печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гладун Х.А.

при секретарі Кулаковій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей, встановлення порядку побачень з дітьми та визначення розміру аліментів, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 - з нею. Визначити Відповідачу розмір аліментів у твердій сумі - 8000,00 грн. на двох дітей щомісячно до досягнення ними повноліття. Встановити порядок побачень ОСОБА_2 з дітьми: завжди у присутності матері дітей або матері дітей та ОСОБА_5, з урахуванням стану здоров'я та інших обставин, по 1 годині 1 раз на тиждень, або 4 години на місяць.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що з 28.02.2009 р. перебувала із Відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням Печерського районного суду м. Києві від 11.12.2015 р. шлюб із Відповідачем розірвано.

З січня 2015 р. діти проживають разом з нею та її фактичним чоловіком ОСОБА_5 Відповідач проживає окремо.

Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинилися з осені 2014 р., і з того часу, Відповідач жодного інтересу до дітей не проявляє, їх вихованням не займається, побачитися з ними не приходить, матеріально їх не забезпечує. Протягом 2015 р. Відповідач декілька разів приходив за місцем проживання Позивача, зазвичай у нетверезому стані, вимагав гроші. Інколи такі візити закінчувалися нанесенням позивачу тілесних ушкоджень в присутності дітей, що негативно влипнуло на їх психічний стан. Діти почали боятися Відповідача, психологічного контакту з ним не мають. Отже, у Позивача наявні вагомі підстави вважати, що спілкування дітей з Відповідачем наодинці перешкоджатиме їх нормальному вихованню та самопочуттю, а негативний вплив родичів Відповідача буде налаштовувати дітей проти Позивача та її фактичного чоловіка. З приводу протиправної поведінки відповідача Позивач зверталася до правоохоронних органів. Наразі діти проживають в належних соціально-побутових умовах, що забезпечує збереження їх психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку. На даний час Позивач є студентом 4 курсу Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця та перебуває в академічній відпустці до догляду за дитиною. Відповідач в матеріальному утриманні дітей участі не бере, має нерегулярний, мінливий дохід, частину якого отримує неофіційно. Зі слів самого Відповідача отримує заробітну плату кур'єра в розмірі 4000,00 грн. При цьому, Відповідач є співвласником квартири на вул. Хрещатик, яку здає в оренду, а відтак, має додаткові доходи, а його родичі є заможними людьми, а тому, просить встановити розмір аліментів у визначеному ним розмірі. Також вказує, що діти потребуються додаткових витрат на ортопедичне взуття, регулярні курси масажу, а для дочки необхідні спеціальні проти бронхіту профілактичні ліки.

Протокольною ухвалою суду від 17.03.2016 до спільного розгляду прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановленні способу його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4:

- особисте безперешкодне спілкування батька з дітьми (телефон, електронна пошта, та інше) у будь-який час, якщо це не порушує нормального звичного режиму дітей;

- особисте його побачення з дітьми без присутності Відповідача - матері дітей та ОСОБА_5 з правом перебування дітей за місцем проживання батька щомісяця почергово через тиждень з 18.00 год. п'ятниці до 17.00 год. неділі;

- побачення батька з дітьми протягом 2-х годин на Новий рік, Святвечір, Великдень, День народження дітей за домовленістю з матір'ю;

- відпочинок батька з дітьми протягом 24 календарних днів під час літніх канікул без присутності матері дітей та громадянина ОСОБА_5

Свої вимоги обґрунтовує тим, що мати дітей не дає йому можливості спілкуватись з ними, протиправно обмежує його права як батька брати участь у їх вихованні. Зазначив, що у нього з дітьми виключно позитивні стосунки, є взаєморозуміння, любов один до одного. За час спільного проживання з ОСОБА_1 більшу частину турботи за дітей взяв не себе: доглядав за ними, регулярно гуляв на свіжому повітрі, годував, купав, відвідував заклади охорони здоров'я, коли дружина від'їжджала у відрядження, діти залишалися на його піклуванні. Від часу розлучення з ОСОБА_1 остання позбавила його можливості спілкуватися з дітьми, на телефонні дзвінки не відповідає, до квартири не пускає. Про намір зустрітися з дітьми повідомляв ОСОБА_1 шляхом направлення телеграм, які останньою були проігноровані, що змусило його звернутися до компетентних органів у справах дітей для визначення йому способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. Рішенням від 12.02.2016 йому визначено побачення з дітьми щосуботи з 16.00 год. по 19.00 год. в присутності матері терміном на 6 місяці. З таким рішенням він не погоджується, оскільки визначений для спілкування з дітьми час є досить обмежений. Разом з тим, не зважаючи на вказане рішення Служби у справах дітей він мав змогу лише раз побачитися з дітьми впродовж тільки 15-20 хв., протягом яких вільно поспілкуватися з дітьми все одно не мав можливості, бо весь час був присутній ОСОБА_5 Наступі побачення з дітьми не відбулися, оскільки ОСОБА_1 дітей на зустріч не привела або відмовила в їх проведенні. Отже, ОСОБА_1 чинить йому перешкоди у реалізації ним батьківських прав щодо спілкуванні з дітьми та його участі у їх вихованні, які підлягають захисту в судовому порядку. Щодо належного матеріального утриманні дітей зазначає, що ним протягом січень-травень 2016 р. на ім'я ОСОБА_1 перераховувалися кошти в сумі по 1000,00 грн. на аліменти та 2000,00 грн. як матеріальна допомога на дітей.

ОСОБА_1, її представник в судовому засіданні позовні вимоги за основним позовом підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити; проти задоволення вимог зустрічного позову заперечили, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Жодних перешкод у спілкуванні з дітьми ОСОБА_2 не чинить, а визначений ОСОБА_2 спосіб у вихованні та спілкуванні з дітьми може негативно вплинути на їх психо-емоційний стан, що є неприпустимим. Категорично заперечив проти спілкуванні ОСОБА_2 з дітьми наодинці.

ОСОБА_2, його представник в судовому засіданні підтримали вимоги зустрічного позову та просили його задовольнити, не заперечували проти задоволення вимог основного позову щодо визначення місця проживання дітей з матір'ю - ОСОБА_1, в задоволенні решти вимог основного позову - просили відмовити.

Представник третьої особи при вирішенні спору просив врахувати висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.04.2016 № 109/03/40-3059, згідно якого місце проживання дітей слід визначити з матір'ю ОСОБА_1, яку слід зобов'язати не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми. Встановити ОСОБА_2 наступні способи у вихованні і спілкуванні з дітьми: особисте безперешкодне спілкування батька з дітьми (телефон, електронна пошта, та інше); особисте побачення батька почергово через тиждень з 18.00 год. п'ятниці до 17.00 год. неділі без присутності матері дітей та ОСОБА_5 за місцем проживання батька; побачення батька з дітьми протягом 2-х годин на Новий рік, Святвечір, Великдень, День народження дітей за домовленістю з матір'ю; відпочинок батька з дітьми протягом 24 календарних днів під час літньої відпустки без присутності матері дітей та громадянина ОСОБА_5

Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_7, мати позивача ОСОБА_1 дала покази, що під час спільного проживання сторін, її родина неодноразово надавала матеріальну допомогу родині дочки, оскільки, ОСОБА_2 постійного місця роботи не мав. Свідком аморальної поведінки ОСОБА_2 не була. На даний час батьком діти називають ОСОБА_5, який був спільним другом ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_8, батько позивача ОСОБА_1 дав покази, що під час спільного проживання сторін ОСОБА_2 не забезпечив належного матеріального утримання родини, постійного місця роботи не мав, пропозиції працевлаштування - ігнорував. Протягом 2008-2013 р.р. неодноразово надавав родині дочки матеріальну допомогу щомісячно приблизно 1500,00 грн. Також неодноразово був свідком спілкування та опіки ОСОБА_2 над дітьми. Після розлучення ОСОБА_2 до дітей не приїздив, ними не цікавився. Свідком того, що мати виховує у дітей неприязне ставлення до батька, та того, що мати чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми не був. Також не був свідком створення ОСОБА_2 будь-якої загрози до дітей.

Свідок ОСОБА_9 дала покази, що за час спільного проживання сторін ОСОБА_2 зарекомендував себе як безвідповідальна особа, своїх слів та обіцянок не дотримувався. Свідком аморальної поведінки, агресії ОСОБА_2 не була, але чула про таку поведінку ОСОБА_2 від ОСОБА_1 Після розлучення ОСОБА_1 разом із ОСОБА_5 створила для дітей соціально-побутові умови, що забезпечують збереження їх психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку. Діти врівноважені, спокійні, охайні, виховані. До ОСОБА_5 діти ставляться позитивно, про батька ОСОБА_2 не загадують.

Свідок ОСОБА_5 дав покази, що був спільним другом родини сторін з 2011 р. Був свідком аморальної ОСОБА_2 на його день народження: він вжив забагато алкогольних напоїв та поводив себе неадекватно. Бачив як ОСОБА_2 розважаючись, підкидував дітей до стелі, вони плакали, бо їм то не подобалось, однак, ОСОБА_2 все одно продовжував так з ними розважатися. Знає, що ОСОБА_2 міг штовхнути, принизити дітей, діти бачили його неодноразово напідпитку. Після розлучення ОСОБА_2 дітьми не цікавиться. Наразі діти перебувають на повному утриманні свідка, він з ними грається, піклується про них, готує їсти, знає їх вподобання, та чого вони не люблять. На виконання рішення Служби у справах дітей ОСОБА_2 приходив до них в гості, приніс недоречні подарунки: ОСОБА_3 - пістолет, ОСОБА_4 взагалі нічого, з дітьми не спілкувався, а спілкувався з дорослими на кухні. Будь-яких заборон чи перешкод у спілкуванні ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_1 ОСОБА_2 не чинить, єдина умова - завчасно узгодити час зустрічі.

Свідок ОСОБА_11 дала покази, що в 2013 р. були сусідами з ОСОБА_1, їх діти приблизно одного віку. З дітьми, і в будні, і в вихідні, гуляла виключно ОСОБА_12 ОСОБА_2 з дітьми ніколи не бачила, в поліклініці не зустрічала.

Свідок ОСОБА_13 дала покази, що знає ОСОБА_2 виключно з позитивної сторони, відповідальною та дисциплінованою людиною, чуйним та турботливим батьком, до якого у дітей теплі, позитивні емоції. Агресивним, напідпитку ОСОБА_2 ніколи не бачила. ОСОБА_2 зазвичай обирав роботу, графік якої б дозволяв доглядати дітей, навчав їх дитячих віршиків та пісень, купляв продукти.

Свідок ОСОБА_14, мати ОСОБА_2, дала покази, що в серпні-вересні 2014 р. діти проживали з нею в с. Гореничі. ОСОБА_2 після роботи в Києві приїздив в с. Гореничі з гостинцями та продуктами для дітей. Між ОСОБА_2 та дітьми теплі, позитивні стосунки. ОСОБА_2 любить дітей, бажає більше часу проводити з ними, займатися їх вихованням та розвитком. Ніякого негаивного впливу на дітей ОСОБА_2 чинити не може, оскільки сім'я з ОСОБА_1 була побудована на довірі, любові та взаємоповазі один до одного. Згодом ці почуття минули. Коли ОСОБА_1 була відсутня (декілька відряджень, лікарня в 2014 р.) за дітьми доглядав ОСОБА_2 з її допомогою. При розлученні між сторонами досягнуто було домовленості, що діти будуть проживати у них почергово, однак, в подальшому ОСОБА_1 порушила умови домовленості, заборонила ОСОБА_2 бачитися з дітьми. На обліку у нарколога ОСОБА_2 не перебуває, спиртними напоями не зловживає.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позові вимоги за основним та зустрічними позовами підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст.ст. 24, 51 Конституції України, ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Судом встановлено, що сторони у справі у період з 28.02.2009 р. по 11.12.2015 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, та є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2., що підтверджується даними свідоцтв про народження.

На час розгляду справи сторони проживають окремо, діти разом з матір'ю - ОСОБА_1

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги про визначення місця проживання дітей разом з нею. ОСОБА_2 в цій частині позовні вимоги визнаються.

З урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку, що місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід визначити з їх матір'ю - ОСОБА_1

Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, за винятком тих випадків, коли існують виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Судом під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б могли свідчити про можливий негативний вплив батька на дітей, які б перешкоджали їх нормальному розвиткові.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування.

Як зазначалось ОСОБА_2, з березня 2015 р. він не має змоги зустрітися з дітьми, оскільки ОСОБА_1 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми.

ОСОБА_1 пояснюється це тим, що саме ОСОБА_2 не приймає активної участі у вихованні дітей, не цікавиться їх реальними потребами, а зустрічається з ними лише коли у нього виникає відповідне бажання.

Як вбачається з висновку психологічного дослідження малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проведеного психологами Міського центру дитини Служби у справах дітей виконавчого органу Київської міської ради ОСОБА_10 та ОСОБА_16 від 01.03.2016 р., за результатами діагностики психоемоційного стану дітей з'ясовано, що діти мають емоційну прихильність як до матері, так і до батька. Bpaxoвуючи вікові особливості формування особистісної сфери та пам'яті дітей дошкільного віку, залежність від авторитету дорослих та тривалу відсутність у спілкуванні з батьком, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 переносять образ батька на гр. ОСОБА_5 так як мають потребу у спілкуванні з дорослим чоловічої статі, тому і називають його папою, хоча в усіх діагностичних методиках також зазначають гр. ОСОБА_2.

Рекомендовано: встановити стабільний графік частих, систематичних зустрічей дітей з батьком та іншими родичами, з завчасно обумовленим місцем та часом, які мають відбуватися в спокійній і безпечній атмосфері (на початковому етапі в присутності матері, без сторонніх осіб). Зазначені умови необхідні для повноцінного психічного розвитку ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Батьку ОСОБА_2 та матері ОСОБА_1 при вирішенні питання подальших взаємин між собою, важливо враховувати вік дітей, їх погреби та інтереси, з метою вирішення конфліктних ситуацій мирним шляхом, адже взаєморозуміння між батьками є запорукою гармонійного розвитку сина та доньки.

Органом опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, після проведення бесіди з ОСОБА_1, ОСОБА_2, з врахуванням акту обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_1 та акту обстеження умов проживання батька за адресою: АДРЕСА_2, врахувавши результат бесіди начальника Відділу опіки та піклування Служби у справах дітей Дриги Н.І. та головного спеціаліста відділу опіки та піклування Служби у справах дітей Базилюк І.М. з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з урахуванням рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в м. Києві державній адміністрації від 30.03.2016 р. (протокол № 7) надано висновок від 12.04.2016 № 109/03/40-3059, згідно якого місце проживання дітей слід визначити з матір'ю ОСОБА_1, яку слід зобов'язати не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми. Встановити ОСОБА_2 наступні способи у вихованні і спілкуванні з дітьми: особисте безперешкодне спілкування батька з дітьми (телефон, електронна пошта, та інше); особисте побачення батька почергово через тиждень з 18.00 год. п'ятниці до 17.00 год. неділі без присутності матері дітей та ОСОБА_5 за місцем проживання батька; побачення батька з дітьми протягом 2-х годин на Новий рік, Святвечір, Великдень, День народження дітей за домовленістю з матір'ю; відпочинок батька з дітьми протягом 24 календарних днів під час літньої відпустки без присутності матері дітей та громадянина ОСОБА_5

З огляду на встановлені судом обставини, вимоги закону, враховуючи висновок Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування, яким визначені способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми, з метою дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема, і те, що кожен з батьків зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, і характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний контакт, враховуючи, що після розлучення батьки дітей проживають окремо, і діти, враховуючи свій вік, не в змозі зрозуміти обставини зміни їх життя та дати їм належну оцінку, враховуючи інтереси дітей, суд вважає можливим задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 частково та визначити його участь у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми таким чином:

- особисте безперешкодне спілкування батька з дітьми (телефон, електронна пошта, та інше) у будь-який час, якщо це не порушує нормального звичного режиму дітей;

- особисте побачення батька з дітьми щосуботи з 16.00 год. до 20.00 год. в присутності матері без сторонніх осіб протягом 6 місяців, в подальшому почергово через тиждень з 18.00 п'ятниці до 17.00 неділі з завчасно обумовленим місцем та часом без присутності матері дітей та громадянина ОСОБА_5 за місцем проживання батька;

- побачення батька з дітьми протягом 2-х годин на Новий рік, Святвечір, Великдень, День народження дітей за домовленістю з матір'ю;

- відпочинок батька з дітьми протягом 12 календарних днів під час літньої відпуски без присутності матері дітей та громадянина ОСОБА_5

Однак, це не позбавляє права сторін у подальшому зі зміною обставин переглянути встановлені судовим рішенням як дні та години зустрічей так і склад осіб, які будуть приймати у них участь.

Статтею 180 СК України визначено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 має регулярний дохід, працює у СПД ОСОБА_20 на посаді кур'єра, його посадовий оклад становить 1400,00 грн..

При цьому ОСОБА_2 не заперечував проти визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначив в судовому засіданні ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 8000,00 грн. на двох дітей щомісячно, вона виходила з того, що крім поточних витрат на харчування, одяг, розвиток дітей, нею щомісячно здійснюються витрати на медичне обслуговування дітей. Крім того, їй достеменно відомо, що квартира, співвласником якої є ОСОБА_2, здається ним в оренду за значні кошти, а відтак, він має матеріальну можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Однак, як вбачається зі змісту ст. 185 СК України, витрати на розвиток здібностей дитини та на її лікування відносяться до додаткових витрат на дитину і підлягають стягненню у визначеному вказаною статтею порядку.

Згідно ч 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Разом з тим, ОСОБА_1 вимоги про стягнення додаткових витрат на дітей не заявлялись, однак вказану обставину суд враховує при визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2

Відповідно до правила ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, матеріального становища ОСОБА_2, його стану здоров'я, стану здоров'я та матеріального становища дітей, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_3, в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп., починаючи з 24.12.2015 року, оскільки відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Керуючись ст.ст. 157, 159, 161, 180-185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей, встановлення порядку побачень з дітьми та визначення розміру аліментів- задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми - задовольнити частково.

Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_3, в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп., починаючи з 24.12.2015 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Визначити наступну участь ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні з малолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме:

- особисте безперешкодне спілкування батька з дітьми (телефон, електронна пошта, та інше) у будь-який час, якщо це не порушує нормального звичного режиму дітей;

- особисте побачення батька з дітьми щосуботи з 16.00 год. до 20.00 год. в присутності матері без сторонніх осіб протягом 6 місяців, в подальшому почергово через тиждень з 18.00 п'ятниці до 17.00 неділі з завчасно обумовленим місцем та часом без присутності матері дітей та громадянина ОСОБА_5 за місцем проживання батька;

- побачення батька з дітьми протягом 2-х годин на Новий рік, Святвечір, Великдень, День народження дітей за домовленістю з матір'ю;

- відпочинок батька з дітьми протягом 12 календарних днів під час літньої відпуски без присутності матері дітей та громадянина ОСОБА_5

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

В задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Х.А. Гладун