Справа № 161/8991/16-ц
Провадження № 2/161/3402/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Сіньчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 20 грудня 2014 року, що був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області за № 1866 ( свідоцтво про шлюб серії 1-ЕГ № 094609).

Дітей від шлюбу не мають.

Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини між ними припинено, подружжя перестало розуміти одне одного, почуття взаємоповаги та довіри втрачені, їх шлюб існує лише формально.

Оскільки розірвання шлюбу не порушить ні особистих, ні майнових прав сторін, а подальше спільне проживання буде суперечити їхнім інтересам, то позивач просила шлюб розірвати.

В судове засідання позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач в судове засідання, подав заяву, в якій позов визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі 20. 12. 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1- ЕГ № 094609 від 20.12.2014 року (а.с.4).

Встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного сімейного бюджету, не ведуть спільно господарство, кожен з них живе своїм окремим життям, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує, миритися не бажають.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частини 3, 4 ст. 56 СК України вказують, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя ОСОБА_3 розпалася, а збереження сімї є неможливим.

Відповідно ст. 88 ЦПК України позивач просила судові витрати залишити за нею.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 81, 84, 88, 130, 213, 224, 226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити .

Шлюб між громадянкою ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Булат) та громадянином ОСОБА_2, зареєстрований 20 грудня 2014 року за актовим записом № 1866 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4