АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 4854/2016 Головуючий у І інстанції Романишена І.П.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України " Пожидаєва АндріяМиколайовича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства " Державний ощадний банк України " до ОСОБА_2, третя особа, Публічне акціонерне товариство "Південьзахідшляхбуд" про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства " Державний ощадний банк України", 3 особа , Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд" про визнання договору поруки недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство " Державний ощадний банк України " (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, ПАТ "Південьзахідшляхбуд" про стягнення заборгованості.

Зазначало, що 23 вересня 2011 року між Банком , ПАТ " Будівельне управління №813" та ПАТ "Південьзахідшляхбуд" укладено генеральний кредитний договір №491/31/1 з максимальним лімітом кредитування 350 000 000,00 грн. При цьому , в рамках Генерального кредитного договору було укладені :

- між АТ " Ощадбанк" та ПАТ " Будівельне управління № 813" договір кредитної лінії № 491/31/1-1 від 23.09.2011 з максимальним лімітом кредитування 223 000 000 , 00 грн. та сплатою 15 % річних за користування кредитним коштами з остаточною датою повернення кредиту до 22.09.2016 року.;

- між АТ Ощадбанк" та ПАТ " Південьзахідшляхбуд" договір кредитної лінії № 491/31/1-2 від 23.09.2011 з максимальним лімітом кредитування 127 000 000 ,00 грн. зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами на строк до 22.09.2016 року.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором, 26 вересня 2011 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 491/ 31/1-5 , за умовами якого поручитель зобов'язувався перед позивачем відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому ( п. 1.1. Договору поруки).

У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору , на адресу ПАТ "Південьзахідшляхбуд" Банком було направлено вимогу № 26/3-06/612-3732 від 04.04.2014 про дострокове повернення кредиту, яка було отримана останнім 15.04.2014 року , а вимогу № 26 /3-06/863 від 14.05. 2014 року про виконання зобов'язання за кредитним договором направлено Банком на адресу ОСОБА_2 , але не отримана поручителем та повернута Банку у зв'язку з закінченням терміну зберігання , однак ПАТ " Південьзахідшляхбуд" вказані вимоги не виконало.

Враховуючи те, що за неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором та додаткових угод до нього у позичальника станом на 04 червня 2016 року утворилась заборгованість перед Банком за кредитним договором у розмірі 144 351 543, 25 грн.,з яких:

- заборгованість за кредитом -127 000 000,00 грн.;

- заборгованість за процентами - 11 064 657, 52 грн.;

- пеня за непогашення кредиту - 3 190 937, 53 грн.;

- відшкодування 3 % річних за непогашення кредиту - 607 347, 95 грн.;

- втрати від інфляції за несплату кредиту - 1445 220,00 грн.;

- пеня за непогашення процентів - 498 111,11 грн.;

- відшкодування 3 % річних за непогашення процентів - 97 307 , 02 грн.;

- втрати від інфляції за несплату процентів - 447 962, 12 грн., яку і просив стягнути з відповідачів на користь позивача , а також сплачений судовий збір.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року у задоволені позову ПАТ " Державний ощадний банк України " до ОСОБА_2, ПАТ "Південьзахідшляхбуд" про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Позов ОСОБА_2 до ПАТ "Державний ощадний банк України", ПАТ "Південьзахідшляхбуд" про визнання договору поруки недійсним задоволено.

Визнано договір поруки № 491/31/1-5, укладений 26.09.2011 року між ПАТ"Державний ощадний банк України", ПАТ"Південьзахідшляхбуд" та ОСОБА_2 недійсним.

Стягнуто з ПАТ "Державний ощадний банк України" (адреса: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ) на користь ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі 121 , 80 грн.

Стягнуто з ПАТ "Південьзахідшляхбуд" (адреса: м. Вінниця, вул. 40-річчя Перемоги, 27, ) на користь ОСОБА_2 (адреса: Київ, АДРЕСА_2) судовий збір в розмірі 121, 80 грн.

У апеляційній скарзі представник ПАТ" Державний ощадний банк України " Пожидаєв А.М. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ" Державний ощадний банк України" про стягнення заборгованості та відмовити у задоволені зустрічного позову про визнання недійсним договору поруки, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Третя особа , ПАТ " Південьзахідшляхбуд" належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду , проте її представник у судове засідання не з'явився і причину неявки суду не повідомив , а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника Банку Канципу Є.С., який підтримав апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав викладених у ній, представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на законність рішення суду, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В силу ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Судом встановлено , що 23 вересня 2011 року між ПАТ " Державний ощадний банк України " ( далі - Банк) та ВАТ " Будівельне управління № 813 " ( далі - Будівельне управління) та ПАТ " Південьзахідшляхбуд"( далі - Товариство) було укладено Генеральний договір № 491/31/1( далі - Генеральний договір), за умовами якого Банк зобов'язується надати на умовах цього Договору , а Позичальники зобов'язуються отримати та належним чином використати та повернути в передбачені цим Договором та Кредитними договорами строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах , визначених цим Договором та Кредитними договорами , а також надати гарантії виконання Контракту( п. 2.2 Генерального Договору).

В рамках Генеральної угоди 23 вересня 2011 року ПАТ " Державний ощадний банк України " та ПАТ " Південьзахідшляхбуд" уклали Договір кредитної лінії № 491/31/1-2 згідно якого Банк зобов'язувався надати на умовах цього Договору , а Позичальник зобов'язується отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах , визначених цим Договором( п. 2.1 Договору кредитної лінії № 491/31/1-2).

Сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його у розмірі 127 000 000 грн.( п. 2.3 Договір кредитної лінії № 491/31/1-2)( а.с. 17-24).

На забезпечення виконання Товариством усіх зобов'язань за Генеральним договором та Договором кредитної лінії № 491/31/1-2 від 23 .09.2011 року та Договору про надання банківської гарантії від 26.09.2011 року , укладені між Кредитором та Позичальником , а також усіх додаткових договорів 26 вересня 2011 року ПАТ " Державний ощадний банк України" та ОСОБА_2 , як поручителем і ПАТ " Південьзахідшляхбуд" , як позичальником був укладений договір поруки № 491/31/1-5( далі - Договір поруки) (т.1 а.с. 47).

Відповідно до п.1.1 Договору поруки поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Позичальником зобов'язання за кредитним договором , а також додатковими договорами до нього , що укладені та можуть бути укладені в майбутньому( т.1 а.с. 46-48).

Заперечуючи проти первісного позову , ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ " Державний ощадний банк України " , третя особа, ПАТ " Південьзахідшляхбуд" про визнання правочину недійсним, посилаючись на те , що договір поруки він не підписував( т.1 а.с. 86-89, 124,125) .

За заявою представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року була призначена судова почеркознавча експертиза на вирішення якої були поставлені наступні питання :

- Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_2 на договорі поруки № 491/31/1-5, який укладений 26 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством " Державний ощадний банк України " , ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством " Південьзахідшляхбуд" чи іншою особою ?

- Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_2 на листі від 18 листопада 2011 року , який адресований першому заступнику голови правління АТ " Ощадбанк" Кірєєву Д.Б., чи іншою особою? ( т.1 а.с. 146, 147)

Згідно висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України від 11 вересня 2015 року № 26/1 підписи від імені ОСОБА_2 в графах " Підпис Поручителя " та " Поручитель: ОСОБА_2." договору поруки № 491/31/1-5 , який укладений 26 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством " Державний акціонерний банк України" , ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством " Південьзахідшляхбуд" виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Підпис від імені ОСОБА_2 в графі " _____ОСОБА_2" листа від 18 листопада 2011 року , який адресований першому заступнику голови правління АТ " Ощадбанк" Кірєєву Д.Б. виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Відповідно до п.6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Незгода суду з висновком експерта повинна бути мотивована в рішенні або ухвалі( п. 7 названої статті ЦПК України ).

Суд обгрунтовано прийняв до уваги висновок експерта , оскільки підстав не довіряти йому у суду не було, так як доказів , які б спростовували його суду не були надані .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно відмовив у призначенні повторної експертизи , не заслуговують на увагу, оскільки підстав передбачених п.2 ст. 150 ЦПК України у заяві про проведення повторної експертизи не наведено.

Твердження в апеляційній скарзі про те , що у розпорядженні експертів було недостатньо вільних зразків ОСОБА_2 для проведення почеркознавчої експертизи є безпідставними , оскільки 26 січня 2015 року від Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України поступило клопотання про надання додаткових матеріалів , а саме : вільних та умовно-вільних зразків підпису ОСОБА_2 ( т.1 а.с. 155).

На виконання зазначеного клопотання 18 березня 2015 року суд направив Українському НДІ спеціальної техніки та судових експертиз СБУ вільні та умовно-вільні зразки підпису ОСОБА_2 ( т.1 а.с. 163).

29 квітня 2015 року Український НДІ спеціальної техніки та судових експертиз СБУ повторно направило клопотання про надання додаткових матеріалів , необхідних для дачі висновку , а саме : вільних зразків підпису ОСОБА_2 виконаних ним у період 2011 - 2012 роки в документах , що знаходяться в державних установах та інших органах і організаціях , у кількості не менше 20 підписів. При неможливості вилучення вказаних документів , просили надати експертам доступ до них для проведення дослідження за місцем знаходження документів ( т.1 а.с. 166).

На виконання цього клопотання судом було витребувано у приватного нотаріуса оригінал згоди ОСОБА_2 на укладення його дружиною ОСОБА_6 будь-яких правочинів , посвідчений 15.12.2011 року приватним нотаріусом КМНО НазарчукО.М.(т.1 а.с. 194).

Інших клопотань від експертів Українського НДІ спеціальної техніки та судових експертиз СБУ до суду не надходило.

З цього випливає, що для проведення експертизи експертам було достатньо вільних зразків підпису ОСОБА_2

Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав до задоволення зустрічного позову та визнання недійсним договору поруки № 491/31/1-5, який укладений 26 .09.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України " та Публічним акціонерним товариством " Південьзахідшляхбуд" і ОСОБА_2 .

Виходячи з того , що підставою до пред'явлення ПАТ " Державний ощадний банк України " позову до ОСОБА_2 був договір поруки № 491/31/1-5 , який укладений 26 .09.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України " та Публічним акціонерним товариством " Південьзахідшляхбуд" та ОСОБА_2, який визнаний судом недійсним, а тому відсутні були підстави до задоволення позову про стягнення заборгованості за недійсним договором.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом вимог матеріального та процесуального права є необґрунтованими , оскільки колегія суддів не вбачає таких порушень вимог матеріального та процесуального права, які б слугували підставою до скасування рішення суду та свідчили про неправильне вирішення спору.

За таких обставин , колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду .

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України " ПожидаєваАндрія Миколайовича відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: