РІШЕННЯ

Іменем України

14.09.2016 року Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Метал Холдинг Львів» про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що з 02.06.2015 року працював на посаді директора ТзОВ «Метал Холдинг Львів» відповідно до протоколу №01 від 29.05.2015 року загальних учасників ТзОВ «Метал Холдинг Львів» та наказу №11 від 02.06.2015 року. 08.07.2015 року йому доведено під розпис протокол №2 від 02.07.2015 року загальних зборів учасників ТзОВ «Метал Холдинг Львів» проведених у м. Львів відповідно до якого його звільнено з посади директора з 02.07.2015 року на підставі п.1 ст.41 КЗпП України, у звязку з одноразовим грубим порушенням трудових обовязків, а саме: одноособове прийняття рішення щодо визначення умов оплати праці посадових осіб товариства не погодженого із загальними зборами учасників товариства згідно п.і) ст. 15.4 Статуту Товариства. Вважає дане звільнення незаконним, повязаним з його призовом на військову службу по мобілізації. Вказує, що з рішенням засновників про звільнення ознайомлений 08.07.2015 року, хоча звільнений 02.07.2015 року, що суперечить ст. 47 КЗпП України, з наказом про звільнення його не ознайомлювали та копія наказу йому не видавалась, пояснень по правопорушенню від нього ніхто не вимагав і про наявність такого правопорушення до моменту ознайомлення з звільненням не знав. Зазначив, що при обранні виду стягнення власником не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, попередню роботу працівника. За період з 01.06.2014 року по 29.05.2015 року і в подальшому з 02.06.2015 року ним як директором одноособово неодноразово встановлювались умови оплати праці посадових осіб товариства, що мало системний характер. Причинами такого встановлення умов оплати праці було не доведення до нього власниками змісту Статуту про те що зазначена функція не належить до обовязків директора. Засновником не було розяснено йому права та обовязки та не повідомлено під розписку про умови праці при прийомі на роботу. Власником порушено місячний термін накладення стягнення, передбачений ст. 148 КЗпП України та не дотримано 3-денний строк для повідомлення наказу про оголошення стягнення. Розрахунок при звільненні здійснено тільки 09.07.2015 року, за фактично виконану роботу за період з 02.07.2015 року по 08.07.2015 року оплата не здійснена.

Незаконним звільненням йому заподіяно моральну шкоду, так як відповідач позбавив його гарантій, передбачених ст. 119 КЗпП України на збереження робочого місця і середнього заробітку на період виконання військового обовязку.

Просить поновити його на посаді директора ТзОВ «Метал Холдинг Львів», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, зобовязати відповідача увільнити його з посади директора ТзОВ «Метал Холдинг Львів» на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію з виплатою середнього заробітку за кожен місяць, зобовязати відповідача відшкодувати 1 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, дав аналогічні пояснення, просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що позивач звільнений згідно п.1 ст. 41 КЗпП України, у звязку з порушенням п.п. і) п. 15.4 (встановлення собі розміру оплати праці), п.16.5 (операції з нерухомістю і основними фондами), п. 16.16 (неподання фінансової звітності учасникам) Статуту Товариства, крім того, введення в оману учасника Товариства щодо роботи за сумісництвом. Просив в задоволенні позову відмовити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 вказала, що займалась фінансовою звітністю в ТзОВ «Метал Холдинг Львів». Зазначила, що вказівки про нарахування зарплати ОСОБА_1 не було, був наказ і штатний розпис, підписаний ОСОБА_1 Печатки знаходились в сейфі, але ОСОБА_1 як директор міг їх взяти.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено судом, з 02.06.2015 року ОСОБА_1 працював на посаді директора ТзОВ «Метал Холдинг Львів» відповідно до протоколу №01 від 29.05.2015 року загальних учасників ТзОВ «Метал Холдинг Львів» та наказу №11 від 02.06.2015 року.

З протоколу №2 від 02.07.2015 року загальних зборів учасників ТзОВ «Метал Холдинг Львів» вбачається, що ОСОБА_1 звільнено з посади директора з 02.07.2015 року на підставі п.1 ст.41 КЗпП України, у звязку із одноразовим грубим порушенням трудових обовязків директором Товариства, а саме: одноособове прийняття рішення щодо визначення умов оплати праці посадових осіб товариства не погодженого із загальними зборами учасників товариства згідно п. і) ст. 15.4 Статуту Товариства.

Згідно ст. 41 ч.1 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Як зазначено у п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6.11.1992р.(з наступними змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів» суди, вирішуючи питання, чи є порушення трудових обов»язків грубим,суд має виходити з характеру проступку,обставин,за яких його вчинено,яку завдано ним шкоду.

Звільняючи позивача на підставі п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України, відповідач в протоколі №2 від 02.07.2015 року загальних зборів учасників ТзОВ «Метал Холдинг Львів» зазначив за яке конкретне одноразове грубе порушення трудових обовязків ОСОБА_1 підлягає звільненню.

Крім того, звільнення із вказаних підстав є дисциплінарним стягненням і допускається з додержанням правил, встановлених для застосування таких стягнень, зокрема ст. 148,149 КЗпП України.

Так, відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Стаття 149 КЗпП України передбачає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення та при обранні виду стягнення враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника.

Згідно із п.п. і) ст. 15.4 Статуту ТзОВ «Метал Холдинг Львів» до компетенції загальних зборів учасників Товариства належить визначення умов оплати праці посадових осіб Товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв.

З наказу № 12 від 02.06.2015 року вбачається, що позивач одноособово, без погодження із засновником, затвердив та ввів в дію штатний розпис встановивши собі посадовий оклад в розмірі 2500 грн. Вказані дії суперечать п.п. і) п. 15.4 Статуту Товариства.

Разом з тим, при обранні ОСОБА_1 виду стягнення відповідно до ст. 149 КЗпП України відповідачем враховано, що ОСОБА_1 самовільно встановив собі завищений розмір заробітної плати, подав недостовірну інформацію про необхідність прийняття його на роботу за сумісництвом, хоча при прийнятті ОСОБА_1 на посаду директора ТзОВ «Метал Холдинг Львів» з 02.06.2015 рокужодного іншого місця роботи на той час не мав, вчиняв операції з нерухомістю без згоди засновників (п.16.5 Статуту).

Відповідачем не було пропущено місячний термін застосування дисциплінарного стягнення, передбаченого ст. 148 КЗпП України, оскільки дисциплінарний проступок був виявлений 22.06.2015 року при виплаті авансу за червень місяць, а рішення про звільнення прийнято 02.07.2015 року, тобто в межах місячного терміну.

Окрім того, ОСОБА_1 відмовився надати пояснення відносно вчинення правопорушення, що підтверджується Актом від 26.06.2015 року. Вказане не спростовано в судовому засіданні позивачем.

Не заслуговують на увагу посилання позивача про те, що з вини власника до нього не доведено зміст Статуту на який власник посилається при накладенні стягнення та того, що йому не розяснено права та обовязки при прийомі на роботу, оскільки за період своєї діяльності в розпорядженні ОСОБА_1 були установчі документи товариства та печатки, що підтверджується рядом документів, зокрема і протоколом № 02 від 28.02.2014 року згідно якого сам же ОСОБА_1 18.03.2014 року, реєстрував Статут Товариства в новій редакції. Статут Товариства під час перебування ОСОБА_1 на посаді директора не змінювався.

Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги безпідставні та до задоволення не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України підставами для присудження моральної шкоди є фізичний біль чи страждання, пережиті особою у звязку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, душевні витрати по причині неправомірної поведінки третіх осіб неї, знищення чи пошкодження майна, приниження честі і гідності.

Як вбачається із п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Подібних фактів у позовній заяві та поясненнях суду позивач ОСОБА_1 не навів, доказів на їх підтвердження не надав.

Відтак, наявність шкоди, протиправних дій та причинного звязку між шкодою та такими діями є не доведеним, а тому в задоволенні позову в частині стягнення в відповідача моральної шкоди слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,60,208-209,212-215,218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

в позові ОСОБА_1 до ТзОВ «Метал Холдинг Львів» - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Дзеньдзюра С.М.