АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 681/166/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1621/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар Філіпчук О.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2016 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Полонська районна державна адміністрація Хмельницької області, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. В обгрунтування зазначалось, що за умовами кредитного договору від 20 вересня 2007 року № HMPWGA00000774 банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 10000 доларів США на строк до 19 вересня 2017 року зі сплатою відсотків за користування у розмірі 11,04 % річних. У забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором відповідачі передали банку в іпотеку житловий будинок і земельну ділянку по вул. Островського, 6, в м. Полонному, Хмельницької області. ОСОБА_1 не виконує своїх обовязків зі сплати кредиту, відсотків і комісії, внаслідок чого станом на 4 грудня 2013 року виникла заборгованість у сумі 10768 доларів 53 центи США, яка складається з 9021 долара 28 центів США неповернутого кредиту, 1038 доларів 43 центів США процентів, 86 доларів 93 центів США комісії, 79 доларів 30 центів США пені, 31 долара 29 центів США штрафу (фіксована частина), 511 доларів 30 центів США штрафу (процентна складова). Банк вправі достроково стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, одержавши задоволення за рахунок предмета іпотеки, що є підставою для виселення з житлового будинку всіх мешканців. У звязку з цим, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просило суд: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 10768 доларів 53 центи США, що еквівалентно 86040 грн. 52 коп., звернути стягнення на житловий будинок і земельну ділянку по вул. Островського, 6, в м. Полонному, Хмельницької області, шляхом їх продажу з укладенням банком від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням банком витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки та дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення банком усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки; виселити відповідачів та інших осіб з житлового будинку по вул. Островського, 6, в м. Полонному Хмельницької області.

В ході розгляду до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів залучено Полонську районну державну адміністрацію Хмельницької області і ОСОБА_4

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 15 січня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 липня 2015 року рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 15 січня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2016 року в позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Полонська районна державна адміністрація Хмельницької області, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог банку у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, однобічність та неповноту судового розгляду. Вказує, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог з посиланням на ч. 3 ст. 61 ЦПК України, суд не пересвідчився чи набрало рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 01 березня 2016 року про визнання договору іпотеки недійсним законної сили та зробив передчасний висновок щодо набрання ним законної сили.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про день і час слухання справи повідомлені у відповідності до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення або зміни рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 01.03.2016 року визнано недійсним договір іпотеки, укладений 20.09.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_1, ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за №3515, предметом якого є житловий будинок №6 з відповідними господарськими будівлями, що розташований по вул. Островського в м. Полонне Хмельницької області та земельна ділянка для обслуговування вказаного будинку.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна з таких підстав.

Встановлено, що 24 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 250 тис. доларів США зі сплатою 14 % річних з кінцевим строком повернення до 22 вересня 2017 року (а.с. 22-24 т. 1).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 24 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, предметом якої був житловий будинок №6 з господарськими будівлями та земельна ділянка по вул.. Островського у м. Полонному Хмельницької області, належні відповідачу на праві власності (а.с. 25-27 т. 1).

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 10.08.2016 року рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 01.03.2016 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_4 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним договору іпотеки відмовлено (а.с. 166-169 т. 2).

З матеріалів справи вбачається. що позичальник ОСОБА_1 не виконує належним чином грошового зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 04.12.2013 року виникла заборгованість у розмірі 10653,97 доларів США, з яких: 9 021,28 доларів США - заборгованість за кредитом, 1 038,43 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом, 86,93 доларів США заборгованість по винагороді за надання фінансового інструменту, 507,33 доларів США - штраф (процентна складова), та 633 грн. 61 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, 250 грн. штраф (фіксована частина).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель (банк) вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 6 ст. 38 Закону визначено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

В ході розгляду справи між позивачем і відповідачами не було досягнуто згоди щодо ціни іпотечного майна.

На виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, сторонам розяснювалось право на заявлення клопотання про призначення у справі судової експертизи (як в судовому засіданні так і шляхом надсилання відповідного листа), проте сторони таким право м не скористались (а.с. 181, 208 т. 2).

Відповідно до експертного заключення спеціаліста, ринкова вартість житлового будинку по вул. Островського, 6 у м. Полонному складає 107 000 грн. (а.с. 217 т. 2). Вартість земельної ділянки, визначена умовами договору, становить 2808 грн.

За таких умов, початкову ціну предмета іпотеки необхідно визначити у сумі 109 808 грн.

У вересні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» надіслало ОСОБА_3 письмову вимогу про усунення порушення грошового зобовязання за кредитним договором і попередило боржника та майнового поручителя про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання порушеного зобовязання у тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги та необхідність звільнення житлового будинку (а.с. 16-21 т. 1).

Зазначена вимога про дострокове повернення кредиту і сплати відсотків, комісії, штрафних санкцій відповідачем виконана не була, а тому вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 39 Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

З огляду на статтю 3 вказаного Закону, він носить тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

За своїм змістом Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться.

Оскільки Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення в судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права (висновки Верховного Суду України, викладені у постановах № 6-1309цс15 від 30 вересня 2015 року, № 6-1494цс15 від 30 вересня 2015 року, № 6-1105цс15 від 16 вересня 2015 року, № 6-1465 від 30 вересня 2015 року, № 6-1825цс15 від 30 вересня 2015 року).

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною 1 ст. 40 цього Закону передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Порядок виселення із займаного житлового приміщення встановлено ст. 109 ЖК України, відповідно до ч. 2 якої громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК України встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1449цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки і придбаний не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, при зверненні стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку одночасно надається інше постійне житло. При цьому за положенням частини другої статті 109 ЖК УРСР постійне житло вказується в рішенні суду.

При виселенні в судовому порядку з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.

Встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями по вул.. Островського у м. Полонному Хмельницької області належить відповідачам на праві власності в рівних долях на підставі рішення Полонського районного суду від 30.12.2005 року та зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за №14464223 (предмет іпотеки придбано не за рахунок кредиту). Іншого нерухомого майна на праві власності відповідачі не мають (а.с. 176-179 т. 2)

З наведених підстав позов про виселення задоволенню не підлягає і не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про необхідність задоволення позову в цій частині.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки і відмову в позові про виселення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (щодо вимог майнового характеру) підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати по 1419 грн. 56 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ви р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №HMPWGA00000774 від 20 вересня 2007 року, яка виникла станом на 04.12.2013 року, у розмірі 10653,97 доларів США, з яких: 9 021,28 доларів США - заборгованість за кредитом, 1 038,43 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом, 86,93 доларів США заборгованість по винагороді за надання фінансового інструменту, 507,33 доларів США - штраф (процентна складова), та 633 грн. 61 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, 250 грн. штраф (фіксована частина), звернути стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Островського, 6 у м. Полонному Хмельницької області, загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м., та належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях по ? частині на підставі рішення Полонського районного суду від 30.12.2015 року та зареєстрованому в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за №14464223, та земельну ділянку, що розташована по вул. Островського, 6 у м. Полонному Хмельницької області, площею 624 кв.м., наданої для обслуговування жилого будинку, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності, в рівних долях по ? частині кожному, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №406507, виданого Полонською міською радою 08.02.2007 року на підставі рішення №5 від 18.01.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №89, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» від свого імені за договором купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номера земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, за початковою ціною предмета іпотеки 109 808 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню протягом дії Закону України від 03.06.2014 року №1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» по 1419 грн. 56 коп. судового збору з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча/підпис/ ОСОБА_8

Судді:/підписи/ ОСОБА_9

ОСОБА_10

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Провадження № 22-ц/792/1621/16

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № 27