АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівСлободянюк С.В., Іванченко М.М.
при секретаріГоін В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року

У справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, індексу інфляції та трьох відсотків річних, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року позов задоволено. /а.с. 41-44/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіна М.А. подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що підписуючи договір банківського вкладу, позивач погодилась на його умови, зокрема і п. 9.1.1. Правил відкриття та обслуговування вкладний та поточних рахунків фізичних осіб, відповідно до якого позивач була повідомлена, що стосовно деяких операцій можуть застосовуватись обмеження, встановлені законодавчими та нормативними актами, зокрема постановами правління НБУ в частині зобов'язання банків щодо обмеження видачі готівкових коштів в іноземній валюті у межах до 15000 на добу на одного клієнта, у зв'язку з чим протягом 2014 року позивачу частково видавались кошти, а 06.02.2015 р. було виплачено залишок суми вкладу. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

№ справи 761/22533/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6852/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення зміні в частині зменшення розміру стягнення трьох відсотків річних з 1748 грн. до 1332, 85 грн., на підставі наступного.

Судом встановлено, що 29.08.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_7 укладено договір банківського вкладу №640336/2-13, відповідно п.1.3 якого банк прийняв від позивача грошові кошти в сумі - 164 968,30 гривень з процентною ставкою - 17,5% річних, строком на 4 місяці з 29.08.2013 року по 29.12.2014 року. / а.с.8/

29.08.2013 року на виконання умов вказаного договору, позивач як вкладник внесла у касу банку грошову суму, у розмірі - 164 968,30 грн., що підтверджується квитанцією №1293121 від 29.08.2013 року.

Згідно умов п.1.7 вказаний договір було пролонговано до 29.04.2014 року.

Позивач звернулась з вимогою повернути вклад, по його закінченню, оскільки відповідне право позивача передбачене п.п. 1.1, 1.7 договору, що підтверджується заявою вх. №711 від 10.06.2014 року. / а.с.10/

За змістом п. 1.1, 1.7 договору строкового банківського вкладу №640336/2-13 від 29.08.2013 року відповідач зобов'язаний був повернути вклад у день закінчення строку дії вкладу, який з урахування пролонгації визначений як 29.04.2014 року.

ПАТ «Всеукраїнський АкціонернийБанк» повернув позивачу 29.04.2014 року лише відсотки в сумі - 13 346,61 грн., а іншу частину вкладу став повертати позивачу частинами, починаючи з 01.07.2014 року та лімітуючи різними сумами.

З матеріалів справи вбачається, що частина депозитного вкладу у розмірі - 132 968,30 грн. станом на 29.07.2014 року залишилась неповернутою, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення коштів за договором банківського вкладу та інфляційних втрат, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 638 ЦК України якою встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Враховуючи те, що 29.08.2013 року між ПАТ «ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та позивачем було укладено договір строкового банківського вкладу №640336/2-13, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору, а відповідачем порушені умови договору строкового банківського вкладу №640336/2-13 від 29.08.2013 року, а тому сума внеску по вказаному договору підлягає поверненню позивачу у повному обсязі в розмірі неповернутою суми вкладу - 132 968,30 грн. та інфляційних втрат у розмірі 11 834, 17 грн. відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги, про те, що позивач, укладаючи договір банківського вкладу погодилась з Правилами банку щодо встановлення обмежень законодавчими та нормативними актами, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

В частині щодо стягнення 3% річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 30.04.2014 р. по 09.10.2014 р. в сумі - 1748 грн., колегія суддів прийшла до висновку про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов'язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов'язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов'язання.

Так, відповідно до постанови Правління НБУ від 27.02.2014 р. №104, яка діяла на момент закінчення терміну вкладу позивача, та якою були внесені зміни до Постанови №49 від 06.02.2014 р. передбачено, що уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України.

Враховуючи сутність пені та беручи до уваги вимоги постанови Правління НБУ, якою встановлено обмеження щодо здійснення виплат банками на певний період, не можна кваліфікувати дії «ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» як неналежне виконання покладених на нього зобов'язань.

Метою вказаних заходів Правління НБУ є забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків, виходячи із пріоритетності підтримки цінової стабільності в державі, сприяння стабільності банківської системи України.

Постановою Національного банку № 245 від 29.04.2014 р., яка набрала чинності з 01 травня 2014 року, визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 28 березня 2014 року № 172 "Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій", та продовжено обмеження видачі (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України.

Тому, на час дії вказаних постанов Правління НБУ, а саме з 27.02.2014 року по 2 грудня 2014 року, не підлягають нарахуванню штрафні санкції, у зв'язку з встановленням обмеження щодо видачі банками коштів.

Вказана правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 11.05.2016 р. №№6-37цс16.

Таким чином, зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення трьох відсотків річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної МариниАнатоліївни на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року - задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року - скасувати в частині стягнення трьох відсотків річних у розмірі 1748 гривень, постановивши в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: