Справа 688/2711/16-ц
№ 2/688/817/16
Рішення
Іменем України
12 серпня 2016 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Козачук С.В.,

секретаря с/з Гаврилової Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:
у липні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 30.10.2005 року. Від шлюбу у них є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на шлюбні відносини та сімейні обов`язки. Разом не проживають на протязі 7 років, а тому, просить шлюб між ними розірвати.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Проте подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Крім того просила строк на примирення не надавати, судові витрати залишити за нею.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність, на розірвання шлюбу згідний. Вважає, що примирення між ними не можливе, вони разом як сім`я з 2009 року не проживають, а тому просив шлюб між ними розірвати.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України.

З`ясувавши письмові думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 30.10.2005 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 05. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 11.01.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області.

Від спільного проживання у сторін є донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 , виданим 04.07.2006 року, Цвітоською сільською радою Славутського району Хмельницької області.

Відповідно до довідки №531 від 08.07.2016 року, виданої Приватним підприємством «Управлінська компанія «Житлофонд» Сива А.І. зареєстрована в АДРЕСА_1 , а фактично проживає по АДРЕСА_2 разом з донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради від 04.08.2016 року №56.

Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, сім років, як сім`я не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного.

Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для надання строку для примирення та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення.

Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати.

Оскільки позивач ОСОБА_1 просила судові витрати, понесені нею та документально підтверджені, покласти на неї, то суд вважає за необхідне залишити їх за останньою.

Керуючись ч.1 ст. 24, ч.ч. 3, 4 ст. 56, ст. 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 215 ЦПК України, суд
вирішив:
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 30.10.2005 року Цвітоською сільською радою Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 05 розірвати.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Козачук