Справа № 128/998/16-ц Провадження № 22-ц/772/1919/2016Головуючий в суді першої інстанції Гриценко І. Г.
Категорія 50Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі: головуючого: Сала Т.Б., суддів: Марчук В.С., Медяного В.М., секретар Агеєва Г.В., за участі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

встановила:
В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просила: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою повноліття.

Вимоги позову мотивовано тим, що з 19.11.2011 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11.11.2015 року було розірвано. Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом позивачем та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.02.2014 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дочки в розмірі 850 грн. щомісяця, до досягнення дочкою повноліття.

Відповідач в даний час проходить військову службу у військовій частині, має постійне грошове забезпечення, крім того, він є фізично здоровий, має постійний дохід, а тому може та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2016 року позов задоволено в повному обсязі. Змінено розмір аліментів на утримання дитини, присуджених до стягнення з ОСОБА_2 , рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.02.2014 року та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з набуттям рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат та видано виконавчий лист.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції у частині стягнення аліментів у розмірі ? частини його доходів, та ухвалити нове про стягнення аліментів у твердій сумі в розмірі 1 400 грн. на місяць.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд ухвалюючи рішення не дослідив усіх обставин справи і як наслідок порушив норми права, зокрема, суд не врахував наявності у апелянта іншої сім`ї та вагітної дружини; суд не врахував згоди відповідача на збільшення аліментів до 1400 грн.; також суд помилково застосував правову позицію про відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів.

Колегія суддів дослідивши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, маючи обов`язок утримувати своїх дітей, має постійне місце роботи, в нього покращився матеріальний стан, а тому є підстави змінити розмір аліментів з твердої грошової суми на частку від доходів.

Колегія суддів із вказаним висновком суду першої інстанції погоджується з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 19.11.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11.11.2015 року.

Від шлюбу у сторін є дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.02.2014 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. щомісяця, до досягнення дочкою повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Однак, відповідно до роз`яснень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
З довідки № 21 від 25.01.2016 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , вбачається, що середнє грошове забезпечення військовослужбовця, старшого лейтенанта ОСОБА_2 станом на 2015 рік становило 4 868 грн. (а.с.8).

В рішенні суду першої інстанції від 28 лютого 2014 року про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, не вказується розмір заробітної плати відповідача на період ухвалення рішення.

В даному випадку суду надано довідку з військової частини про його заробітну плату на час розгляду справи, яка в свою чергу стверджує про покращення матеріального стану відповідача відповідно до минулого, про що не заперечував сам відповідач.

Твердження апелянта про те, що він погоджується на збільшення розміру аліментів, але в твердій грошовій сумі - до 1400 грн., суд не бере до уваги, оскільки, керуючись нормами Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, в якій вказується, що батьки, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, в даному випадку, слід захистити права спільної дитини позивача та відповідача, призначивши аліменти в частці від заробітку (доходу), який може змінюватись в бік його збільшення.

Та обставина, що відповідач 17.02.2016 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , яка перебуває на обліку по вагітності, не приймається судом, так як, при наявності у батьків дитини спільного обов`язку на її утримання, ? частина заробітку відповідача на час розгляду справи буде мінімально необхідним розміром аліментів для утримання їх дочки, а за бажанням відповідача, може бути підставою для звернення до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів.

Враховуючи вказані норми та правову позицію Верховного Суду України у справі 6-143 цс 13, суть якої викладена вище, колегія суддів, прийшла до висновку, що рішення суду є законним.

Враховуючи все вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги правильності рішення суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 380 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом: