Провадження № 22-ц/773/409/16 Категорія: 32 Доповідач: Мудренко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Мудренко Л. І.,

суддів Русинчука М. М., Осіпука В. В.,

з участю:

секретаря Губарик К. А.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2012 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Позов мотивовано тим, що 28 січня 2010 року близько 07 год. ОСОБА_1, знаходячись у м. Луцьку, у АДРЕСА_1, умисно вхопив її руками за руки вище ліктів та штовхнув, внаслідок чого ОСОБА_3 вдарилась спиною та скронею в двері від чого втратила свідомість та отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя. 08 лютого 2010 року близько 20 год. 30 хв., знаходячись у цій же квартирі на кухні, під час конфлікту відповідач умисно вхопив позивача руками за передпліччя та почав виштовхувати з кухні, внаслідок чого вона впала на підлогу та отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на внутрішній поверхні правого передпліччя з переходом на променево-запястний суглоб та тильну поверхню кисті та на внутрішній поверхні лівого променево-запястного суглоба.

Вироком Луцького міськрайонного суду від 19 квітня 2011 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 125, ч. 1 ст. 164 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_1 звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком, тривалістю 1 рік.

Зазначала, що внаслідок неправомірних дій відповідача, їй було завдано моральну шкоду, яку оцінила в 30000 гривень і яку просила стягнути з відповідача на її користь.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2013 року позов задоволено частково. Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 7000 (сім тисяч) гривень моральної шкоди, завданої злочином. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову яким в задоволенні позовних вимоги позивача.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з підстав в ній наведених та просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися хоч були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових викликів.

Представник позивача ОСОБА_4 подав письмове заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення суду є правильне, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, а також доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які беруть участь у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду від 19 квітня 2011 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 125, ч. 1 ст. 164 КК України та на підставі ст. 70 ч. 1 КК України призначено йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_1 звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком, тривалістю 1 рік. Вироком суду встановлено винуватість ОСОБА_1 в тому, що він 28 січня 2010 року, близько 07 год., знаходячись у м. Луцьку, у АДРЕСА_1, під час конфлікту із дружиною ОСОБА_3, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли між ним і потерпілою, умисно вхопив останню руками за її руки вище ліктів та штовхнув, внаслідок чого ОСОБА_3 вдарилась спиною об дверний косяк, та лівою скронею в двері від чого втратила свідомість та отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя у вигляді струсу головного мозку. Крім того, він же, 08 лютого 2010 року, близько 20 год. 30 хв., знаходячись у цій же квартирі на кухні, під час конфлікту з ОСОБА_3, який виник між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно вхопив потерпілу руками за передпліччя, та почав виштовхувати з кухні, внаслідок чого ОСОБА_3 впала на підлогу та отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на внутрішній поверхні правого передпліччя з переходом на променево-запястний суглоб та тильну поверхню кисті та на внутрішній поверхні лівого променево-запястного суглоба (а.с. 34-35).

Статтею 61 ЦПК України визначено підстави звільнення від доказування. Такими обставинами, зокрема, є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає, в тому числі, і у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим іншим ушкодженням здоровя, і відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені ст. 1167 ЦК України. Так моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо, зокрема, шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що ОСОБА_3 зазнала моральної шкоди внаслідок винних неправомірних дій ОСОБА_1, який вчинив злочин і вина якого встановлена вироком суду, який набрав законної сили, що виразилася в душевних стражданнях, яких позивач зазнала внаслідок ушкодження її здоровя, суд врахував стан здоровя потерпілої, яка внаслідок нанесених їй відповідачем тілесних ушкоджень тривалий час знаходилась на лікуванні, а також врахував характер та обсяг фізичних страждань, яких зазнала позивач внаслідок ушкодження її здоровя і розмір такої шкоди суд підставно оцінив в 7000 грн., виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2013 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: