Ухвала
іменем україни
08 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління на заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо не перенесення та зміни дати зарахування на квартирний облік його та членів його сім`ї у гарнізонній черзі м. Києва з 03 березня 1995 року на 23 жовтня 1992 року, а також не внесення відповідних змін в облікові документи щодо черги позивача в гарнізоні м. Києва на отримання житла з урахуванням нової дати зарахування на облік; зобов`язати Житлову комісію Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України перенести дату зарахування на квартирний облік позивача та членів його сім`ї у гарнізонній черзі м. Києва з 03 березня 1995 року на 23 жовтня 1992 року, а також внести відповідні зміни в облікові документи щодо черги позивача в гарнізоні м. Києва на отримання житла з урахуванням нової дати зарахування на облік.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він проходив військову службу в Збройних Силах України на посаді начальника відділу особового складу помічника начальника штабу Командування сил підтримки Збройних Сил України. Наказом Міністра оборони України від 01 грудня 2006 року № 1920 він був звільнений з військової служби у запас в зв`язку з реформуванням Збройних Сил України із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок Міністерства оборони України. Із цієї ж дати позивача включено до списку осіб, що мають право на першочергове отримання житла за № 205. За час проходження служби позивачу та його сім`ї було надано службове житло за адресою: АДРЕСА_1 , де вони проживають до теперішнього часу. Також зазначив, що разом із сім`єю у складі трьох осіб із 03 березня 1995 року і до теперішнього часу перебувають на квартирному обліку по житловій комісії Озброєння Міністерства оборони України в гарнізоні м. Києва за № 3101. Відповідно до довідки житлової комісії Радянського гарнізону від 02 лютого 1995 року № 168 майор ОСОБА_1 за час проходження дійсної військової служби в військовій частині НОМЕР_1 /смт Радянської Автономної Республіки Крим у період із 23 жовтня 1992 року до 02 лютого 1995 року житловою площею з фондів Міністерства оборони України не забезпечувався. Разом із тим позивач перебував на квартирному обліку при військовій частині 23441/смт Радянської Автономної Республіки Крим із 23 жовтня 1992 року в пільговій черзі, першочерговика як учасник бойових дій в Демократичній Республіці Афганістан у складі сім`ї з чотирьох осіб. Після переведення позивача на військову службу до м. Києва за новим місцем роботи він був зарахований на квартирний облік з 03 березня 1995 року, у гарнізоні м. Києва. Однак, враховуючи, що позивач проходив дійсну військову службу в військовій частині НОМЕР_1 /смт Радянської Автономної Республіки Крим у період із 23 жовтня 1992 року до 02 лютого 1995 року і не забезпечувався там житлом, у вересні 2013 року він звернувся голови Житлової комісії Київського гарнізону, полковника ОСОБА_2 , із заявою про перенесення дати зарахування його разом з членами сімї на квартирний облік, змінивши дату 03 березня 1995 року на 23 жовтня 1992 року в пільговій черзі. Крім того, позивач просив перемістити його номер перебування на квартирній черзі у складі сім`ї з трьох осіб в загальній черзі та в черзі «першочергових» Житлової комісії Київського гарнізону м. Києва з врахуванням зміни дати зарахування на квартирний облік позивача у складі сім`ї з трьох осіб, змінивши дату на 23 жовтня 1992 року в пільговій черзі. У подальшому при неодноразовому зверненні з цього питання позивач у керівництва Житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України дізнався, що прийнято рішення про відмову в задоволенні звернення про зміну дати зарахування його та членів його сім`ї на облік у квартирній черзі, на підтвердження чого позивач отримав витяг з протоколу № II засідання об`єднаної житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України від 16 жовтня 2013 року. Прийняте рішення Житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України про відмову в задоволенні заяви про зміни дати зарахування на облік позивача та членів його сім`ї на квартирній черзі, затверджене протоколом № 11 засідання об`єднаної житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України від 16 жовтня 2013 року, позивач вважає незаконним і таким, що прийняте з грубим порушенням норм чинного законодавства.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України щодо не перенесення та зміни дати зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 та членів його сім`ї у гарнізонній черзі м. Києва з 03 березня 1995 року на 23 жовтня 1992 року, а також не внесення відповідних змін в облікові документи щодо черги ОСОБА_1 в гарнізоні м. Києва на отримання житла з урахуванням нової дати зарахування на облік.

Зобов`язано Житлову комісію Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України перенести дату зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 та членів його сім`ї у гарнізонній черзі м. Києва з 03 березня 1995 року на 23 жовтня 1992 року, а також внести відповідні зміни в облікові документи щодо черги ОСОБА_1 в гарнізоні м. Києва на отримання житла з урахуванням нової дати зарахування на облік.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2016 року апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління відхилено, заочне рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Київське квартирно-експлуатаційне управління просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказівнад іншими.
У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Задовольняючи указаний позов, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог.

На підставі наявних у справі доказів суд правильно установив, що позивача було зараховано на квартирний облік за попереднім місцем служби у військовій частині 23441 смт Радянської Автономної Республіки Крим з 23жовтня 1992 року, й до м. Києва його було переведено для подальшого проходження військової служби, тому відповідно до вимог чинного законодавства України датою постановки позивача на квартирний облік повинна бути саме 23 жовтня 1992 року.
Суд дійшов обґрунтованого висновку, що, відмовляючи в перенесенні дати квартирного обліку на 23 жовтня 1992 року, відповідач посилався на наказ Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року № 20, положення п. 2 якого щодо черговості надання жилих приміщень для військовослужбовців суперечать вимогам ст. ст. 3844 ЖК УРСР, оскільки черговість фактично визначається не за часом взяття на квартирний облік, а за часом набрання чинності цим законом, і таке обмеженняпорушує право позивача як військовослужбовця і громадянина на житло, передбачене ст. 47 Конституції України.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив у повному обсязі доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Зокрема, апеляційний суд обґрунтовано відхилив доводи апеляційної скарги Київського квартирно-експлуатаційного управління про незалучення його до участі у справі, враховуючи предмет і підстави позову, заявлені позовні вимоги та характер спірних правовідносин.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Київському квартирно-експлуатаційному управлінню у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою на заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак