Провадження № 2/161/3756/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гринь О.М.,

при секретарі Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Свій позов мотивує тим, що він є співвласником житлового будинку №30 по вул. Героїв УПА в місті Луцьку, йому належить 12/25 частки в цьому будинку. Інша частина цього будинку належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про спадщину від 15.04.1980 року. Зазначає, що восени 2014 року йому стало відомо, що ОСОБА_4 помер 14.02.1993 року в Казахстані. Спадкодавець ОСОБА_4 є його рідним дядьком, адже його батько та ОСОБА_4 рідні брати. Вважає себе таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки проживав на день його смерті та продовжує проживати й досі в будинку №30 по вул.. Героїв УПА в м. Луцьку, постійно й безперешкодно користувався належною йому часткою в цьому будинку. Звернувшись до нотаріуса, оформити свої спадкові права він не зміг в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на імя ОСОБА_4 на його частку вищезазначеного будинку. Відповідачем в справі є його рідна сестра, яка теж являється племінницею спадкодавця, однак на спадщину не претендує. Інших спадкоємців немає.

На підставі викладеного, просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер 14.02.1993 року, а саме: на 13/25 частки в житловому будинку№30 по вул. Героїв УПА в місті Луцьку, яка належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.04.1980 року, виданого Першою Луцькою держнотконторою із зазначенням його прізвища «Дидюк».

В судове засідання представник позивача не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з копії повторного свідоцтва про смерть, 14 лютого 1993 року помер ОСОБА_4, місце смерті селище Москальовка, Семиозерний район, Кустанайська область, Казахстан. Дата видачі повторного свідоцтва про смерть 22 вересня 2014 року (а.с.4).

На аркуші справи 8 міститься свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 15 квітня 1980 року, з якого вбачається, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, який помер 15 грудня 1975 року, є його син ОСОБА_3, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1.

З дослідженої в судовому засіданні копії договору купівлі-продажу від 11 червня 1980 року вбачається, що ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купив 12/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Червоноармійській, 30 в місті Луцьку. Крім того, даним договором встановлено, що ці 12/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами належать продавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 15 квітня 1980 року (а.с.9-10).

З копії технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою вул. Червоноармійська, 30 в м. Луцьку, складеного станом на 11 листопада 1987 року, вбачається, що співвласниками даного домоволодіння є ОСОБА_1 в частині 12/25 та ОСОБА_3 в частині 13/25 (а.с.11).

Таким чином, судом встановлено, що 13/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Луцьк, вул. Червоноармійській, 30, належать ОСОБА_3.

Відповідно до рішення Луцької міської ради від 23.08.07 р. №1 «Про перейменування назв вулиць міста Луцька» вулицю Червоноармійську перейменовано на вулицю Героїв УПА.

З технічного паспорта на обєкт нерухомого майна, що знаходиться по вул. Героїв УПА, №30 в м. Луцьк вбачається, що домоволодіння за даною адресою складається з житлового будинку А-1, прибудови а2, веранди а1, хліва Д-1, літньої кухні В-1, хліва в, вбиральні Г, колодязя К та огорожі 1.

Отже, після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Героїв УПА, №30 в м. Луцьк. При цьому, з системного аналізу досліджених судом письмових доказів, наявних в матеріалах справи, а також з пояснень позивача, зазначених в обгрунуваннях позову суд, дійшов висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є однією і тою ж особою.

З копії будинкової книги №77402 для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що за позивачем зареєстровано місце постійного проживання за вказаною адресою з 31 січня 1987 року (а.с.14-17).

В матеріалах справи наявне розяснення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 17 травня 2016 року №41/01-16, з якого вбачається, що спадкоємець ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, після смерті свого дядька ОСОБА_4, на частину житлового будинку №30 по вул.. Героїв УПА в місті Луцьку, на яку в нього відсутні правовстановлюючі документи (а.с.23).

На відповідну вимогу суду надійшли відповіді з Першої та Другої нотаріальних контор міста Луцька про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась.

Заповіт на спадкове майно померлий ОСОБА_4 не складав. А тому, в даному випадку спадкування здійснюється за законом.

Судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилась 14 лютого 1993 року, однак його спадкоємцям стало про це відомо лише після надходження повторно виданого свідоцтва про смерть ОСОБА_4 з Республіки Казахстан, тобто восени 2014 року.

Відповідно до п.5 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1221 ЦК України, якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Судом встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_4 спадкоємці першої черги відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_4, а тому відноситься до пятої черги спадкування.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Спадкоємці першої, другої, третьої та четвертої черги спадкування після смерті ОСОБА_4 відсутні.

Судом встановлено, що позивач з 1980 року є співвласником спірного домоволодіння, постійно там проживав та безперешкодно користувався частиною помешкання, що належала померлому ОСОБА_4

Інші спадкоємці не претендують на спадкове майно, що підтверджується матеріалами справи.

Оскільки в позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, він обєктивно позбавлений можливості оформити в установленому законом порядку свої спадкові права.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про те, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно після смерті дядька ОСОБА_4, а саме на 13/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Героїв УПА, 30 в м. Луцьку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 328, 357, 370, 392, 1221, 1225, 1258, 1265 1268, 1270 Цивільного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 13/25 частки будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Героїв УПА, 30 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, який помер 14 лютого 1993 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Гринь О.М.