Справа №442/6244/16-ц
Провадження №2/442/2185/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Михавко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом Моторного транспортного страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третьої особи Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з регламентною виплатою,-

в с т а н о в и в :

Позивач Моторне транспортне страхове бюро України (МТСБУ) звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третьої особи Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з регламентною виплатою.

Свій позов обгрунтовує тим, що 11 травня 2013р. в с.Старий Добротвір, Кам'янка-Бузького району Львівської області на вул.Промисловій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та ВАЗ 21112, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2. Згідно з постановою Дрогобицього міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2013р. дорожньо- транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «Мерседес» під керуванням ОСОБА_1. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_3, який на дату ДТП належав ОСОБА_2 Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №123 від 10 червня 2013р., складеного ТзОВ Фірма «Експертиза», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 21112 ОСОБА_2, становить 44667,97 грн. Ліквідаційна вартість працездатних складових автомобіля ВАЗ 21112 в цінах станом на момент дослідження становить 8504,96 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно зі ст.22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів СК «Провідна» №АВ/7109291 терміном дії з 27.05.2012р. до 26.05.2013р. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 36163,01 грн. Ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 Закону. 18.09.2013р. МТСБУ звернулось до відповідача ОСОБА_1 з листом №3/1-05/28366 про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат понесених МТСБУ для встановлення розміру збитку та збору документів (2140,00 грн.). 08 жовтня 2013р. на адресу МТСБУ надійшла відповідь від ОСОБА_1, до якої було долучено копію постанови Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 31 липня 2013р., якою скасовано постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2013р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв'язку з ДТП від 11.05.2013р. Матеріали про адміністративне правопорушення ОСОБА_1Я за ст. 124 КУпАП вирішено повернути ДПС ВДАІ Кам'янка-Бузького РВ ГУМВС України у Львівській області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області для належного оформлення та вирішення питання складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_2 На запит представника МТСБУ на адресу начальника Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області від 06 травня 2016р. стосовно ДТП від 11.05.2013р. за участю зазначених учасників дорожнього руху на адресу МТСБУ надійшла відповідь, в якій вказано про те, що за фактом ДТП від 11.05.2013р. за участю гр.ОСОБА_1 і ОСОБА_2 складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо обох зазначених водіїв. На запити представника МТСБУ до Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області і Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на нашу адресу надіслано постанову Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 20.11.2013р. і постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2014р., якими закрито провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно обох учасників ДТП від 11.05.2013р. у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. В абзаці 4 пункту 4 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо- транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. В зазначених постановах Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 20.11.2013р. і Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.01.2014р. встановлено, що ДТП від 11.05.2013р. за участю відповідачів мала місце, але не зазначено з чиєї вини сталася ця ДТП. А тому у них виникла необхідність звернутися до суду.

В судове засідання представник позивача не з»явився, однак в позовній заяві вказав, щоб слухати справу у відсутності представника Моторного транспортного страхового бюро України (МТСБУ), заявлені позовні вимоги підтримує повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів по справі

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, однак від нього поступило письмове заперечення, де вказано, що заявлені позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, які не ґрунтуються на жодних належних та допустимих доказах, оскільки постановою Апеляційного суду Львівської області від 31.07.2013р. було скасовано постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.06.2013р., якою було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідача ОСОБА_2 Просить в задоволені позовних вимог відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, пославшись на письмове заперечення, в якому вказав, що заявлені позовні вимоги не визнає, його вини у вчиненні ДТП у передбаченому законом порядку не встановлено та дорожньо-транспортна пригода не пов»язана з його діями, оскільки він не порушив вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, зазначив, що Постановою Апеляційного суду Львівської області від 20.02.2014р. провадження по справі відносно нього закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, просить в позові відмовити, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача ОСОБА_2 на підставі наявних доказів по справі.

Третя особа представник Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» в судове засідання не з»явився, а тому суд розглянув справу у відсутності третьої особи на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені заявлених позовних вимог слід відмовити з таких міркувань.

Як вбачається із копії постанови Апеляційного суду Львівської області від 31.07.2013р., постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.06.2013р., скасовано.

Як вбачається із копії постанови Апеляційного суду Львівської області від 20.02.2014р., постанову судді Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 20.11.2013р. про закриття провадження в справі за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 у зв»язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення скасовано та провадження по справі щодо ОСОБА_2 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.24 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статті 22 Цивільного кодексу України «Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди» особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі; на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Водночас, у статті 1187 ЦК України «Відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах; якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого; статтею 1188 ЦК України «Відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лите особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується: 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення; 4) якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до положень абзаців 1,4 пункту 4 та пункту 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» чітко визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини; відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки лій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст.1188, 1166, 1191 ЦК України та п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Аналізуючи обставини справи, суд прийшов до переконання, що факти, зазначені позивачем - Моторним транспортним страховим бюро України (МТСБУ) у позові, які є предметом розгляду у даному цивільному судовому процесі є безпідставними та необґрунтованими, зокрема відповідач ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП не мав полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль, яким керував, тощо, вина останнього не доведена, крім того Постановою Апеляційного суду Львівської області від 20.02.2014р. провадження по справі відносно ОСОБА_2 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності чи інше) володіє транспортним засобом, використання якого утворює підвищену небезпеку. За заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки його володілець відповідає незалежно від наявності вини.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України в п.2 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

Крім того, судом враховано те, що відповідачами оспорювалися обставини, викладені в позовній заяві, останніми було подано письмове заперечення та письмові докази, які були взяті до уваги та оцінювалися судом у порядку, передбаченому ЦПК.

Згідно ст.61 п.4 ЦПК України вбачається, що вирок у кримінальній справі, який набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали ці дії та чи вчинені вони цією особою, а тому беручи до уваги всі письмові докази по справі та аналізуючи їх в сукупності, суд не вбачає підстав, які передбачають право страховика Моторного транспортного страхового бюро України ( МТСБУ) відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» вимагати стягнення збитків у регресному порядку, та оскільки вони є безпідставними, а відтак в задоволенні заявлених вимог слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, ст. 1166,1188, ст.1191 ЦК України, п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідними положеннями Цивільного кодексу України, з урахуванням положень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», керуючись відповідними положеннями Цивільного процесуального кодексу України,суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені заявлених вимог Моторного транспортного страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третьої особи Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з регламентною виплатою, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Гарасимків Л.І.