязку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Викладені ОСОБА_1 в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення обставини, не є нововиявленими обставинами, а є підставою для апеляційного оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22.07.2015 року у цивільній справі №308/1903/15-ц.

Оцінивши в сукупності всі зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до переконання, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22.07.2015 року у цивільній справі №308/1903/15-ц - відсутні.

Керуючись ст. ст. 208, 210, 293, 294, 361, 365 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22.07.2015 року у цивільній справі №308/1903/15-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області, через Ужгородський міськрайонний суд, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Придачук