АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1458/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2301/16Головуючий у 1-й інстанції Гавриленко Т. Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого судді : Кузнєцової О.Ю.

суддів : Хіль Л.М., Мартєва С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 червня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив виключити відомості про нього як батька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 із актового запису №72 від 22 грудня 2006 року.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що з огляду на строки вагітності ОСОБА_3, він не може бути батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився на 42 тижні вагітності, оскільки разом з дружиною вони почали проживати лише в червні 2006 року.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 червня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати його та задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 07 жовтня 2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 82 (а.с. 6). Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2015 року у справі призначено судово-біологічну (судово-генетичну) експертизу з використанням аналізу ДНК, проведення якої доручено Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи, на вирішення якої поставлене питання, чи є позивач біологічним батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 36).

19 травня 2016 року до суду надійшло повідомлення експертної установи, з якого вбачається про неможливість проведення експертизи методом ДНК-аналізу у звязку з тим, що, незважаючи на неодноразові призначення дати відбору зразків, ОСОБА_3 на відбір зразків крові не зявилася. Ухвала суду повернута без виконання (а.с. 48, 49).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, які б вказували на те, що він не є біологічним батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена в шлюбі, походить від подружжя, тобто закон встановлює презумпцію шлюбного походження дитини, яка складається з презумпції материнства дружини та презумпції батьківства чоловіка.

Приписами ст. 133 СК України визначено, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

Пунктами 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною чоловік може будь-якими допустимими доказами, суттєвими з яких будуть висновки судово-медичної, біологічної, генетичної експертизи.

За змістом ст. ст. 10, 11, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Висновок експертизи, у тому числі судово-генетичної, оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Таким чином, є помилковим твердження позивача в апеляційній скарзі про те, що на підтвердження його вимог можливо надати лише один доказ висновок генетичної експертизи. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною, чоловік може будь-якими допустимими доказами.

Розгляд справи у судовому засіданні відбувся за відсутності сторін та їх представників, які належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання. Представник позивача адвокат ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами щодо предмету доказування, зокрема участі у судовому засіданні не брав особисто та через свого представника, доказів суду на підтвердження своїх вимог не надав, заяви про забезпечення доказів суду не направляв.

За таких обставин суд вірно прийняв рішення на підставі даних, що містилися у матеріалах справи.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість, ОСОБА_2 не навів.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_6

--//-- ОСОБА_7

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1