Справа № 133/431/15-ц Провадження № 22-ц/772/2811/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Вінницької області в складі:

головуючогоОСОБА_2,
суддів:ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретаріОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості по договору позики,

за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернувся в суд 20 лютого 2016 року.

Зазначав, що 28 травня 2012 року відповідачка, взяла у борг в ОСОБА_6, під розписку, грошові кошти у розмірі 20000 доларів США для придбання земельної ділянки за адресою: смт. Стрижака, вул. Гарника, Вінницького району, Вінницької області.

Зазначені кошти ОСОБА_9 зобов'язувалася повернути по першій вимозі кредитора. У разі, якщо грошові кошти ОСОБА_9В не зможе повернути, земельна ділянка, що розташована у смт. Стрижака, вул. Гарника, Вінницького району, Вінницької області переходить у приватну власність позивачу ОСОБА_6В для припинення її зобов'язання перед кредитором.

5 липня 2012 року відповідач взяла в ОСОБА_6 у борг, під розписку, грошові кошти у розмірі 10000 доларів США. Дані грошові кошти були взяті на будівництво будинку смт. Стрижака, вул. Гарника, Вінницького району, Вінницької області. Грошові кошти відповідачка ОСОБА_9 зобов'язувалася повернути за першою вимогою кредитора ОСОБА_6

На вимогу ОСОБА_6 про повернення грошових коштів по боргових розписках, відповідач кошти не повертає, мотивуючи відсутністю у неї коштів.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з ОСОБА_7 на його користь борг 239775 грн., що еквівалентно 30000 доларів США станом на 1 серпня 2012 року, відповідно до розписок від 28 травня 2012 року та від 5 липня 2012 року.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 заборгованість у розмірі 239775 грн., що еквівалентно 30000 доларів США згідно офіційного курсу НБУ станом на 5 липня 2012 року, відповідно до розписок від 28 травня 2012 року та від 5 липня 2012 року. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 витрати судового збору у розмірі 2450 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_8, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_6

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

У відповідності до положень статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного рішення суду вбачається, що таке рішення є по суті правильним і справедливим, а тому скасованим бути не може.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечувалось сторонами, що 28 травня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був укладений в письмовій формі договір позики на суму 20000 доларів США, що підтверджується розпискою, яка написана власноручно відповідачкою (а.с.8)

05 липня 2012 року між цими ж сторонами був укладений в письмовій формі договір позики на суму 10000 доларів США, що підтверджується розпискою, яка написана власноручно відповідачкою (а.с.9).

ОСОБА_9 змінила прізвище на Мартинюк, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с.10).

Згідно з умовами розписок відповідач зобов'язалася повернути борг за першою вимогою кредитора. На вимогу позивача вона борг не повернула.

На момент звернення до суду, сума боргу ОСОБА_7 за договорами позики від 28 травня 2012 року та від 05 липня 2012 року становить - 30000 доларів США, що еквівалентно 239775 грн. згідно офіційного курсу НБУ станом на 05 липня 2012 року (а.с.33).

Задовольняючи позов та стягуючи з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 заборгованість у розмірі 239775 грн., що еквівалентно 30000 доларів США згідно офіційного курсу НБУ станом на 5 липня 2012 року, відповідно до розписок від 28 травня 2012 року та від 5 липня 2012 року, суд першої інстанції правильно виходив із того, що правовідносини, які склались між сторонами у справі підтверджується наданими суду простими розписками, що підтверджують наявність правовідносин позики грошей у сумі 30000 доларів США, а тому за наявних у справі доказів у суду не було правових підстав для відмови у задоволенні позову. На підставі встановлених обставин та в силу положень статей 526, 545, 1046, 1047,1049 ЦК України, суд обґрунтовано задовольнив позов.

Наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують правильні висновки суду. Доводів про порушення судом норм матеріального права, які дають підстави для скасування чи зміни судового рішення, апеляційна скарга не містить.

ОСОБА_8 у апеляційній скарзі не наведено доводів та не вказано на переконливі докази, які спростовують встановлений судом факт укладення договору позики між ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Його міркування та припущення, зокрема про те, що у відповідача у справі ОСОБА_7 не було потреби у позиці грошей, спростовується належним та допустимим доказом, а саме розписками про позику виданими позичальником позикодавцю (а.с.48 51).

Відсутність згоди ОСОБА_8 на позику вказаних боргових сум, як другого з подружжя, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення боргу за договором позики, а тому рішення суду є по суті правильним і скасованим бути не може.

Посилання ОСОБА_8 у апеляційній скарзі на порушення судом норм процесуального права, а саме про те, що суд в силу положення статті 35 ЦПК України не притягнув його до участі у справі, чим порушені його права передбачені статтею 27 цього Кодексу, не є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

За положенням частини 2 статті 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені судом до участі у справі за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається із справи, ОСОБА_8 участі у розгляді справи не брав, а клопотань про залучення його третьою особою не заявлялось, через те, в силу положення статті 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд правильно вирішив справу відповідно до меж заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у справі.

Хоча ОСОБА_8 й не брав участі у розгляді цієї справи, Апеляційним судом прийнята до провадження апеляційна скарга ОСОБА_8, проте ним не наведено достатніх доводів про порушення судом норм матеріального і процесуального права, які дають підстави для скасування рішення суду і ухвалення нового про відмову в позові.

Відповідно до положення частини 3 статті 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

ОСОБА_8 у апеляційній скарзі не наведено прикладів порушення судом норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи.

Неправильне визначення розміру судового збору для стягнення з відповідача ОСОБА_7 на користь позивача ОСОБА_6 не порушує прав ОСОБА_8, а тому стягнення судового збору у більшому розмірі ніж це передбачено, не є підставою для скасування чи зміни судового рішення, а тому доводи апелянта з цього питання є безпідставними.

Отже, рішення суду є законним, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя В.А ОСОБА_2