Справа № 666/331/16-ц
12 жовтня 2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.,
секретар Матієнко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання (догляду),
01.02.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що 14.06.2011 року між нею та відповідачем було укладено договір довічного утримання (догляду), відповідно до умов якого на відповідача ОСОБА_2 покладено обовязок надання допомоги позивачу ОСОБА_1 та надання їй матеріальної підтримки. Однак, з дня укладення спірного договору до теперішнього часу відповідач обовязки не виконує. Грошові кошти на користь позивача не перераховувались, будь-якої допомоги не надавалося. У звязку з цим позивач звернулась до суду з даним позовом та просить розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 червня 2011 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №1-1014. Зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами №8-а по вул.Комсомольська, сел.Антонівка, міста Херсона.
У судовому засіданні позивач та їх представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомила. З заперечень відповідача вбачається, що позовні вимоги не визнаються.
За таких обставин, враховуючи згоду позивача та її представника на слухання справи у відсутність відповідача та винесення заочного рішення, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно п.2 Договору довічного утримання (догляду) вартість матеріального забезпечення утримання (харчування, ліки, необхідна допомога, догляд), яке щомісячно має надаватись ОСОБА_1 та ОСОБА_4, встановлена сторонами в сумі 200 гривень щомісячно, та підлягає індексації в порядку, встановленому діючим законодавством.
За згодою сторін обовязок ОСОБА_2 по наданню ОСОБА_1 та ОСОБА_4 довічного забезпечення визначається у вигляді:
-забезпечення їм житлом шляхом збереження права довічного проживання у відчужуваному житловому будинку;
-забезпечення придатним для носіння одягом і взуттям;
-забезпечення належним медичним обслуговуванням;
-забезпечення продуктами харчування.
Згідно претензії по Договору довічного утримання (догляду) від 14.06.2011 року ОСОБА_1 повідомила ОСОБА_2, що договір довічного утримання, укладений між ними буде розірвано в судовому порядку через невиконання його умов. Згідно поштового повідомлення ОСОБА_2 отримала направлену претензію 31.12.2015 року (а.с.8-10).
Відповідно до вимог ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Згідно п.1 ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків незалежно від його вини.
Пунктом 3.1.2 Договору довічного утримання (догляду) визначено право сторін вимагати розірвання договору та повернення відчужуваного майна у разі невиконання або неналежного виконання ОСОБА_2 своїх обовязків за цим договором.
Пунктом 3.2.2 Договору довічного утримання (догляду) визначено обовязок набувача до смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не укладати щодо житлового будинку, який отриманий за цим договором, правочини купівлі-продажу, міни, дарування, ренти, іпотеки чи іншим способом не передавати її у власність іншій особі.
Згідно зі ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
Допитана в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в якості свідка, а також свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт невиконання ОСОБА_2 умов договору довічного утримання (догляду), вказали, що відповідач будь-якої матеріальної допомоги ані ОСОБА_1, ані ОСОБА_4 не надає, не забезпечує одягом, продуктами харчування, медичним забезпеченням.
За такими обставинами суд вважає обґрунтованими та доведеними вимоги позивача щодо розірвання договору довічного утримання, так як встановлено неналежне виконання відповідачем своїх обовязків за договором довічного утримання (догляду).
Таким чином, договір довічного утримання, підлягає розірванню на підставі п. 1 ч. 1 ст.755 ЦК України.
У разі розірвання договору довічного утримання, відповідно до ст. 756 ЦК України, позивач набуває права власності на житловий будинок №8-а по вул.Комсомольській сел.Антонівка в м.Херсоні, що був нею переданий ОСОБА_2 за договором довічного утримання (догляду), тому заборона на відчуження вказаного нерухомого майна підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.10,11,88,212,214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.526, 744, 755, 610, 651 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання (догляду) задовольнити.
Розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 червня 2011 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №1-1014.
Зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами №8-а по вул.Комсомольська, сел..Антонівка, міста Херсона.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області позивачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: С.І.Майдан
Повний текст рішення суду складений 13.10.2016 року.
Суддя: С.І.Майдан