Справа № 2-о/593/77/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Бережанський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 їванна ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_4. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 був її батьком, під час Другої Світової війни 11 листопада 1944 року був вбитий боївкою УПА.

Встановлення юридичного факту його смерті надасть їй можливість розпочати процес по його перепохованню.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задоволити з наведених у ній підстав.

Представник зацікавленої особи Бережанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у судове засідання не з"явився, хоч належним чином повідомлявся про день і час розгляду справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявниці та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно п.8 ч.І ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації факту смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

У відповідності з постановою № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Пояснення представника заявниці свідчать про те, що заявниця встановити факт смерті батька в позасудовому порядку не має можливості, бо Витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 30 червня 2016 року свідчить про те, що запис про смерть її батька ОСОБА_4 відсутній, а тому для встановлення зазначеного факту заявниця вправі звернутися до суду, що відповідає п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «.Про судову практику в справах про встановлені»; фактів, що мають юридичне значення» згідно якого заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Судом також встановлено, що заявниця ОСОБА_2 (родове прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою померлого ОСОБА_4, що підтверджується повним витягом із свідоцтва про її народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану в м. ст. Варшаві Мазовецького воєводства №ZB-841/SYZ/5/І943, з якого видно, що батьком заявниці вказаний ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а матір"ю - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ИД № 048383, повторно виданого 6 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, видно, що заявниця 28 квітня 1966 року після реєстрації шлюбу із ОСОБА_6 своє родове прізвище - ОСОБА_5 змінила на прізвище чоловіка - ОСОБА_6.

Свідрцтво про народження, видане Відділом ОСОБА_7 Цивільного Стану у ОСОБА_8 Мазовецького воєводства № гВ-516/8гу/6/1918 свідчить про те, що батько заявниці ОСОБА_4 народився 26 липня 1918 року в селі Шибалин. Зазначене свідоцтво оформлено 26 липня 1918 року у римо-католицькій парафії в населеному пункті Бережани, колишній повіт Бережани, колишнє Тернопільське воєводство. Запис здійснено в окремому реєстрі для населеного пункту Шибалин.

Із архівної довідки АВРА ОСОБА_9 м. Краків Республіки Польща, яка належним чином перекладена із польської на українську мову, про список вбитих .людей польської національності в Тернопільському воєводстві за 1939-1946 роки, видно, що батько заявниці ОСОБА_4 був вбитий 11 листопада 1944 року в селі Шибалин.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_2 є підставною, обґрунтованою, факт що має юридичне значення, підтверджений належними та допустимими доказами, а тому дана заява підлягає до задоволення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Керуючись ст.ст. 60, 212-215, 256, 259,292,294 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ;

Заяву ОСОБА_2 задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_4 11 листопада 1944 року в с. Шибалин Бережанського району Тернопільської області.

Зобов'язати Бережанський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області зареєструвати факт смерті ОСОБА_4 та видати свідоцтво про його смерть.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_10