Справа № 463/4913/16 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/7674/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Іванової О.О.

з участю представника апелянтів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 01листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Державного підприємства «СЕТАМ», Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання електронних торгів недійсними,-

встановила:

В жовтні 2016 року позивач ОСОБА_5 звернувся в суду з позовом до ДП «Сетам», ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області про визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації предмета іпотеки: нежитлові приміщення, що позначені на плані 86-29, з 86-32 по 86-42, з 86-45 по 86-53 загальною площею 333,6 кв.м., що розташовані у м. Львові по вул. Дж. Вашингтона, 5а, проведених 21-23.09.2016р., реєстраційний номер лота 167116, які оформлені протоколом проведення електронних торгів №200046.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львовавід 25 жовтня 2016 року відкрито провадження у даній справі.

Справу призначено до розгляду.

Одночасно з поданням позову позивач ОСОБА_5 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення, що позначені на плані 86-29, з 86-32 по 86-42, з 86-45 по 86-53 загальною площею 333,6 кв.м., що розташовані у м. Львові по вул. Дж. Вашингтона, 5а; заборони Державному підприємству «СЕТАМ» підписувати протокол проведення прилюдних торгів по лоту реєстраційний номер 167116 щодо реалізації предмета іпотеки: нежитлові приміщення, що позначені на плані 86-29, з 86-32 по 86-42, з 86-45 по 86-53 загальною площею 333,6 кв.м., що розташовані у м. Львові по вул. Дж. Вашингтона, 5а; заборонити Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Львівській області оформляти, підписувати та видавати будь-якій фізичній особі чи юридичній особі акт про придбання на електронних торгах, які відбулись 21-23.09.2016р. нежитлових приміщень, що позначені на плані 86-29, з 86-32 по 86-42, з 86-45 по 86-53 загальною площею 333,6 кв.м., що розташовані у м. Львові по вул. Дж. Вашингтона, 5а згідно протоколу проведення електронних торгів № 200046 від 23.09.2016р. та будь-яких інших протоколів; заборонити будь-яким особам, підприємствам, установам та організаціям завершувати процес переоформлення права власності на нежитлові приміщення, що позначені на плані 86-29, з 86-32 по 86-42, з 86-45 по 86-53 загальною площею 333,6 кв.м., що розташовані у м. Львові по вул.Дж. Вашингтона, 5а згідно протоколу проведення електронних торгів № 200046 від 23.09.2016р.; заборонити нотаріусам Львівського міського нотаріального округу вчиняти дії щодо реєстрації за будь-якими особами, підприємствам, установам та організаціям права власності на нежитлові приміщення, що позначені на плані 86-29, з 86-32 по 86-42, з 86-45 по 86-53 загальною площею 333,6 кв.м., що розташовані у м. Львові по вул. Дж. Вашингтона, 5а згідно протоколу проведення електронних торгів № 200046 від 23.09.2016р., в тому числі видавати свідоцтво про право власності на це майно.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 25.10.2016 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 (стягувач, ОСОБА_5М, Львівська область, м. Городок, вул. Авіаційна, 120/30, ідентифікаційний код НОМЕР_1), до Державного підприємства «СЕТАМ», Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (боржник, м. Львів, пл. Шашкевича, 1) про визнання електронних торгів недійсними задоволено частково.

У порядку забезпечення позовних вимог, до розгляду справи по суті:

- накладено арешт на нежитлові приміщення, що позначені на плані 86-29, з 86-32 по 86-42, з 86-45 по 86-53 загальною площею 333,6 кв.м., що розташовані у м. Львові по вул. Дж. Вашингтона, 5а.

- Зобов»язано Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області провести реєстрацію заборони вчинення дій, повязаних з державною реєстрацією речових прав на нежитлові приміщення, що позначені на плані 86-29, з 86-32 по 86-42, з 86-45 по 86-53 загальною площею 333,6 кв.м., що розташовані у м. Львові по вул. Дж. Вашингтона, 5а.

В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 28.10.2016 року виправлено описку у мотивувальній та резолютивній частинах ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 25.10.2016 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Державного підприємства «СЕТАМ», Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання електронних торгів недійсними, та вірним вважати, що слід зобов»язати Управління державної реєстрації Львівської міської ради провести реєстрацію заборони вчинення дій, пов»язаних з державною реєстрацією речових прав на нежитлові приміщення що позначені на плані 86-29, з 86-32 по 86-42, з 86-45 по 86-53 загальною площею 333,6 кв.м., що розташовані у м. Львові по вул. Дж. Вашингтона, 5а.

Викладено четвертий та шостий абзац резолютивної частини ухвали в наступній редакції:

«- Зобов»язати Управління державної реєстрації Львівської міської ради провести реєстрацію заборони вчинення дій, пов»язаних з державною реєстрацією речових прав на нежитлові приміщення, що позначені на плані 86-29, з 86-32 по 86-42, з 86-45 по 86-53 загальною площею 333,6 кв.м., що розташовані у м. Львові по вул. Дж. Вашингтона, 5а.

ОСОБА_6 ухвали в частині накладення арешту для виконання направити у Личаківський ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області, в іншій частині до Управління державної реєстрації Львівської міської ради.»

01.11.2016 року позивач ОСОБА_5 звернувся в суд із заявою, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на нежитлові приміщення, що позначені на плані 86-29, з 86-32 по 86-42, з 86-45 по 86-53 загальною площею 333,6 кв.м., що розташовані у м. Львові по вул.Дж. Вашингтона, 5а.

Заяву обґрунтовує тим, що попередня ухвала про забезпечення позову від 25.10.2016р., якою зобов»язано Управління державної реєстрації Львівської міської ради провести реєстрацію заборони вчинення дій, пов»язаних з державною реєстрацією речових прав на вказані нежитлові приміщення, через формулювання резолютивної частини не може бути виконана.

Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 01листопада 2016 року заяву позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Державного підприємства «СЕТАМ», Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання електронних торгів недійсними задоволено.

У порядку забезпечення позовних вимог, до розгляду справи по суті:

- Заборонено вчинення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на нежитлові приміщення, що позначені на плані 86-29, з 86-32 по 86-42, з 86-45 по 86-53 загальною площею 333,6 кв.м., що розташовані у м. Львові по вул. Дж. Вашингтона, 5а.

Роз»яснено, що ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу суду оскаржили ОСОБА_7 та ОСОБА_4, які не є сторонами у справі, однак вважають, що оскаржувана ухвала порушує їх права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 стверджує, що ухвала суду є незаконною, тому підлягає скасуванню.

Звертає увагу на те, що згідно проведених 21-23.-09.2016 року торгів, визнаний їх переможцем із всіма правовими наслідками відповідно до ЗУ «Про іпотеку», однак постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд не звернув увагу на розяснення, які викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9, оскільки в такий спосіб забезпечення позову, заборонив фактично проводити державну реєстрацію прав власності на нерухомість, набуту у встановленому порядку.

Крім цього, суд вирішуючи питання про забезпечення позову, має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку з таким, що залишено поза увагою місцевим судом.

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 01листопада 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки порушує його права.

Покликається на те, що визнаний переможцем торгів відповідно до ЗУ «Про іпотеку», ним здійснено повну оплату вартості придбаного майна згідно протоколу.

Разом з цим, постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції фактично заборонив проводити державну реєстрацію його прав власності на нерухомість, набуту у встановленому законом порядку, що не відповідає розясненням викладеним у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9.

Вважає, що суд не вправі обмежити вчинення необхідних дій на підставі законного акту державного виконавця, крім цього місцевий суд не взяв до уваги інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязкуз забезпеченням позову.

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 01листопада 2016 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянтів на підтримку доводів скарги, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно відхилити, а апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Перелік видів забезпечення позову, передбачених ст. 152 ЦПК України не є вичерпний тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З виділених матеріалів встановлено, що в провадженні Личаківського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до Державного підприємства «СЕТАМ», Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання електронних торгів недійсними.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову позивач зазначав, що не вжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки особи можуть зареєструвати право власності на спірне майно, тому просив накласти арешт на таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 25.10.2016р., до якої ухвалою цього ж суду від 28.10.2016р. внесено виправлення, зобов»язано Управління державної реєстрації Львівської міської ради провести реєстрацію заборони вчинення дій, пов»язаних з державною реєстрацією речових прав на нежитлові приміщення, що позначені на плані 86-29, з 86-32 по 86-42, з 86-45 по 86-53 загальною площею 333,6 кв.м., що розташовані у м. Львові по вул. Дж. Вашингтона, 5а.

Крім цього врахував, що предметом спору є правочин, який за законом може бути визнано недійсним, через формулювання резолютивної частини ухвали суду від 25.10.2016р., така відповідним органом не може бути виконана, хоча аналогічна вимога по суті задоволена, суд прийшов висновку, що заява підлягає до задоволення.

Враховуючи вимоги закону та матеріали справи колегія суддів не може погодитись з таким висновком районного суду, тому оскаржувану ухвалу необхідно скасувати враховуючи таке.

Частина 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При цьому, у даному випадку позивачем ОСОБА_5 не оскаржується право власності субєктів правовідносин, а фактично оскаржуються дії ДП «СЕТАМ» та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, спрямовані на набуття такого.

Разом з цим, на даній стадії розгляду справи поняття співмірності позовних вимог є оціночним та розмежовується судом з врахуванням даних та доводів позивача і доказів, які містяться у матеріалах справи.

В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову можливе шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти лише особи, яка є відповідачем у справі.

Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Статтею 30 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Виходячи з положень цивільного процесуального законодавства відповідач це особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за предявленими вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_5 в позовній заяві визначив відповідачами ДП «СЕТАМ», Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та звернувся з позовом про визнання недійсними електронних торгів.

Таким чином, забороняючи вчинення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме спірне майно, суд першої інстанції фактично не встановив дані про особу всіх належних відповідачів, як це передбачає закон та розяснення надані у постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», не взяв до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Разом з цим, з виділених матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу від 08.12.2016 року № 218185 проведення електронних торгів апелянт ОСОБА_4 є переможцем таких, де реалізоване майно, яке є предметом іпотеки: нежитлові приміщення, що знаходяться на вул.Дж. Вшингтона, 5а у м. Львові.

21.12.2016 року складено акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки на підставі протоколу № 218185 проведення електронних торгів від 08.12.2016 року.

Таким чином, суд першої інстанції не взяв до уваги, що спірні приміщення не належать відповідачам у справі та в порушення вимог п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України, у порядку передбаченому ст. 32 ЦПК України, не з'ясував питання про склад осіб, які беруть участь у справі, не вирішив питання про залучення до участі у справі як відповідача особи, яка визнана переможцем торгів, що в свою чергу призвело до порушення прав апелянта ОСОБА_4, тому забезпечивши позов, обмежив права та інтереси останнього.

Також, судова колегія звертає увагу на те, що відповідно до ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр прав складається з розділів, які відкриваються на кожний об'єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього.

Кожний розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, які містять відомості, зокрема, про обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, що означає заборону користуватись чи розпоряджатись цим майном.

При цьому, згідно із ч. 2 ст. 27 цього ж Закону державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі, зокрема рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Таким чином, такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на нерухоме майно, застосований згідно із ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 25.10.2016 року, означає встановлення обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, що відповідно встановлює заборону користуватись чи розпоряджатись цим майном.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно зі ст. 154 ЦПК України суд за заявою однієї зі сторін і зважаючи на пояснення другої сторони вправі допустити заміну одного виду забезпечення позову іншим. Відповідну заяву необхідно розглядати в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі (п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 01.11.2016 року суд першої інстанції фактично замінив один вид забезпечення позову іншим, проте з порушенням порядку, встановленого ст.154 ЦПК України.

На думку колегії суддів, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права тому, оскаржувана ухвала залишатися в силі не може та підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В свою чергу, апелянт ОСОБА_3, який визнаний переможцем торгів відповідно до протоколу № 213809 проведення електронних торгів, не сплатив зазначену у протоколі суму у визначений термін, відтак переможцем електронних торгів визнано учасника, який запропонував ціну, що була перед ціною, запропонованою переможцем, що не сплатив належної грошової суми за придбане майно, тому відсутні підстави для захисту прав апелянта ОСОБА_3, як набувача майна.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, п. 6 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 01листопада 2016 року- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на нежитлові приміщення, що позначені на плані 86-29, з 86-32 по 86-42, з 86-45 по 86-53 загальною площею 333,6 кв.м., що розташовані у м. Львові по вул.Дж. Вашингтона, 5а. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

ОСОБА_6