У Х В А Л А

Справа № 183/4503/16

№ 2-з/183/99/16

15 вересня 2016 року м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

в провадження судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 08 серпня 2016 року надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, в якому позивач просить визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між нею та відповідачем 07 серпня 2015 року недійсним.

14 вересня 2016 року позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, матеріали заяви отримані головуючим суддею 15 серпня 2016 року.

У відповідності до заяви про забезпечення позову заявник просить винести ухвалу, якою:

1.Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0819 га належну ОСОБА_2, яка розташована за адресою: м. Новомосковськ, вул. Паланочна, 32/19.

2.Заборонити ОСОБА_2 до вирішення справи в суді розпочинати та проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці за адресою: м. Новомосковськ, вул. Паланочна, 32/19.

Заява обґрунтована тим, що відповідач ОСОБА_2 з моменту отримання копії позовної заяви почав активну роботу з продажу спірної земельної ділянки шляхом розклеєння оголошень, розміщення напису фарбою на огорожі земельної ділянки про її продаж, а також розміщення відповідного оголошення про продаж у пресі. Маючи документи на земельну ділянку може у будь-який момент продати її іншій особі, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали цивільного позову, заяви про забезпечення позову, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір щодо права власності на майно, набуте відповідачем за договором, який оскаржується та з урахуванням предмету спору. Майно, що є предметом оскаржуваного договору купівлі-продажу перебуває у власності відповідача та з урахуванням наданих суду доказів наявна реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову. Обсяг позовних вимог відповідає предмету позовних вимог. Також, з поданих доказів не вбачається створення перешкод господарській діяльності іншим юридичним особам або фізичним особам, порушення інтересів інших осіб у випадку забезпечення позову.

Перевіряючи відповідність заявленого виду забезпечення позову позовним вимогам, суд виходить з того, що в обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову позивач послався на існування небезпеки відчуження власником майна на користь третіх осіб.

Таким чином, з урахуванням підстав, заявлених в обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявлених позовних вимог, суд вважає за доцільне з метою забезпечення позовних вимог по зазначеній справі вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на зазначену земельну ділянку та заборони ОСОБА_2 розпоряджатися спірним майном, в тому числі і шляхом відчуження спірного майна будь-яким способом на користь третіх осіб.

Частковість задоволення заяви полягає в тому, що позивачем жодним чином не обґрунтовано необхідність забезпечення позову шляхом покладення заборони розпочинати та проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці за адресою: м. Новомосковськ, вул.. Паланочна, 32/19, враховуючи цільове призначення земельної ділянки, яка є предметом оскаржуваного договору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 210 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

До ухвалення судом рішення по даному позову накласти арешт на земельну ділянку, загальною площею 0,0819 га, з кадастровим номером :03:010:0134, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Паланочна (Комсомольська), 32/19, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серія та номер: 521, виданий 07 серпня 2015 року, видавник: ОСОБА_3, та заборонити ОСОБА_2 розпоряджатися земельною ділянкою площею 0,0819 га, з кадастровим номером :03:010:0134, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Паланочна (Комсомольська), 32/19, в тому числі і шляхом відчуження її будь-яким способом на користь третіх осіб.

В решті заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міжрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.О. Парфьонов