Справа № 204/7128/15-ц
Провадження № 2/204/328/16
РІШЕННЯ

Іменем України

02 березня 2016 року м.Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Духневича В.С.

представника позивача ОСОБА_1

прокурора Козакевич Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

29 жовтня 2015 року до суду надійшов цивільний позов, у якому позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3, відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_2, 07.09.2001р.н.; стягнути із ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 доходу (заробітку), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь закладу чи особи, куди буде влаштовано дитину.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_3,06.04.1961р.н., є матірю неповнолітньої ОСОБА_4,07.09.2001р.н. ОСОБА_3 у 2010 році розлучилася з батьком дитини, ОСОБА_5 Після розлучення дівчина залишилася мешкати з матірю. Батько ніякої участі у вихованні доньки не приймав. Мати ухилялася від виконання батьківських обовязків відносно доньки, тому ОСОБА_4 перебувала на обліку в управлінні-службі у справах дітей з 22.05.2013р. по 18.10.2013р. як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Дитина була знята з обліку, у звязку з переїздом у інший район міста. Батько дитини, гр. ОСОБА_6 24.08.2015 помер. Однак незабаром сімя повернулася за місцем реєстрації у Красногвардійський район. Від адміністрації КЗО СЗШ № 82, де навчається ОСОБА_4 08.04.2015р. надійшло повідомлення про те, що співмешканець матері ОСОБА_7 тероризує родину, а саме: бє скло у вікнах, відрізає електропостачання. Постійно ображає дівчину, чинить сварки, у її присутності бє матір. ОСОБА_3 з даного приводу зверталася до правоохоронних органів. Однак, після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_7 мирилися і продовжували мешкати однією сімєю. Дитина постійно перебувала у стресовому стані, у звязку з чим отримувала психологічну допомогу на базі навчального закладу. Управлінням-службою у справах дітей дівчину було взято на облік як таку, що опинилася в складних життєвих обставинах. ОСОБА_3 та її співмешканець ніде не працюють, зловживають спиртними напоями. ОСОБА_7 раніше був засуджений за скоєнш злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України. Згідно повідомлення адміністрації КЗ «ДЦПМСД № 7» ОСОБА_3 не виконує рекомендації та призначення дільничного педіатра, зловживає спиртними напоями. Дитина не в повному обсязі проходить щорічну госпіталізацію. Дитині важко було жити у присутності постійно нетверезих дорослих чути нецензурні сварки з боку співмешканця матері, але ОСОБА_3 не зважала на страждання доньки. Тому у кінці квітня 2015 року ОСОБА_4 переїхала жити до своє рідної сестри ОСОБА_8, де і мешкає на даний час. Мати дитини не вжила ніяких дієвих заходів для повернення її додому. ОСОБА_8 перевела сестру з КЗО СЗШ № 82 до ОКЗС «Дніпропетровська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів № 4», згідно медичних показань. Медичну комісію з ОСОБА_4 проходила її сестра. За той час, що донька мешкає окремо, мати жодного разу не відвідала доньку, не телефонувала до старшої доньки та не цікавилася життям ОСОБА_4. ОСОБА_3 письмово повідомила управляння-службу у справах дітей, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, оскільки вона не займається вихованням доньки. Згідно повідомлення Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України і Дніпропетровській області від 05.10.2015р. ОСОБА_3 було притягнуто де адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обовязків.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за своєї відсутності не подала. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

Прокурор позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, думку прокурора, свідків, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідач є матірю неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, 07.09.2001р.н., що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6).

Згідно із письмовою заявою ОСОБА_3, яку вона написала на імя начальника служби у справах дітей Красногвардійського району ОСОБА_9, вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, оскільки вона не займається вихованням доньки (а.с.21).

Відповідно до свідоцтва про смерть, яке видане відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №6810, батько ОСОБА_4 ОСОБА_5 помер 24 серпня 2015 року (а.с.7).

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради надано висновок, у якому зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо неповнолітньої ОСОБА_4, 07.09.2001р.н. (а.с.3).

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що матір дівчинки не бере участі у вихованні дитини. З березня по квітень 2015р. вона забрала дитину до себе та доглядала за нею, перевела дівчинку в школу-інтернат де дитина перебуває, а в середу та суботу дитина мешкає з нею.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що мати не цікавиться життям дитини, не піклується про неї, зловживає спиртними напоями. Сестра дівчинки доглядає за нею, годує, одягає та перевела дитину до інтернату піклується про її здоровя.

Згідно з актом обстеження житло-побутових умов малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 від 25.05.2015р. зазначено, що за даною адресою зареєстровані: ОСОБА_3, 06.04.1961р.н., мати, не працює; ОСОБА_4,07.09.2001р.н., донька, учениця 7 класу ЗСШ №82; ОСОБА_8, 30.06.1981р.н., старша донька ОСОБА_3 працює на ПП бухгалтером, має свою сімю та мешкає за адресою: АДРЕСА_2. Батьки ОСОБА_11 розлучені, батько ОСОБА_5 мешкає окремо зі своєю новою родиною за адресою: АДРЕСА_3, участі у вихованні ОСОБА_4 не приймає, матеріально не забезпечує, веде асоціальний спосіб життя. На момент приходу вдома перебувала лише мати дівчинки, дівчинка перебувала у дитячому санаторії №1 по вул.Тополиній, 41. Мати не піклується про дитину, не відвідує її (а.с.14).

Адміністрації КЗО СЗШ № 82, де навчається ОСОБА_4 08.04.2015р. надійшло повідомлення про те, що співмешканець матері ОСОБА_7 тероризує родину, а саме: бє скло у вікнах, відрізає електропостачання. Постійно ображає дівчину, чинить сварки, у її присутності бє матір. ОСОБА_3 з даного приводу зверталася до правоохоронних органів (а.с.9).

Згідно з повідомленням адміністрації КЗ «ДЦПМСД № 7» ОСОБА_3 не виконує рекомендації та призначення дільничного педіатра, зловживає спиртними напоями. Дитина не у повному обсязі проходить щорічну госпіталізацію (а.с.11).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно із ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.1-4 ст.150 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Таким чином, наведені вище обставини дають підстави для висновку, що відповідач свідомо ухиляється від своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки, оскільки не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не спілкується із нею. Перешкод у спілкуванні з донькою йому ніхто не чинив і не чинить. Отже, із врахуванням інтересів дитини, відповідача необхідно позбавити батьківських прав.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 23.10.1998р. ОСОБА_3 належить 44/300 частки домоволодіння за адресою: вул.Звивиста, 9, м.Дніпропетровськ (а.с.23).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.12.2006р. ОСОБА_3 належить 0,0331 га за адресою: вул.Звивиста, 9, м.Дніпропетровськ (а.с.29).

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Оскільки, суд доходить висновку про позбавлення батьківських прав відповідача, то вважає за необхідне накласти заборону на відчуження 44/300 частки домоволодіння та 0,0331 га за адресою: вул.Звивиста, 9, м.Дніпропетровськ.

Крім того, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є матірю неповнолітньої ОСОБА_2, 07.09.2001р.н., матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Цивільний позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, 06.04.1961р.н., щодо її неповнолітньої доньки ОСОБА_2, 07.09.2001р.н.

Накласти заборону на відчуження 44/300 частки домоволодіння та 0,0331 га земельної ділянки за адресою: вул.Звивиста, 9, м.Дніпропетровськ.

Стягнути із ОСОБА_3, 06.04.1961р.н., і/н НОМЕР_1 на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дитину, аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_2, 07.09.2001р.н., у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29 жовтня 2015р.

Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_3, 06.04.1961р.н., і/н НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 974 (девятсот сімдесят чотири)грн. 40коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повний текст рішення складено 09 березня 2016 року.

Суддя І.В. Тітова