КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3212/16-ц
Провадження № 2/552/1346/16
У Х В А Л А

про щзалишення позовної заяви без руху

17.06.2016 року суддя Київського районного суду м. Полтави Васильєва Л.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про завідомо неправдиві показання суду, обмову та наклеп,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом та просив визнати показання свідка з боку « Полтавського літератор» ОСОБА_2 на судовому засіданні 29.03.2016 року, що спричинили абсолютно неправомірне рішення суду, скасоване апеляційним судом, наклепом, завідомо неправдивими повідомленнями, завідомо неправдивими показаннями суду, поширенням завідомо неправдивої інформації, обмовою та образою його честі, гідності та ділової репутації та призначити відповідачеві відповідні її вчинку покарання. Стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі визначеною судом справедливою.

Ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст.. 119 ЦПК України передбачена форма і зміст позовної заяви, а саме: позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Ч. 4 цієї статті передбачено, що позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Із змісту позовної заяви поданої ОСОБА_1 убачається, що він просить притягнути ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за дачу завідомо неправдивих показань , які були нею дані під час розгляду справи у суді.

За таких обставин ОСОБА_1 повинен звернутись не до суду із цивільним позовом , а до правоохоронних органів за місцем скоєння злочину із заявою про скоєння відповідачем, як на його думку злочину передбаченого статтями 125, 126, 151-1, 383, 384 КК України.

Ст. 1 ЦК України передбачено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Притягнення особи до кримінальної відповідальності та її покарання цивільним законодавством не передбачено.

Отже позивачеві необхідно визначитись із своїми позовними вимогами.

Окрім того суд звертає увагу на те, що позивач посилається на ст. 7 ЦК України , який був прийнятий в 1960 році, та на теперішній час не є чинним і може застосовуватись лише до правовідносин, які виникли до 1 січня 2004 року.

Позовна заява взагалі не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про завідомо неправдиві показання суду, обмову та наклеп залишити без руху.

Надати строк для виправлення недоліків протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Васильєва