Справа № 569/6756/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Андрощук О.Я.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що 26 лютого 1993 року вона зареєстровала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у Відділі ЗАГС м. Рівне, про що зроблено актовий запис № 298.

Від шлюбу мають двох дітей. Неповнолітнім є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідчем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та відмінністю поглядів на життя. Конфлікти у сім»ї виникають на грунті зловживання відповідачем алкогольними напоями. За час шлюбу вона з відповідачем кілька разів проживали окремо. Однак відповідач продовжує зловживати спиртним. Відповідач отримує кредити, які використовує на власні потреби, а сплачує кредити нерідко вона. З цих причин у них постійно виникають сварки, мимовільними свідками яких стають їхні діти. Це спричиняє страждання не лише їй, а й їхнім дітям, особливо неповнолітньому сину, негативно позначається на його фізичному та психологічному здоров»ї. У неї з відповідачем склались діаметрально-протилежні погляди на шлюб, сім»ю, їхні права та обов»язки як чоловіка і дружини та як батьків. Відповідач не займається доглядом та вихованням дітей, матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина надає зрідка та в незначних розмірах. Сімейних відносин, які засновані на почутті взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги між нею та відповідачем немає, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюбні відносини існують лише формально, подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Просить суд розірвати шлюб, неповнолітнього сина - ОСОБА_3 залишити їй на виховання, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просить суд їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо їх задоволення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 26 лютого 1993 року зареєстрували шлюб у Відділі ЗАГС м. Рівне, про що зроблено актовий запис № 298.

Сторони від шлюбу мають двох дітей. Неповнолітнім є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги, не ведуть спільного господарства, отже шлюб існує формально.

Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Згідно статті 180 Сімейного кодексу України: батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави, а судові витрати в розмірі 551,20 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 110, 112, 180, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст. 10, 59, 60, 88, 208, 209, 213 215, 218, 223, 294, 297 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 лютого 1993 року у Відділі ЗАГС м. Рівне, про що зроблено актовий запис № 298 - розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на виховання з матір»ю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 27 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення допустити до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 (п»ятсот п»ятдесят одна) гривня 20 копійок судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в розмірі 551 (п»ятсот п»ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_4