Справа №442/2272/16-ц
Провадження №2/442/895/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

07 червня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та неустойки за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовними вимогами до відповідача та просить стягнути з останнього на її користь заборгованість по сплаті аліментів в сумі 11546,47грн. та неустойку (пеню) за прострочення сплати заборгованості по аліментах в сумі 41051,76 грн..

В підтвердження своїх вимог посилається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 липня 2014 року задоволено позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дочкою повноліття. Однак відповідач недобросовісно ставиться до обов»язку по сплаті аліментів, ігнорує вимоги щодо належної сплати аліментів на утримання доньки. Така поведінка відповідача ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого ВДВС Дрогобицького МУЮ від 31.01.2016 р. заборгованість з часу постановлення рішення суду становить 11546,47грн..

Відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів, всіма способами намагається уникнути як самої сплати аліментів так і відповідальності за прострочення даної сплати аліментів.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилась, подала суду заяву, просить розглядати справу у її відсутності . Позовні вимоги підтримала . Проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином у встановленому законом порядку.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№44424469 від 19.08.2014року на виконанні ДВС Дрогобицького МРУЮ перебуває виконавчий лист №442/3717/14-ц , виданий 11.07.2014року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з відповідача ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно , починаючи з 30.05.2014року і до досягнення дитиною повноліття (а/с 10).

Згідно розрахунку ВДВС Дрогобицького МРУЮ від 03.02.2016 року № 09-13/466 про заборгованість по сплаті аліментів заборгованість по сплаті аліментів з 30.05.2014року по 31.01.2016року становить 11546,47 грн.(а/с 11-12).

Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Ст.196 Сімейного кодексу України встановлює відповідальність за прострочення сплати аліментів і вказує, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязалася сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (ст. 614 ЦК).

Таким чином, якщо виходити з аналогії права і застосовувати цивільне законодавство про відповідальність з прострочення грошових зобов'язань до сімейного законодавства, то платник аліментів повинен довести суду, що несплата своєчасно аліментів відбулася з поважної причини (тяжко хворів, стягувач аліментів був у довгостроковому відрядженні тощо). В такому випадку право на неустойку в одержувача аліментів не виникає

В той же час частиною 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом достовірно встановлено, що відповідачу було відомо про його обов»язок сплачувати аліменти на утримання доньки, однак у нього виникла заборгованість через несплату таких в сумі 11546,47 грн. Суду не представлено жодних доказів поважності причин несплати такої. Таким чином суд вважає доведеною вину відповідача у несплаті аліментів та , відповідно, настання відповідальності за виникнення заборгованості в такому значному розмірі.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року (справа №6-94цс15), при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. (ст. 196 СК України).

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожен із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого, обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму( правова позиція ВСУ від 11 вересня 2013 року по справі № 6-81цс13).

Позивачем представлено суду розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів відповідачем, її розмір становить за весь період виникнення заборгованості з травня 2014року по січень 2016року 41051,76грн., яку вона просить стягнути з відповідача.

Враховуючи вищевказані норми суд провів свій розрахунок, оскільки позивачем розрахунок проводився із загальної суми заборгованості та загальної кількості днів.

Суд вважає, що сума пені по несплаті аліментів повинна нараховуватись в наступному порядку P=s*p*Q, де

s-сума заборгованості за місяць,

p-ставка пені у відсотках,

Q-кількість днів у місяці:

1)за 2014 рік травень-39,86*0,01%*31=12,36; червень617,74*0,01%*30=185,32; липень617,74*0,01%*31=191,50;серпень617,74*0,01%*31=191,50; вересень 617,74*0,01%*30=185,32; жовтень 617,74*0,01%*31 = 191,50; листопад 617, 74 *0,01%*30= 185,32; грудень - 617,74*0,01%*31=191,5;

2)за 2015 рік - січень- 637,11 *0,01%*31=197,5; лютий -637,74 *0,01%*28=178,57; березень - 637,74*0,01%*31=197,5; квітень - 637,74*0,01%*30=191,13; травень 637,74*0,01%*31=197,5; червень 637,11*0,01%*30=191,13; липень137,11*0,01%*31=42,5; серпень 637,11*0,01%*31=197,5; вересень 637,11*0,01%*30=191,13; жовтень 637,11*0,01%*31 = 197,5; листопад 637,11 *0,01%*30= 191,13, грудень 37,11*0,01%*31=11,5

3)за 2016 рік - січень 637,11*0,01%*31=197,5.

Загальна сума пені становить 3516,41 гривень.

Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить до переконання, що позов підлягає до частково задоволення, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач добровільно не здійснював регулярних платежів по сплаті аліментів, з вини останнього утворилася заборгованість, а тому повинна настати відповідальність за невиконання обов»язку, покладеного на відповідача за рішенням суду.

Враховуючи те, що позивачкою неправильно проведено розрахунок пені, суд задовольняє позов частково в межах проведеного ним розрахунку в сумі 3516,41 гривні.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості , то суд в задоволенні таких відмовляє, оскільки рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 липня 2014 року задоволено позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дочкою повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів стягується за рішенням суду на підставі вимог ст.194 СК України лише якщо аліменти стягуються відповідно ст.187 СК України , тобто на підставі заяви платника аліментів.

Оскільки існує рішення суду про стягнення аліментів , суд в задоволенні вимоги про стягнення заборгованості відмовляє.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10-11, 60, 174, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 3516(три тисячі п»ятсот шістнадцять)гривень 41 копійку.

Стягнути з ОСОБА_3 551,20 гривень судового збору в дохід держави.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Нагірна О.Б.