Справа 688/4121/16-ц
№ 6/688/47/16
Ухвала

Іменем України

29 грудня 2016 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Березової І.О.,

при секретарі Грицак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівки

подання державного виконавця Шепетівського міськрайонного ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_1

про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника- фізичної особи за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Шепетівського міськрайонного ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_1 за погодженням з начальником Шепетівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 серпня 2016 року №703/2012/16-ц.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на примусовому виконанні у Шепетівському відділі ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області перебуває виконавче провадження ВП № 52126579 щодо примусового виконання виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду Черкаської області №703/2012/16-ц від 16 серпня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи з 08 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. В самостійному порядку рішення не виконано. Виконавче провадження № 52126579 щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого документа відкрито 06 вересня 2016 року, постанову про відкриття надіслано 07 вересня 2016 року за вих. № 9631 сторонам виконавчого провадження.

Згідно відповідей реєструючих органів за ОСОБА_2 транспортні засоби, будинок (квартира), земельна ділянка не зареєстровані, на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України боржник не перебуває, номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах не виявлено. Таким чином, заходами примусового виконання майна, на яке можливо звернути стягнення, державним виконавцем виявлено не було.

За адресою: вул. Крилова, 40 в м. Шепетівка Хмельницької області, боржник ОСОБА_5 не проживає та місце проживання його невідоме.

Зі слів батька боржника ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_2 перебуває за межами України.

На час звернення до суду з даним поданням борг не сплачено, заходи для його погашення боржник не приймає та ухиляється від виконання постанови.

У зв'язку з вищевикладеним, державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України до виконання зобовязань відповідно до вказаного виконавчого провадження.

Державний виконавець Шепетівського міськрайонного ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_1 в судовому засіданні подання підтримав, пославшись на обставини, викладені в ньому.

Дослідивши матеріали подання, заслухавши державного виконавця, суд, беручи до уваги те, що за наведених державним виконавцем обставин дане подання є необґрунтованим, вважає за необхідне відмовити в його задоволенні.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років) , вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Згідно вимог ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України. За поданням державного виконавця погодженим із начальником відділу державної виконавчої служби, судом вирішується питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на неї рішенням суду.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Шепетівському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області перебуває виконавче провадження ВП № 52126579 щодо примусового виконання виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду Черкаської області №703/2012/16-ц від 16 серпня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи з 08 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавче провадження № 52126579 щодо примусового виконання вказаного виконавчого документа відкрито 06.09.2016 року, постанову про відкриття надіслано 07.09.2016 року за вих. № 9631 сторонам виконавчого провадження. Як зазначає державний виконавець, боржник добровільно рішення суду не виконує.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

При розгляді заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 377-1 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду тощо.

Відповідно до положення ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобовязаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин, підлягає зясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання у повному обсязі або частково.

Як вбачається з наданих до подання матеріалів, факт ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання покладених на нього рішенням Смілянського міськрайонного суду обовязків по сплаті аліментів не доведена, чи обізнаний ОСОБА_2 з рішенням суду, оскільки відповідно до акту державного виконавця від 12.09.2016 року за свідченням батька останнього ОСОБА_5 його син ОСОБА_2 в 2012 році виїхав за межі України і не повертався.

Разом з тим, до матеріалів подання не додано жодних доказів того, що боржнику відомо про відкриті виконавчі провадження по примусовому виконанню зазначеного вище рішення суду. Копії відповідних постанов про відкриття виконавчого провадження та будь-які підтвердження про їх вручення боржнику суду не надані.

Суду не надано доказів й того, чи мали місце виклики боржника державним виконавцем до відділу ДВС та доказів того, що боржник не з'являється без поважних причин до відділу ДВС на такі виклики.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Поряд з тим, судом не встановлено фактів, які б стверджували що боржник має намір перетнути державний кордон, чи такі, які б стверджували, що останній регулярно виїжджає за межі України в країни з якими, візовий режим не встановлено. Дані відомості в ході виконавчого провадження державним виконавцем в офіційному порядку встановлені не були.

Законом не передбачене обовязкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобовязань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобовязання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві виїзду, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Зважаючи на викладене вище, суд прийшов до висновку про відсутність підстав вважати, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням іншого органу (посадової особи), а вжиті державним виконавцем заходи по примусовому виконанню цих зобов'язань вичерпані та не принесли позитивного результату.

За таких обставин обмеження ОСОБА_2 у праві вільно залишати територію України позбавлене законних підстав та є прямим порушенням його конституційного права.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання, оскільки державний виконавець не надав суду доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду.

На підставі ст. 33 Конституції України, ч. 1 ст. 11, п. 18 ч. 2 ст. 11, ст. 32 Закону України Про виконавче провадження, ч. 2 ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, керуючись ст.377-1ЦПК України,

суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Шепетівського міськрайонного ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: