Справа № 139/723/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

при секретарі судового засідання Хонькович Л.І.,

з участю:

позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 1992 року. У шлюбі сторони мають, зокрема, неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду.

У судовому засіданні позивач позов підтримала і пояснила, що чотири останніх роки вона постійно хворіє і потребує щомісячного профілактичного лікування. Її заробітку не вистачає, допомагають батьки та родичі, а чоловік тривалий час ніде не працює, але вимагає від неї цигарок, пива. Крім того, він неодноразово допускав подружню зраду, за які вона його пробачила. В даний час вона бажає спокою, а не претензій та образ з боку чоловіка. Наполягає на розірванні шлюбу, заперечує можливість примирення.

Відповідач у судовому засіданні позовну вимогу спочатку не визнав. Ствердив, що тривалий час ніде не працює, але повязує таку обставину з тим, що через хворобу дружини він не може залишити домашнє господарство без нагляду. Заявив, що любить дружину. На запитання головуючої у справі про можливість примирення, заявив, що не намагатиметься примиритися і не заперечив проти розірвання шлюбу.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5) стверджується, що сторони із 12 липня 1992 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження доводиться, що сторони мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України.

Позивач обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнав позов і не заперечив проти розірвання шлюбу. Сторони категорично заперечували можливість примирення. Враховуючи, що сторони не бажають примирення чи збереження шлюбу, заслухавши їх аргументи в судовому засіданні, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення і переконаний, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст.10, 60, 74, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб, укладений 12 липня 1992 року у виконавчому комітеті Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницькій області за актовим записом № 7 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення протягом десяти днів з моменту проголошення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ___________