Дата документу 07.09.2016
Справа № 501/532/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

07 вересня 2016р. м. Чорноморськ

Іллічівський міській суд Одеської області в складі:

головуючого судді Смирнова В.В.,

при секретарі - Радіоновій Е.В.,

у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Чорноморськ, розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 30.03.2013 року позичив відповідачу ОСОБА_2 суму у розмірі 4 785,00 (чотири тисячі сімсот вісімдесят пять) доларів США за умови повернення до 30.04.2013 року, про що відповідач написав розписку. Однак, до теперішнього часу відповідач борг не повернув.

14.06.2016 року позивач подав уточнену позовну заву. У звязку з наведеним позивач просить суд:

-стягнути з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 237 620,56 грн.(двісті тридцять сім тисяч шістсот двадцять гривень 56 копійок);

-- стягнути з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість за сплату судового збору у розмірі 1 266,00 грн.(одна тисяча двісті шістдесят шість гривень 00 копійок).

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача надали до суду письмові заяви, якими підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності. Зазначили також, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином в порядку частини 5 ст. 74 ЦПК України, про що у справі є відомості, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило.

Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи докази та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення.

07 вересня 2016 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30.03.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за яким відповідач отримала від позивача грошову суму у розмірі 4 785,00 (чотири тисячі сімсот вісімдесят пять) доларів США за умови повернення до 30.04.2013 року. У підтвердження укладеного договору позики відповідач надала позивачеві розписку (а.с. 4).

Однак, до теперішнього часу ОСОБА_3 не виконала своє зобовязання.

На момент подачі позову, згідно курсу НБУ України від 19.02.2016 року (100 долларів США= 2646,2253 гривень) та виходячи з індексу інфляції за період з 30.05.20123 року по 19.02.2016 року помножуються між собою та на суму боргу та ділиться на 100 % та прострочення складають загалом суму збитків 100 643,44 грн., а такох 3 % річних від суми боргу складають загалом 10 355,24 (2646,2253 грн. + 100 643,44 грн.,+ 10 355,24 грн. = 237 620,56 грн.).

Так, у ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України) вказано, що за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір займу є виконаним з моменту передачі грошей.

За правилами ч.2 ст. 1047 ЦК України у підтвердження договору позики може бути надана розписка позичальника.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно умовам договору та вимогам законодавства.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що між сторонами у даній справі 23.05.2012 року був укладений договір позики, що підтверджується оригіналом відповідної розписки, що відповідає правилам ч. 2 ст. 64 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) та ч.2 ст. 1047 ЦК України.

Положеннями ч. 1 ст. 1051 ЦК України передбачено право позичальника оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Однак, відповідач не скористалася цим правом, а також, правами, передбаченими ст. ст. 27, 30 ЦПК України, не виконала обовязок, встановлений ч. 1 ст. 60 ЦПК України, хоча була неодноразово повідомлена про розгляд даної справи належним чином в порядку частини 5 ст. 74 ЦПК України, про що у справі є відповідні докази.

За таких обставин, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ оригінал розписки, наданий позивачем, та, вважає за необхідне задовольнити даний позов у межах заявлених вимог в порядку ч. 1 ст. 11 ЦПУ України та стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 237 620,56 грн.(двісті тридцять сім тисяч шістсот двадцять гривень 56 копійок) та сплачений позивачем судовий збір у сумі 1 266,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає суму судового збору у розмірі 1 266,00 грн., підтверджена відповідною квитанцією (а.с. 12).

Керуючись ст. 10, 11, 27, 30, 57-60, 74, 88, 169, 212-215, 224, 225, 292 ЦПК України, ст. ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1054, 1051 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість у розмірі 237 620,56 грн.(двісті тридцять сім тисяч шістсот двадцять) гривень 56 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, суму судового збору у розмірі 1 266,00 грн. одна тисяча двісті шістдесят шість) гривень 00 копійок.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. На заочне рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, через Іллічівський міській суд Одеської області.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області ОСОБА_4