Номер провадження: 22-ц/785/397/16
Головуючий у першій інстанці Мазун І. А.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Коноваленко Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3, підтриманим з досягненням повноліття ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2015 року , -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 24 червня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що вона та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом дитинства. Судовим рішенням ОСОБА_5 був зобов'язаний до сплати аліментів на утримання сина з 10 лютого 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 року, однак аліменти в повному обсязі не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 1 серпня 2014 року по 1 червня 2015 року в загальній сумі 7011,92 грн. Посилаючись на вказані обставини, відсутність домовленості щодо утримання сина інваліда після досягнення ним повноліття, позивач ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_5 заборгованість по сплаті аліментів в сумі 7011,92 грн. та стягувати з ОСОБА_5 на утримання повнолітнього непрацездатного сина аліменти в твердій грошовій сумі, рівній 474,50 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду (а.с.2-4).

Відповідач ОСОБА_5 пояснень, заперечень суду першої інстанції в судовому засіданні не надавав, в адресованій суду письмовій заяві визнав вимоги в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період інвалідності (а.с.26).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2015 року за заявою ОСОБА_3 залишено без розгляду вимоги про стягнення заборгованості за аліментами (а.с.27, 29).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2015 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на утримання поновлітнього сина ОСОБА_4 аліменти в твердій грошовій сумі, рівній 474,50 грн. щомісячно, починаючи з 24 червня 2015 року до скасування інвалідності (а.с.30-31).

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Неправильність рішення суду мотивовано неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20 лютого 1998 року з батька ОСОБА_5 на користь матері ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 стягувались аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 10 лютого 1998 року до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 досяг повноліття.

4 серпня 2016 року ОСОБА_4 Спеціалізованою психіатричною медико-соціальною експертною комісією встановлено другу групу інвалідності (причина інвалідності - інвалід з дитинства), інвалідність встановлено до 1 вересня 2016 року (а.с.22, 10).

Таким чином, з досягненням ІНФОРМАЦІЯ_6 року повноліття ОСОБА_4 з огляду на інвалідність є повнолітньою непрацездатною особою.

Відповідно до положень статті 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

За змістом статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Вимогу про стягнення коштів на утримання (аліментів) на повнолітнього непрацездатного ОСОБА_4 пред'явила до суду його матір ОСОБА_3 24 червня 2015 року, тобто пред'явила до досягнення сином повноліття. З досягненням ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 повноліття суд першої інстанції не залучив його до участі в справі, а розглянув вимоги як позов матері до батька про стягнення на користь матері коштів на утримання повнолітнього сина, що є неправильним, оскільки ОСОБА_4 хоч і є інвалідом, однак недієздатним (обмежено дієздатним) не визнаний, ОСОБА_3 не є його опікуном, відповідно, реалізація права отримувати як від батька так і від матері коштів на своє утримання належить йому. В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 залучено до участі в справі в якості позивача, про що постановлено відповідну ухвалу; залучений до участі в справі ОСОБА_4 в особі представників поданий його матір'ю позов у період до його повноліття підтримав (а.с.78-79, 84). Незалучення ОСОБА_4 до участі в справі з досягненням повноліття, стягнення коштів на утримання повнолітнього непрацездатного сина на користь матері, а не на користь повнолітнього, згідно ч.4 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Вимогу про стягнення коштів на утримання (аліментів) на повнолітнього непрацездатного ОСОБА_4 заявлено в твердій грошовій сумі, рівній 474,50 грн., починаючи з дня звернення до суду.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не встановив обставин, що підлягають з'ясуванню при визначенні матеріальної спроможності батька надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину та при визначенні розміру аліментів на повнолітнього сина не врахував обставини, зазначенні у статті 182 СК України. Крім того, суд стягнув кошти на утримання з дня пред'явлення вимог, а саме з 24 червня 2015 року, не звернувши увагу на те, що повнолітнім ОСОБА_4 став лише ІНФОРМАЦІЯ_6 року, до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року на утримання ОСОБА_4 батьком сплачувались аліменти як на неповнолітню дитину. Зазначені обставини згідно ч.ч.3,4 ст.309 ЦПК України є підставою зміни рішення суду.

При визначенні потреби ОСОБА_4 в матеріальній допомозі, матеріальної спроможності батька надавати таку допомогу, можливості отримувати допомогу в тому числі й від матері, розміру матеріальної допомоги тощо, встановлено наступне.

Соціальна пенсія інваліда з дитинства ОСОБА_4 становить 978,99 грн. (а.с.10, 23, 24). База даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України відомостей про суми виплачених доходів за період з 1 січня 2012 року по 30 вересня 2015 року щодо ОСОБА_4 не має (а.с.85).

Матір ОСОБА_4 ОСОБА_3 постійного місця роботи та доходу не має. База даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України відомостей про суми отриманих доходів за період з 1 січня 2012 року по 30 вересня 2015 року щодо ОСОБА_3 не має. ОСОБА_3 проживає з сином ОСОБА_4 в м.Одесі (а.с.87).

Батько ОСОБА_4 ОСОБА_5 постійного місця роботи та доходу не має. База даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України відомостей про суми отриманих доходів за період з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 не має (а.с.91-93). ОСОБА_5 одружений з 2005 року, крім сина ОСОБА_4 має дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає в селі (а.с.94-98).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року №80-УШ прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлено з 1 січня 2015 року 949,00 грн., з 1 вересня 2015 року 1074,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року №928-УШ прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлено з 1 січня 2016 року 1074,00 грн., з 1 травня 2016 року 1130,00 грн.

Таким чином, встановлені судом обставини вказують на те, що отримувана соціальна пенсія ОСОБА_4 є близькою до рівня законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; захворювання ОСОБА_4 унеможливлює виконання ним певної роботи та, відповідно, отримання додаткового до пенсії доходу; законодавчо встановлений прожитковий мінімум не забезпечує в повній мірі потреб людини, відтак, потребування матеріальної допомоги є наявним. Поряд з цим, як батько, так і матір не мають задекларованих доходів, кожен посилається на те, що не працює, тому, оскільки іншого не встановлено, матеріальна спроможність батька надавати повнолітньому сину матеріальну допомогу в заявленому розмірі 474,50 грн. є не доведеною, за таких обставин стягувати утримання в заявленій сумі підстав не має.

Проте, з огляду на хворобу сина все ж батьки мають матеріально допомагати своєму синові, тому зобов'язання батька надавати щомісячно матеріальну допомогу сину в розмірі 200,00 грн. не поставить батька в скрутне становище та покращить хоч і не суттєво побут, харчування тощо хворого сина.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції стягнув кошти на утримання до скасування інвалідності, що є неправильним. Оскільки інвалідність ОСОБА_4 встановлено до 1 вересня 2016 року, то й стягнення коштів на утримання має бути визначено до 1 вересня 2016 року. Неправильне визначення судом період стягнення коштів на утримання згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243,60 грн. за подання позовної заяви, від сплати якого ОСОБА_4 звільнений на підставі пунктів 3,9 статті 5 Закону України «про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5 до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2015 року - змінити.

Позов ОСОБА_3, підтриманий з досягнення повноліття ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, народженого в с. Паліївка Біляївського району Одеської області, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, народженого в с. Вигода Біляївського району Одеської області, на його як поновлітнього непрацездатного сина утримання 200 грн. 00 грн. щомісячно, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_6 року до 1 вересня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_5 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич