Справа №678/261/16-ц
Провадження № 2-678-317/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2016 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря Хмари Н.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Меджибізької селищної ради Летичівського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви ОСОБА_1, що надійшла до суду 28 липня 2016 року, мати позивача ОСОБА_2 померла 10 грудня 2015 року, після її смерті відкрилась спадщина на належні їй, на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія Р2 №901359 від 22 жовтня 2002 року, земельні ділянки, що призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Требуховецької сільської ради Летичівського району.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт і все своє майно заповіла позивачу - своїй доньці ОСОБА_1 Заповіт не змінено і не відмінено.

Після смерті матері позивач вчасно подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини і отримала витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 10 травня 2016 року, інші спадкоємці, які б мали намір прийняти спадкове майно у спадщину, відсутні.

Однак, при оформленні спадщини виникли труднощі і їй повідомлено 08 липня 2016 року про неможливість оформлення права на спадщину на земельні ділянки у звязку із тим, що відсутні Витяги з державного земельного кадастру про земельну ділянку. Також у державному акті є неточності щодо розміру земельних ділянок, тобто присвоєні кадастрові номера та площі ділянок не відповідають розмірам земельних ділянок згідно державного акту. Зокрема, в державному акті зазначено дві земельних ділянки - №1 площею 1,25 га та № 2 площею 1,37 га. Але, в дійсності земельна ділянка №1 має площу 1,37 га, а земельна ділянка №2 має площу 1,25 га. Це ж підтверджено витягами з державного земельного кадастру з урахуванням чотирьох знаків після коми. Тобто, площі земельних ділянок у державному акті переплутано між собою.

У звязку із тим, що площа двох земельних ділянок у державному акті переплутана, земельні ділянки у державному акті не відповідають розмірам та формі згідно витягів з державного земельного кадастру про земельну ділянку, а у звязку із смертю ОСОБА_2 неможливо внести зміни до правовстановлюючих документів на земельну ділянку та виготовити інший правовстановлюючий документ, позивач не може в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права і підтвердити своє право власності.

Враховуючи вказані обставини позивач просить визнати за нею право власності, як на спадкове майно, після матері ОСОБА_2, яка померла 10 грудня 2015 року, на земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Требуховецької сільської ради Летичівського району, зокрема: площею 1,2466 га, кадастровий номер :05:003:0038, та площею 1,3694 га, кадастровий номер :05:003:0039.

В назване судове засідання позивач та її представник не зявилися, згідно поданої заяви представник позивача просить справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, судові витрати залишають за собою.

Представник Меджибізької селищної ради Летичівського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просить справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги визнають.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно змісту ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1233, 1261, 1268, 1269, 1273 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу; право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини; спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81, п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини; захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Так, відповідно до паспорта громадянина України ОСОБА_1 народилася 08 жовтня 1960 року в с. Лисогірка Летичівського району.

Із копії Державного акта на право приватної власності на землю серія Р2 №901359 від 22 жовтня 2002 року вбачається, що ОСОБА_2, яка мешкає в с. Лисогірка на підставі рішення сесії Требуховецької сільської ради №1 від 27 березня 2002 року передається у приватну власність земельна ділянка площею 2,62 га, яка розташована на території Требуховецької сільської ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На плані зовнішніх меж земельної ділянки вказано, що ділянка №1 має площу 1,25 га, ділянка №2 має площу 1,37 га.

Із копії заповіту, що посвідчений секретарем Требуховецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області 21 березня 2008 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження відповідно до якого все своє майно заповіла своїй дочці ОСОБА_1.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла 10 грудня 2015 року в м. Хмельницькому у віці 87 років.

Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10 травня 2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 проведена реєстрація спадкової справи.

Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24 травня 2016 року, що видані на заяву (запит) ОСОБА_1, на підставі Державного акта від 22 жовтня 2002 року серія Р2 №901359 ОСОБА_2 на праві власності належать земельні ділянки, які розташована на території Требуховецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зокрема, земельна ділянка площею 1,2466 га, кадастровий номер :05:003:0038 (витяг НВ-016), земельна ділянка площею 1,3694 га, кадастровий номер :05:003:0039 (витяг НВ-016).

Із висновків про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що проведена оцінювачем ТОВ ЕКФ «Власна справа» вбачається, що оціночна вартість земельних ділянок, на яку виданий Державний акт на право приватної власності на землю Р2 №901359, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №852 від 22 жовтня 2002 року, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Требуховецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області, станом на 22 червня 2016 року складає: на земельну ділянку площею 12466 кв.м. - 31913 грн. (без урахування ПДВ), на земельну ділянку площею 13694 кв.м. - 35057 грн. (без урахування ПДВ).

08 липня 2016 року приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 листом ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_1 повідомлено, що заявник не може оформити право на спадщину на земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва площею 1,25 га та площею 1,37 га після смерті 10 грудня 2015 року ОСОБА_2, оскільки відсутні Витяги з Державного земельного кадастру на ці земельні ділянки. Проведена державна реєстрація земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,25 га за кадастровим номером :05:003:0038 (витяг НВ-016), площею 1,37 га за кадастровим номером :05:003:0039 (витяг НВ-016) не відповідає правовстановлюючому документу Державному акту на право приватної власності на землю серії Р2 №901359, виданого Требуховецькою сільською радою Летичівського району Хмельницької області 22 жовтня 2002 року серії ХМ 003213 на імя померлої, стосовно опису меж земельних ділянок та площі, внаслідок чого земельну ділянку площею 1,25 га з описом меж, згідно із державним актом (земельна ділянка №1) відповідно до Витягу із державного земельного кадастру НВ-016 зареєстровано за кадастровим номером :05:003:0038, що відповідає земельній ділянці 1,37 га, згідно із державним актом (земельна ділянка №2), а земельну ділянку площею 1,37 га, згідно із державним актом (земельна ділянка №2) згідно з Витягом із державного земельного кадастру НВ-016 зареєстровано за кадастровим номером :05:003:0039, з описом меж, що відповідає земельній ділянці 1,25 га, згідно із державним актом (земельна ділянка №1). Рекомендовано звернутись до суду за визнанням права власності на ці земельні ділянки.

З листа приватного нотаріуса Летичівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 18 серпня 2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17 серпня 2016 року вбачається, що спадкова справа №40-2016 після смерті 10 грудня 2015 року ОСОБА_2 заведена, спадкоємцем за заповітом є дочка померлої ОСОБА_1, заяви про відмову від прийняття спадщини не надходили.

Із листа Відділу Дергеокадастру у Летичівському районі від 19 серпня 2016 року вбачається, що можливість внесення змін чи виправлень до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою чи державного акта на право власності на земельну ділянку законодавством не передбачена і такі зміни неможливо внести до державного акта Р2 901359, що належить ОСОБА_2.

Таким чином досліджені докази в їх сукупності та взаємному звязку дають суду підстави для висновку, що спадкодавець ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 901359 від 22 жовтня 2002 року була власником земельної ділянки площею 2,62 га (на плані зовнішніх меж у самому державному акті відображено дві земельні ділянки площею 1,25 га та 1,37 га). Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлої згідно заповіту від 21 березня 2008 року, однак у звязку із тим, що площі земельних ділянок, визначених державним актом, переплутано між собою, що підтверджено й даними Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, позивач не може оформити своїх спадкових прав в нотаріальному порядку, а внести зміни до державного акта неможливо у звязку із смертю спадкодавця.

Враховуючи те, що позивач, як спадкоємець по заповіту, позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, про що й зазначено у відповідному листі нотаріуса, це вказує на наявність спору, який вирішується в судовому порядку, тому її права підлягають захисту шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування на вказані дві земельні ділянки (з урахуванням уточненої площі).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи встановлені судом обставини визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 27, 31, 60, 174, 197, 212, 215 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності, як на спадкове майно, після смерті 10 грудня 2015 року ОСОБА_2, на:

земельну ділянку площею 1,2466 га, яка розташована на території Требуховецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:003:0038;

земельну ділянку площею 1,3694 га, яка розташована на території Требуховецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:003:0039.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Хмельницької області через Летичівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_5

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_5