Справа № 204/4407/16-ц
Провадження № 2-з/204/101/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Бідник М.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином в частині прав та обовязків покупця, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином в частині прав та обовязків покупця.

10 серпня 2016 року від відповідача по справі ОСОБА_1 до суду надійшла заява про забезпечення позову. В обґрунтування заяви зазначено, що обєктом спору по справі є квартира АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за її покійним чоловіком ОСОБА_8. Одними з позовних вимог по справі є скасування державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ОСОБА_8 Спадкоємцями першої черги у справі на спадщину померлого ОСОБА_8 є малолітні діти померлого ОСОБА_9 та Мілана, ІНФОРМАЦІЯ_1. Приводом для звернення з заявою про забезпечення позову стало те, що відповідачу стало відомо, що Позивач по справі має намір продати вказану квартиру. Крім того, померлому ОСОБА_10 на праві власності належать: - будинок № 242 по вул. Шосова, с. Здовбиця, Здолбунівського району Рівненської області; - 1/3 частка квартири № 32 у б. № 71 по вул. Робоча у м. Дніпропетровську. Відповідач вважає, що Позивач може продати і це майно. Враховуючи наведене просила накласти арешт на все нерухоме майно, що належало померлому ОСОБА_10 на праві власності та заборонити органам, які здійснюють державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії стосовно реєстрації вищевказаного майна до вирішення спору по суті.

Ознайомившись зі змістом заяви про забезпечення позову суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суд зазначає, що обовязковою підставою для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту є належність цього майна особі, а загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Стороною відповідача доказів про належність позивачу на праві приватної власності квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, на яку вона просить накласти арешт, суду не надано. Натомість, в матеріалах справи містяться докази, що власником спірної квартири є ОСОБА_8, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 64793867 від 01.08.2016 року.

Таким чином у суду не має підстав вважати, що Позивач по справі ОСОБА_2 зможе продати спірне нерухоме майно, оскільки вона не є власником вказаного майна, а тому не має повноважень на його відчуження або розпорядження ним будь-яким іншим способом.

Щодо вимог про накладення арешту на інше нерухоме майно, а саме: будинок № 242 по вул. Шосова, с. Здовбиця, Здолбунівського району, Рівненської області та 1/3 частка квартири № 32 у б. № 71 по вул. Робоча у м. Дніпропетровську то вони задоволенню не підлягають, оскільки не є предметом даного позову. Крім того, Позивач не є власником вказаного нерухомого майна та може ним розпоряджатися.

За викладених обставин, суд приходить до переконливого висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 151, 153, 154 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином в частині прав та обовязків покупця.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.Л. Черкез