Справа № 500/4652/16-ц
Провадження № 2/500/2686/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

за участю сторін: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, яким просив встановити факт проживання однією родиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 в період з 01.02.2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, а також просив визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 4/9 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що відсутні докази прийняття спадщини ОСОБА_3 та документи, що підтверджують факт родинних стосунків.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 знає добре, вони проживали за адресою АДРЕСА_1. В 2000 році позивач ОСОБА_3 почав проживати в родині ОСОБА_4, до смерті ОСОБА_4 він проживав разом з ним та доглядав його. Вони жили як дідусь та онук і вели спільне господарство. Позивач проживає в спадковій квартирі і до теперішнього часу. Підтвердила факт проживання однією родиною ОСОБА_3 з ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 в період з лютого 2000 року до смерті останього.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснив, що сім`ю ОСОБА_4 знає добре. З 2000 року позивач ОСОБА_3 проживати в родині ОСОБА_4 та доглядав за ними. Спадкодавці відносились до позивача як до онука і вони вели спільне господарство, робили ремонт квартири. ОСОБА_4 помер в 2006 році та позивач весь цей час проживав з ними та до сьогодні проживає в спадковій квартирі.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що позиває є його двоюрідним братом та дійсно з лютого 2000 року він проживав разом з родиною ОСОБА_4. Позивач жив та доглядав за ОСОБА_4, який останні роки хворів та потребував стороннього догляду. Позивач ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_4 проживали разом як дід та онук, вели спільне господарство, ремонтували частину спадкового будинку. ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 продовжував проживати в частині спадкового будинку, яка складається з квартири № 4. Підтвердив факт проживання однією родиною ОСОБА_3 з ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 в період з лютого 2000 року до смерті останнього.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що позивач ОСОБА_3 проживав разом з родиною ОСОБА_4 з лютого 2000 року. Потім позивач хоронив ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Вони жили однією родиною, вели спільне господарство, ремонтували частину спадкового житлового будинку. Підтвердила факт проживання однією родиною ОСОБА_3 з ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 в період з лютого 2000 року до смерті останнього.

Вислухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на житло від 06.01.1994 року за № 8, виданого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належали 4/9 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що також підтверджено довідкою наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 17.11.2016 року за № 1753.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 06 травня 2005 року, повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 2/9 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 44808274 від 17.08.2016 року, згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є її чоловік ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 від 27.12.1955 року, виданого Кировським районним бюро РАЦСу.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено судом ОСОБА_4 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5, що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2, тому вважається таким що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до актового запису про смерть від 15.05.2006 року за № 552, виданого Ізмаїльським відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 4/9 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, з яких 2/9 частини він фактично прийняв після смерті своєї дружини ОСОБА_5, але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав та 2/9 частини належали йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло від 06.01.1994 року за № 8, виданого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації».

За життя спадкодавець заповіту не залишав.

Спадкоємців першої, другої, третьої, черги згідно ст. ст. 1261-1264 ЦК України після смерті ОСОБА_4 не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Четверту чергу спадкоємців за законом складають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю протягом не менше, ніж п'яти років до часу відкриття спадщини. Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю. ЦК не роз'яснює змісту словосполучення "проживання однією сім'єю". За ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. При цьому ст. 2 СК України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім'ї. Однак поняття "проживання однією сім'єю" та "член сім'ї" не є тотожними. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім'ї, проте не проживати з ним однією сім'єю. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах спадкування від 30.05.2008 року за № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складують особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину, як члена сім`ї, тощо.

Як було встановлено судом та підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 допитаними в судовому засіданні позивач ОСОБА_3 більше п'яти років, а саме з лютого 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав однією сім'єю разом із спадкодавцем ОСОБА_4, були пов'язані спільним побутом.

Крім цього, позивачем ОСОБА_3 надані суду квитанції щодо сплати комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1, що в сукупності з іншими доказами свідчить про проживання позивача за вказаною адресою.

Таким чином, позивач ОСОБА_3 вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача ОСОБА_3 неможливо, суд вважає за необхідне встановити факт проживання однією родиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 в період з 01.02.2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 4/9 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт проживання однією родиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 в період з 01.02.2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 4/9 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.О.Бурнусус