У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,
Карпенко С.О.,Наумчука М.І.,
розглянувши в судовому засіданні справуза позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві до Територіального управління Держгірпромнагляду по Київській області та м. Києву, треті особи: публічне акціонерне товариство «Мостобуд», ОСОБА_6, про скасування актів, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві (далі - Управління Фонду ) звернулося до суду з позовом до Територіального управління Держгірпромнагляду по Київській області та м. Києву, в якому просило скасувати акт спеціального розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_7 за формою Н-5 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 від 18 березня 2011 року. Позивач посилався на те, що 16 лютого 2011 року близько 16 год. 55 хв. на будівництві Дарницького залізнично-автомобільного мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві, а саме на залізничній ділянці «Київ-Московський - Дарниця», де працівники містобудівельного загону № 2 Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» виконували роботи з насування у проектне положення прогонової споруди 1П секції № 2 на залізничних опорах залізнично-автомобільного переходу через р. Дніпро, стався нещасний випадок із монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій - ОСОБА_7, внаслідок якого він загинув. Комісією з розслідування нещасного випадку на виробництві, до складу якої входив і їхній представник, були складені акти за формою Н-5 та Н-1 від 18 березня 2011 року, в яких відображені обставини і причини нещасного випадку. Згідно з цими актами, нещасний випадок і травма визнані такими, що пов'язані з виробництвом. Проте Управління з таким висновком не погодилося, мотивуючи це тим, що в акті за формою Н-1 від 18 березня 2011 року зафіксовано відсутність впливу на ОСОБА_7 небезпечного виробничого фактора чи середовища під час настання нещасного випадку. Водночас, в акті зазначено, що супутньою причиною нещасного випадку є перебування потерпілого на будівельному майданчику в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується довідкою Київського міського бюро судово-медичної експертизи від 3 березня 2011 року. Тож, на їхню думку, відповідно до ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності», у складанні акта за формою Н-1 повинно бути відмовлено та навпаки складено акт за формою НПВ. Крім того, під час настання нещасного випадку, внаслідок якого настала смерть, ОСОБА_7 трудові обов'язки не виконував.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року, позовні вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві задоволено в повному обсязі. Скасовано Акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 16 лютого 2011 року з ОСОБА_7 за формою Н-5 та Акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 від 18 березня 2011 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалені у справі судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати, а провадження у справі закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що 16 лютого 2011 року близько 16 год. 55 хв. по вул. Баренбойма у м. Києві на будівництві Дарницького залізнично-автомобільного мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві, а саме на залізничній ділянці «Київ-Московський - Дарниця», де працівники містобудівельного загону № 2 ПАТ «Мостобуд» виконували роботи з насування у проектне положення прогонової споруди 1П секції № 2 на залізничних опорах залізнично-автомобільного переходу через р. Дніпро, стався нещасний випадок, внаслідок якого ОСОБА_7, який працював монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій у містобудівельному загоні № 2 ПАТ «Мостобуд», загинув.

Відповідно до п. 6 акта, складеного Територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Київській області та м. Києву за формою Н-5, нещасний випадок, який стався з монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій ОСОБА_7, пов'язаний з виробництвом, у зв'язку з чим слід скласти акт за формою Н-1. Член комісії із спеціального розслідування, страховий експерт з охорони праці відділу по роботі з роботодавцями та потерпілими Голосіївського району Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві ОСОБА_9 не погодившись з актом, мав окрему думку, яку виклав в письмовому вигляді. 18 березня 2011 року т.в.о. начальника Територіального управління Держгірпромнагляду по Київській області та м. Києву затвердив акт № 1/11 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (форма Н-1).

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про охорону праці» пп. 40, 42, 45, 52, 53, 8, 107 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (далі - Порядку), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 (чинною на час виникнення спірних правовідносин), державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює зокрема центральний орган виконавчої влади з нагляду за охороною праці - Держгірпромнагляд.

Спеціальному розслідуванню підлягають випадки зі смертельними наслідками.

Спеціальне розслідування нещасного випадку проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, що призначається наказом керівника територіального управління Держгірпромнагляду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, якщо він стався з особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, чи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за погодженням з органами, представники яких входять до її складу.

Спеціальне розслідування проводиться протягом 10 робочих днів. У разі необхідності строк спеціального розслідування може бути продовжений органом, який призначив спеціальну комісію.

За результатами роботи комісії складаються акти форми Н-1 та Н-5, якщо нещасний випадок пов'язаний із виробництвом, або форми НПВ, якщо він з виробництвом не пов'язаний.

Керівник органу Держгіпромнагляду, який призначив спеціальну комісію, повинен розглянути і затвердити примірники актів форми Н-1, Н-5 або НВП протягом доби після надходження матеріалів спеціального розслідування, якщо вони складені з дотриманням Порядку.

Згідно з п. 58 Порядку, у разі незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин та причин нещасного випадку, керівник Держнаглядохоронпраці або його територіального органу має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування такого випадку спеціальною комісією в іншому складі і за результатами її роботи скасувати висновки попередньої спеціальної комісії. Пунктом 59 Порядку передбачено, що у разі незгоди роботодавця, потерпілого або його члена сім'ї чи особи, яка представляє інтереси, із змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ) рішення спеціальної комісії може бути оскаржене у судовому порядку.

Посадові особи, які проводили розслідування нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, несуть відповідальність згідно із законодавством за своєчасне і об'єктивне їх розслідування та обґрунтованість прийнятих рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон) страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням.

Відповідно до ст. ст. 18, 55 Закону до повноважень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі її територіальних органів належить представництво в державних органах в тому числі й судах.

Спори щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ст. 21 Закону, Фонд соціального страхування від нещасних випадків у разі настання страхового випадку зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому певні грошові суми у вигляді одноразової допомоги, пенсії, щомісячних грошових сум.

Згідно із ст. 25 Закону, усі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, тобто фінансування страхових виплат, соціальних послуг та профілактичних заходів, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків виключно за рахунок коштів цього Фонду.

Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону, нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Відповідно до абзацу 5 ч. 1 п. 18 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 не визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками у разі підтвердженого відповідним медичним висновком алкогольного, токсичного чи наркотичного сп'яніння, не зумовленого виробничим процесом, яке стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України основними завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суди попередніх інстанцій відповідно до вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих сторонами доказів у їх сукупності, дійшли вірного висновку про те, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_7 не пов'язаний з виробництвом, оскільки під час настання нещасного випадку трудові обов'язки останнім не виконувалися, померлий добровільно вчинив стрибок на небезпечний поріг, хоча знав про можливість спуститися безпечним шляхом, перебував у стані алкогольного сп'яніння, не зумовленого виробничим процесом, яке стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук