Справа № 323/1862/16-ц
УХВАЛА

іменем України

"29" грудня 2016 р.

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Фісун Н.В., при секретарі Сабліній А.А.., розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання прибрати огорожу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в кому вказує, що з 09 квітня 2002 року він проживає в житловому будинку, що розташований по вул. Запорізька, 15 в м. Оріхів та є власником земельної ділянки за вказаною адресою. Сусід - відповідач ОСОБА_2, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 Б в м. Оріхів та є власником земельної ділянки за цією адресою встановив на межі з його земельною ділянкою огорожу висотою 2,5 м із залізобетонних плит, що позбавило його, як власника, можливості використовувати свою земельну ділянку за призначенням: вирощувати необхідні для проживання овочі, в т.ч. картоплю, оскільки, не відбувається провітрювання його земельної ділянки і посаджені овочі гинуть.

Відповідач побудував водостоки зі свого дворища на його город, у зв'язку з чим дощові стоки течуть по його городу, вимиваючи посаджені культури та поверхневий шар ґрунту. В ці дощові стоки потрапляють і дощові стоки із покрівель комунального підприємства.

ОСОБА_3 Оріхівської міської ради Запорізької області від 08 лютого 2016 року між земельними ділянками по вул. Запорізькій 13 б та Запорізькій, 15 у м. Оріхові встановлено євро паркан (бетонна огорожа з підпорками з плит) довжиною 17м:

Висота огорожі разом з підпорками з боку земельної ділянки по вул. Запорізькій, 15 становить 2,80 м;

Висота огорожі з боку земельної ділянки по вул. Запорізькій 13 б складає від 1,80 м до 2,00 м

Частина підпорок вище вказаної огорожі порушена та похилена в бік земельної ділянки по вул. Запорізькій, 15 у м. Оріхові, між підпорками та плитами огорожі - суха амброзія.

ОСОБА_3 з відповідями Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області від 16.11.2007 року, начальника КП «Оріхівсільбуд» відповідачем порушена гл.17 ст.103 Земельного Кодексу України «Про добросусідство». Для встановлення бетонної огорожі відповідачу було необхідно мати згоду позивача. На будівництво капітального забору відсутня проектна документація, в якій були б вказані розміри та матеріали, з яких повинна будуватися огорожа. Після встановлення на межі сусідом огорожі висотою 2,5 м із залізобетонних плит, він, як власник земельної ділянки, втратив можливість вирощувати необхідні для проживання овочі, оскільки не відбувається провітрювання земельної ділянки і посаджені ним овочі гинуть. Прохає суд зобов'язати ОСОБА_2 прибрати огорожу із бетонних плит висотою 2,5м, що знаходиться на межі земельних ділянок за адресою вул. Запорізька, 13 Б та вул. Запорізька 15 в м. Оріхів Запорізької області.

У судовому засіданні позивач на позові наполягав, прохав його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши сторони по справі, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає закрити провадження по справі з наступних обставин.

ОСОБА_3 п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

А тому, з урахуванням викладеного, суд вважає, що необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, яке набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). Провадження у цивільний справі може бути закрито з підстав наявності рішення в іншій справі, що набрало законної сили, у разі, коли в обох справах є тотожними одночасно сторони, підстави і предмет позову.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 22 квітня 2015 року по справі № 6-79цс15,яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

ОСОБА_3 ч. 2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Пунктом 9 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009р. №5 Пленум Верховного Суду України розяснив, що предмет позову - це те, що конкретно вимагає позивач, підстава позову - це те, чим він обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до наведених норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимоги та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Тотожність позову по суб'єктному складу (сторони у справі) може бути визначена виходячи з того, чи не пред'явлено позов повторно однією і тією ж особою до того ж відповідача. З матеріалів справи вбачається, що у даній справі та у справі, за результатами розгляду якої ухвалено рішення Апеляційного суду Запорізької області від 18 листопада 2008 року, сторони є однаковими.

Також не впливає на тотожність спору склад третіх осіб які були зазначені у першому позові, оскільки правове значення для даного питання має лише склад сторін, якими є позивач та відповідач (ч.1 ст. 30 ЦПК України).

Порівняльний аналіз предметів та підстав обох позовів свідчить про наступне.

В позовній заяві 2007 року вказано « що з 09 квітня 2002 року позивач проживає в житловому будинку, що розташований в м. Оріхові по вул. Запорізькій, 15 та є його власником. Сусід відповідач ОСОБА_5, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 встановив на межі з його земельною ділянкою огорожу висотою 2,5 м із залізобетонних плит, що позбавило його можливості використовувати свою земельну ділянку за призначенням: вирощувати необхідні для проживання овочі та картоплю. ОСОБА_5, побудував водостоки зі свого дворища на його город, у зв'язку з чим дощові стоки течуть по його городу, вимиваючи посаджені культури та поверхневий шар грунту. В ці дощові стоки потрапляють і дощові стоки із покрівель ОВУЖКГ.

Посилаючись на вказані обставини позивач відповідно до ст.103 ЗК України просив суд зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_5 прибрати огорожу із бетонних плит висотою 2,5 метрів, що знаходяться на межі земельних ділянок за адресою вул. Запорізькій, 13 та вул. Запорізька, 15 в м. Оріхові, Запорізької області» /а.с.26/.

Предметом першого позову у 2007 році - є зобовязання ОСОБА_2, ОСОБА_5 прибрати огорожу із бетонних плит висотою 2,5м, що знаходиться на межі земельних ділянок за адресою вул. Запорізька, 13 та вул. Запорізька 15 в м. Оріхів Запорізької області.

В позовній заяві 2016 року вказано « З 09 квітня 2002 року позивач проживає в житловому будинку, що розташований по вул. Запорізька, 15 в м. Оріхів та є власником земельної ділянки за вказаною адресою Сусід - відповідач ОСОБА_5 1.1., який проживає по вул. Запорізька. 13, Б в м. Оріхів та є власником земельної ділянки за цією адресою встановив на межі з його земельною ділянкою огорожу висотою 2,5 м із залізобетонних плит, що позбавило його, як власника, можливості використовувати свою земельну ділянку за призначенням: вирощувати необхідні для проживання овочі, в т.ч. картоплю, оскільки, не відбувається провітрювання його земельної ділянки і посаджені ним овочі гинуть.

Відповідач побудував водостоки зі свого дворища на його город, у зв'язку з чим дощові стоки течуть пойого городу, вимиваючи посаджені культури та поверхневий шар ґрунту. В ці дощові стоки потрапляють і дощові стоки із покрівель комунального підприємства.

Прохає відповідно до ст.103 ЗК України суд зобов'язати ОСОБА_2 прибрати огорожу із бетонних плит висотою 2,5м, що знаходиться на межі земельних ділянок за адресою вул. Запорізька, 13 Б та вул. Запорізька 15 в м. Оріхів Запорізької області.»/а.с.1/.

Предмет другого позову у 2016 році є зобовязання ОСОБА_2 прибрати огорожу із бетонних плит висотою 2,5м, що знаходиться на межі земельних ділянок за адресою вул. Запорізька, 13 Б та вул. Запорізька 15 в м. Оріхів Запорізької області.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

Звертаючись до суду у листопаді 2007 року, позивач заявляв позов, предметом якого була матеріально-правова вимога про зобовязання прибрати огорожу(виключно з підстав, передбачених ст.103 ЗК України «Про добросусідство»).

Звертаючись до суду у листопаді 2016 року, позивач заявляв позов, предметом якого була матеріально-правова вимога про зобовязання прибрати огорожу (виключно з підстав, передбачених ст.103 ЗК України «Про добросусідство»).

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що позов який був заявлений у 2008 році та 16.05.2016 стосується однієї і тієї ж огорожі, яка на даний час не прибрана відповідачем, відповідно рішення Апеляційного суду Запорізької області від 18.11.2008 року не виконано, в звязку з цим він звернувся до суду повторно. ОСОБА_1 пояснив, що коли він звернувся до суду з позовом про демонтаж бетонної огорожі, він не знав про те, що адреса на межі якої знаходиться бетонна огорожа була змінена з 13 на 13б. Відповідачі не повідомляли при розгляді справи про зміну поштової адреси, та самі працівники Оріхівської міської ради незрозуміло чого не знали про зміну поштової адреси, так як неодноразового виходили та складали акти обстеження і постійно вказували адресу:Запорізька 13 а не 13б. Взагалі вважає, що ОСОБА_2І та ОСОБА_5 змінили адресу , щоб не виконувати вищезазначене рішення.

Представник відповідача ОСОБА_4 суду пояснив , що дійсно на межі земельних що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стоїть огорожа з бетонних плит. Однак з боку відповідача вона розташована на земельній ділянці по вул..Запорізька 13-б, а не Запорізькій 13.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду пояснили , що між земельними ділянками, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно стоїть огорожа бетонна, це одна і та ж огорожа, за яку відбувається спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_5 з 2008 року і до сьогодні, незважаючи на зміну поштових адрес, та між одними і тими самими ж земельними ділянками, іншої огорожі між цими земельними ділянками немає.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що дійсно він разом з комісією виїжджав на місце, де проживає ОСОБА_1 та було встановлено, що на межі між земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стоїть бетонна огорожа, металева сітка відсутня, щодо зміни поштової адреси йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила,що між земельними ділянками, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно стоїть огорожа бетонна, це одна і та ж огорожа, за яку відбувається спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_5 з 2005 року до сьогодні, незважаючи на зміну поштових адрес, та між одними і тими самими ж земельними ділянками, між цими земельними ділянками сітка «рабіца» відсутня.

Відповідно до відповіді Виконавчого комітету Оріхівської міської ради від 22.11.2016 року про надання інформації щодо вирішення конфліктної ситуації між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_5 з питання бетонної огорожі з підпорками по межі земельних ділянок по вулиці Запорізькій, 15 та вул.Запорізькій,13б повідомляє, що дана конфліктна ситуація щодо правомірності будівництва вказаної бетонної огорожі з підпорками, розмежування земельних ділянок, порушення добросусідства з 2005 року і по сьогодні неодноразово розглядалася в судовому порядку суддями різних інстанцій, на засіданні виконавчого комітету, комісійне за участю представників відділення поліції, державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області, начальника відділу - головного архітектора ОСОБА_6 та депутатів Оріхівської міської ради. Між земельними ділянками по вул.Запорізькій,13б та Запорізькій, 15 у м.Оріхові встановлено бетонну огорожу з підпоркою з плит:

-висота огорожі разом з підпорками з боку земельної ділянки гр.ОСОБА_1 по вул.Запорізькій,15 становить 2,80 м;

-висота огорожі з боку земельної ділянки гр.ОСОБА_2 по вул.Запорізькій,13б складає від 1,80м до 2,00м.

Це одна і та ж огорожа, за яку відбувається спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_5 з 2005 року і по сьогодні, незважаючи на зміну поштових адрес, та між одними і тими самими ж земельними ділянками./а.с.148/.

Відповідно до листа Оріхівської міської ради від 16.07.2013 року , в якому вказано, що земельна ділянка по вул..Запорізькій ,15 у м.Оріхові, що знаходиться у приватній власності гр.ОСОБА_1, межує з земельною ділянкою по вул..Запорізькій ,13/3 , що знаходиться у приватній власності гр..ОСОБА_10 та ОСОБА_11, вздовж якої встановлено огорожу з шиферу та сітки «рабіца», і земельною ділянкою по вул..Запорізька .13б, що знаходиться у приватній власності гр.ОСОБА_2, гр..ОСОБА_5 вздовж якої і встановлена бетонна огорожа з підпорками висотою більше 2 м на тому ж самому місці, незважаючи на зміну поштових адрес чи власників земельних ділянок/а.с.14/.

ОСОБА_3 відповіді Оріхівської міської ради Запорізької області від 03.10.2014 року №1122/02/01/15 земельна ділянка по вул..Запорізька.15 у м.Оріхів, що знаходиться у приватній власності гр..ОСОБА_1 межує з земельною ділянкою по вул..Запорізькій 13б, що знаходиться у приватній власності гр..ОСОБА_2, гр..ОСОБА_5,вздовж якої встановлена бетонна огорожа з підпорками висотою більше 2 м. Бетонна огорожа з підпорками висотою більше 2 м яка стояла на одному і тому ж самому місці так і стоїть, не зважаючи на зміну поштових адрес чи власників земельних ділянок - по межі двох земельних ділянок по вул..Запорізькій,13(колишня адреса), а тепер вул..Запорізька,13б та вул..Запорізька 15./а.с.19/.

І навіть у позовній заяві позивач керується відповіддю Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області від 16.11.2007 року тобто до ухвалення рішення апеляційним судом Запорізької області від 18.11.2008 року, начальника КП «Оріхівсільбуд» відповідачем порушена гл.17 ст.103 Земельного Кодексу України «Про добросусідство». Для встановлення бетонної огорожі відповідачу було необхідно мати згоду позивача. На будівництво капітального забору відсутня проектна документація, в якій були б вказані розміри та матеріали, з яких повинна будуватися огорожа, з якої також вбачається , що спір йде між сторонами щодо однієї і тією самої огорожі/а.с.10-11/.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Запорізької області від 18.11.2008 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2, Оріхівського виробничого управління ЖКХ, третя особа відділ містобудування архітектури та ЖКГ Оріхівської районної державної адміністрації про спонукання виконання певних дій «зобовязано ОСОБА_2 та ОСОБА_5 прибрати огорожу із бетонних плит , що знаходиться на межі земельних ділянок за адресою вул..Запорізька,13 та вул..Запорізька ,15 в м.Оріхові Запорізької області»./а.с.26-27/.

Жодних доказів представник відповідача ОСОБА_4 щодо виникнення спору, який стосується іншої огорожі , а саме сітки «рабіца» суду на протязі всього розгляду справи не надано.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання прибрати огорожу - закрити.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 205, ст. 206 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання прибрати огорожу - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області: ОСОБА_12