Ухвала

іменем україни

01 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства «Хустське автотранспортне підприємство 12142», ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Гелеван СергійІванович, про переведення прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 05 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 31 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2006 року ОСОБА_4 пред'явила позов до ВАТ «Хустське автотранспортне підприємство 12142», ОСОБА_5 про переведення прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 02 вересня 2003 року між нею та ВАТ «Хустське автотранспортне підприємство 12142» укладено договір оренди нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 та прилеглої до нього території, яке використовувалося як кафе, строком на 5 років.

12 квітня 2004 року між ОСОБА_5 та ВАТ «Хустське автотранспортне підприємство 12142» укладено договір купівлі-продажу цього нежитлового приміщення. Однак, договір оренди був дійсним, чинним, не припиненим, не розірваним та на момент укладення договору купівлі-продажу відчужуване майно знаходилося в оренді ОСОБА_4, яка належним чином виконувала обов'язки за договором оренди, тому вважала, що порушено її переважне право на придбання цього нерухомого майна.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 05 грудня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 31 березня 2016 року, позов задоволено частково.

Переведено на ОСОБА_4 права та обов'язки покупця за договором купівлі-продажу нежитлової будівлі загальною площею 51,1 кв. м по АДРЕСА_1, укладеним 12 квітня 2004 року між ОСОБА_5 та ВАТ «Хустське автотранспортне підприємство 12142».

Визнано ОСОБА_4 покупцем за договором купівлі-продажу, покупця ОСОБА_5 виключеного із даного договору.

Повернуто ОСОБА_5 11 250 грн, внесених ОСОБА_4 на депозитний рахунок суду згідно із меморіальним ордером від 28 листопада 2006 року № 124.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції або та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 05 грудня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 08 травня 2007 року, позов задоволено частково.

Ухвалою Верховного Суду України від 06 грудня 2007 року зазначені судові рішення залишено без змін.

У листопаді 2015 року ПАТ «КБ «Надра» оскаржило рішення Хустського районного суду від 05 грудня 2006 року в апеляційному порядку, посилаючись на те, що банк не брав участі в справі, однак нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці банку, отже не може бути продане чи в інший спосіб відчужене.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 03 березня 2016 року ПАТ «КБ «Надра» поновлено строк на апеляційне оскарження.

Судом установлено, що 02 вересня 2003 року між ОСОБА_4 та ВАТ «Хустське автотранспортне підприємство 12142» укладено договір оренди нежитлового приміщення та прилеглої до нього території по АДРЕСА_1 строком на п'ять років.

Договір оренди був дійсним, не припиненим, не розірваним, орендне майно використовувалося ОСОБА_4 в якості кафе для здійснення нею підприємницької діяльності.

Згідно з абз. 2 п. 2 договору оренди орендар має право викупу орендованого майна при згоді орендодавця у встановленому законодавством порядку.

Укладаючи з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу від 12 квітня 2006 року № 2551, ВАТ «Хустське автотранспортне підприємство 12142» порушило умови орендного договору щодо переважного права ОСОБА_4 на придбання цього нерухомого майна. При цьому, даних щодо розірвання договору оренди чи його оспорення матеріали справи не містять, ОСОБА_4 використовувала орендне майно належним чином, претензій з боку орендодавця не було.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та переведення прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу від 12 квітня 2006 року № 2551, суд правильно встановив, що ОСОБА_4 не було запропоновано придбати спірне приміщення, в той час, як саме їй належить переважне право на придбання цього майна.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд в їх задоволенні відмовив, оскільки право на таке відшкодування укладеним договором оренди не передбачено. Крім того, факт та характер моральних страждань не доведено.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» вказує на те, що, оскільки спірне майно було передано в іпотеку банку до набрання законної сили рішенням Хустського районного суду від 05 грудня 2006 року, це рішення стосується прав та інтересів банку, який не було залучено до участі у розгляді справи. При цьому банк не взяв до уваги, що договір іпотеки було укладено 24 квітня 2007 року, тобто майже через п'ять місяців після розгляду справи у суді першої інстанції. Та обставина, що при укладенні цього договору іпотекодавець ОСОБА_5 не повідомила банк про існування судового спору щодо предмета іпотеки не може бути підставою для скасування законного рішення суду.

Апеляційний суд також урахував, що у грудні 2014 року ОСОБА_4 пред'явила позов до ОСОБА_5, відділення № 6 філії ПАТ «КБ «Надра» про визнання договору іпотеки недійсним. Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що позов пред'явлено до неналежного відповідача - відділення № 6 філії ПАТ «КБ «Надра», належним відповідачем є ПАТ «КБ «Надра», до якого позов не пред'явлено; на час укладення іпотечного договору будь-яких заборон щодо спірного нерухомого майна не було, отже іпотека є дійсною, права банку не порушені.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ПАТ «КБ «Надра» не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відхилити.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 05 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Т.Л.Ізмайлова

Г.І.Мостова