Справа № 446/1636/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 року м. Камянка-Бузька

Камянка-Бузький районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді Котормуса Т.І.;

за участі секретарів судового засідання Коваль В.А.;

представника позивачки ОСОБА_1;

відповідача ОСОБА_2;

відповідача ОСОБА_3;

третьої особи ОСОБА_4;

представника третьої особи ОСОБА_5;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, та за позовом третьої особи ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2016р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_6 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якій позивачка просить суд визнати за нею право власності на будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування, який розташований за адресою: Львівська область, Камянка-Бузький район, смт. Запитів, вул. Кукезівська, 25.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23.08.2003р. померла її бабуся ОСОБА_7, а 23.01.2004р. помер дідусь ОСОБА_8 Останньому належав спірний житловий будинок на праві власності. Зазначає, що її батько ОСОБА_9, який є сином ОСОБА_8 був зареєстрований та проживав разом із своїм батьком у спірному будинку, а тому спадщину прийняв. 29.04.2006р. помер її батько ОСОБА_9, а вона прийняла після нього спадщину так як на момент його смерті була неповнолітня. Також вказує, що рішенням апеляційного суду Львівської області від 23.11.2015р. відмовлено у задоволенні позову на це спадкове майно ОСОБА_4, де встановлені ці обставини. Після цього вона звернулась до нотаріуса однак, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Одночасно, до суду із позовною заявою звернулася третя особа ОСОБА_4, яка предявила позов до ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_8 та визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_8, а саме житловий будинок за адресою: Львівська область, Камянка-Бузький район, смт. Запитів, вул. Кукезівська, 25.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є дочкою ОСОБА_8, який все життя проживав у спірному будинку. Вона пропустила строк для прийняття спадщини, так як вона тривалий час перебувала за кордоном, а оформити свої спадкові права не може, так як їй було відмовлено нотаріусом через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивачки, яка брала участь за допомогою відеоконференц звязку, вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання зявились та позовні вимоги ОСОБА_6 визнали у повному обсязі.

Третя особа та її представник в судове засідання прибули, надали пояснення аналогічні тим, що викладені у їх позовній заяві. Вимоги ОСОБА_6 заперечили, свої підтримали.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Будинок №25 по вул. Кукезівська, 25 у смт. Запитів Камянка-Бузького району із господарськими прибудовами та спорудами належав ОСОБА_8, що доводиться свідоцтво про право особистої власності від 29.09.1990р. виданого Запитівською селищною радою народних депутатів.

23.01.2004р. ОСОБА_8 помер, що доводиться свідоцтвом про його смерть від 23.01.2004р., а його дружина ОСОБА_7 померла 23.08.2003р., що стверджується свідоцтвом про її смерть від 25.08.2003р.

ОСОБА_9 народився 19.09.1960р. і його батьками були ОСОБА_8 та ОСОБА_7, що доводиться витягом з державного реєстру актів цивільного стану від 14.04.2016р.

ОСОБА_10 народилась 27.05.1954р. і є також дочкою ОСОБА_8 та ОСОБА_7, що доводиться свідоцтвом про її народження від 03.07.1954р. і її прізвище змінювалось відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 02.11.1974р.

Позивачка ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_9, що доводиться свідоцтвом про її народження від 10.02.1992р., і в результаті укладення шлюбу, її прізвище було змінено на ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.10.2014р.

Як видно із свідоцтва про смерть від 01.05.2006р., ОСОБА_9 помер 29.04.2006р.

Вирішуючи даний спір суд виходить із наступних мотивів та положень закону.

Оскільки ОСОБА_8 помер 23.01.2014р., то суд при вирішенні даного спору застосовує чинний ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають зокрема діти спадкодавця.

Відтак, з обставин справи видно, що спадкоємцями до майна ОСОБА_8 були двоє його дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_4

При вирішенні питання про прийняття спадщини, суд враховує, що за правилами визначеними у статтях 1268 та 1269 ЦК спадщина приймається шляхом подання заяви протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, або у випадку, якщо спадкоємець був зареєстрований із спадкодавцем на момент смерті та не відмовився від прийняття спадщини протягом цього строку.

Досліджуючи питання прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 судом встановлено, що таку було прийнято ОСОБА_9 так як такий проживав та був зареєстрований із спадкодавцем на момент його смерті.

Із листа Камянка-Бузької ДНК від 18.11.2016р. видно, що спадкова справа після смерті ОСОБА_8 померлого 23.01.2004р. не заводилась (а.с. 76).

Як видно із погано читабельної копії будинкової книги на спірний будинок, у ньому до смерті був зареєстрований ОСОБА_9 з 06.06.1977р., а ОСОБА_4 виписана з нього 15.07.1980р. (а.с. 20).

В процесі розгляду справи, стороною ОСОБА_4 було надано суду дещо іншу копію цієї ж будинкової книги, в якій міститься запис про виписку ОСОБА_9 07.04.1980р. (а.с. 80), а також довідку Запитівської селищної ради від 06.07.2016р. №543 про те, що згідно будинкової книги, на день смерті з ОСОБА_8 ніхто зареєстрований не був (а.с. 78).

Вирішуючи питання про такі розбіжності, суд керується обставинами, які встановлені у рішенні апеляційного суду Львівської області від14.07.2016р. (а.с. 24-27) і які згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, так як такі встановлені щодо особи ОСОБА_9 У цьому рішенні суду вказано: "Встановлено, що до моменту смерті ОСОБА_9 був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1".

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_9 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_8, так як проживав та був зареєстрований із ним в одному будинку.

Також, суд з врахуванням положень ч. 4 ст. 1268 ЦК дійшов до висновку, що позивачка ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті свого батька, так як вона була неповнолітня (14 років) і ця обставина є самостійною підставою для виникнення у неї права на спадкування після смерті свого батька.

Як видно із матеріалів справи (а.с. 7) позивачці ОСОБА_6 було відмовлено нотаріусом у оформленні її спадкових прав.

Відтак, суд з врахуванням встановлених обставин справи дійшов до висновку, що вимоги ОСОБА_6 про визнання за нею права на спадкове майно підлягають до задоволення як законні та обґрунтовані.

Вирішуючи питання щодо задоволення зустрічного позову, суд враховує, що позивачка ОСОБА_4 просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась 23.01.2004р., тобто більше як 11 років тому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частина 3 цієї статті передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини

Жодного доказу того, що існували обєктивні і непереборні обставини через які така заява подана не була, стороною ОСОБА_4 суду не надано, а її посилання на те, що такі будуть надані в подальшому судом відхиляються, так як на переконання суду у ОСОБА_4 було достатньо часу для збору і подачі доказів суду, враховуючи, що вона бере участь у справі з 10.11.2016р.

А тому, за відсутності будь-яких доказів поважності причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, суд дійшов до висновку про необхідність відмови у позові. Відповідно, суд вважає, що відсутні підстави для визнання за ОСОБА_4 права власності на спадкове майно, так як спадщину така не прийняла.

Керуючись ст. ст. 8, 11, 15, 208-209, 214-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Львівська область, Камянка-Бузький район, смт. Запитів, вул. Кукезівська, 25.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Камянка-Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Суддя