Справа № 274/5186/16-ц Провадження № 2/0274/2000/16
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.16 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2
простягнення аліментів на утримання колишньої дружини,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову.

ОСОБА_2 проти позову заперечив, посилаючись на те, що не бажає сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1, він утримував її весь час під час перебування у шлюбі, вона не працювала, він не повинен її утримувати, їхні повнолітні діти працюють і проживають разом з нею, а тому мають її утримувати.

Судом з'ясовано, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 08.09.1979 р. було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 08.09.1979 р. та встановлено рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.10.2015 р. у справі № 274/2696/15-ц, яке набрало законної сили 20.10.2015 р. (а. с. 5, 6).

Цим рішенням було шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Як вбачається з пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 27.07.2007 р., ОСОБА_1 було призначено пенсію по інвалідності як інваліду ІІ-ї групи загального захворювання на термін з 04.05.2007 р. по 31.05.2009 р., та з 12.05.2009 р. продовжено цю пенсію безтерміново (а. с. 12).

Відповідно до частин першої - четвертої статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином ОСОБА_1 є непрацездатною у розумінні частини третьої статті 75 Сімейного кодексу України.

Згідно з частиною першою, абзацом першим частини другої статті 76 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

На день пред'явлення позову прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у 2016 р. для осіб, які втратили працездатність (до осіб, які втратили працездатність, відносяться особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи, які досягли пенсійного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані інвалідами в установленому порядку - частина четверта статті 1 Закону України "Про прожитковий мінімум", тобто ОСОБА_1 є такою, що втратила працездатність), становив 1 130,00 грн.

На день ухвалення рішення прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у 2016 р. для осіб, які втратили працездатність, становить 1 247,00 грн.

На день пред'явлення позову розмірі пенсії ОСОБА_1 складав 1 180,00 грн. на місяць, що підтверджується довідкою від 03.11.2016 р. Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (а. с. 10).

На день ухвалення рішення розмірі пенсії ОСОБА_1 складає 1 297,00 грн. на місяць, що підтверджується довідкою від 30.12.2016 р. Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (а. с. 26).

Тобто як на день пред'явлення позову, так і як на день ухвалення рішення розмір пенсії ОСОБА_1 був/є більшим, ніж встановлений для неї прожитковий мінімум, а відтак ОСОБА_1, не є такою, що у розумінні частини четвертої статті 75 Сімейного кодексу України потребує матеріальної допомоги, у зв'язку з чим вона, виходячи з частини другої статті 75, частини першої, абзацу першого частини другої статті 76 Сімейного кодексу України, не має права на утримання від колишнього чоловіка.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 1 - 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 - 61, 64, 79, 88, 208, 209, 212 - 215 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Роз'яснити, що:

- рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;

- у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;

- апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення;

- особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Корбут