Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 грудня 2016 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого судді -Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа Національний банк України, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 лютого 2012 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №60001, за умовами якого позичальник надав відповідачці кредит у розмірі 77958,00 грн. на строк до 13 лютого 2019 року.

Зазначають, що 2 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Астра Банк» передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1

Посилаються на те, що ПАТ «Астра Банк» свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачці кредит у сумі 77958,00 грн., а остання не виконала належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого в неї станом на 31 липня 2015 року виникла заборгованість на загальну суму 103 113,46 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 74 244,48 грн.; заборгованість за відсотками: 1,08 грн.; заборгованість за комісіями: 28 867,90 грн.

Зазначають, що відповідачка повідомлялася про виникнення зазначеної заборгованості, однак на даний час вона нею не погашена.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 22, 526, 530, 631, 1046-1056 ЦК України звертаються з даним позовом до суду та просять стягнути з відповідачки на їх користь заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 103 113,46 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 13 червня 2016 року до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Національний банк України, оскільки 26 лютого 2014 р. ПАТ «Дельта Банк» передав в заставу Національному банку України майнові права за кредитним договором №60001, укладеним 13 лютого 2012 року з відповідачкою ОСОБА_1

Представник позивача, відповідачка та представник третьої особи в судове не з'явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, від представника позивача до суду надано заяву, згідно якої останній просить здійснити розгляд справи без їх участі, вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, представником третьої особи до суду надано також заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника НБУ та ухвалити рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, причини неявки відповідачки суду невідомі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 лютого 2012 року між ПАТ «Астра Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Дельта Банк» згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 2 грудня 2013 року (а.с. 145), та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №60001 (а.с. 4-14).

Як вбачається зі змісту умов зазначеного Договору, сторони погодили, що Кредитор надає Позичальникові грошові кошти на купівлю автомобіля ЗАЗ Forza, 2011 року випуску у сумі 77 958,00 грн. Кредит надається на умовах, визначених цим Договором, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 13 лютого 2019 року. За користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,001 % в рік, а також, за ведення кредитної справи Позичальник сплачує Кредитору комісію в розмірі 818,56 грн. щомісячно. Позичальник зобов'язується сплачувати Платежі в строки, визначені цим Договором та виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за цим Договором не пізніше кінцевого терміну повернення Кредиту (п.п. 1.1., 1.4., 2.5., 3.3 Договору).

Судом встановлено, що відносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 1054-1056-1 ЦК України (Кредит).

Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 лютого 2012 року Банком було надано відповідачці кредитні кошти в розмірі, погодженому сторонами в укладеному між ними кредитному Договорі № 60001, а саме 77958,00 грн., що підтверджується Меморіальним ордером №51130 від 13.02.2012 року (а.с. 149).

Суд вважає, що вищевикладені обставини, об'єктивно підтверджують пояснення позивача про належне виконання Банком своїх зобов'язань за Договором.

Судом же встановлено, а відповідачкою в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не спростовано, що остання отримавши грошові кошти (кредит) на умовах повернення, строковості та платності, порушила свої зобов'язання за Договором, що призвело до виникнення у неї заборгованості.

Так, станом на 2 грудня 2013 року розмір заборгованості за кредитним договором становив 88 679,51 грн. (а.с. 28). Такою вартістю ПАТ «Астра Банк» було продано право вимоги за кредитним договором № 60001 від 13 лютого 2012 року ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 24-28).

Однак, відповідачка продовжувала не виконувати свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим, станом на 31 липня 2015 року розмір заборгованості за кредитом становить 103 113,46 грн. та складається з: заборгованість за сумою кредиту 74 244,48 грн.; заборгованість за відсотками: 1,08 грн.; заборгованість за комісіями: 28 867,90 грн., що об'єктивно підтверджується наданим суду Розрахунком заборгованості від 31.07.2015 року (а.с. 15), який не спростований та не оскаржений відповідачкою у зв'язку з чим суд бере його до уваги як належний та допустимий доказ в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Статті 526, 525, 610 ЦК України визначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в кредитному Договорі №60001 від 13.02.2012 року, а саме в п. 2.5., сторони погодили, що починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий Кредит, Позичальник щомісячно не пізніше 13 числа кожного місяця здійснює погашення кредиту у розмірі платежу 1747,00 грн., у відповідності до Графіку платежів, наведеному у додатку 1 до цього Договору, який є невід'ємною частиною цього Договору (а.с. 13-14).

З викладеного вбачається, що кредитний Договір містить умову, згідно якої на відповідачку покладається обов'язок повернути позику частинами (з розстроченням).

Судом же встановлено, що з моменту отримання кредитних коштів, відповідачка здійснила лише 4 платежі на його повернення та в липні 2012 року припинила його погашення взагалі. Доказів в спростування зазначених обставин, відповідачкою до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, а також ті обставини, що судом достовірно встановлено факт отримання відповідачкою кредитних коштів та факт не виконання своїх зобов'язань за кредитним Договором, які стосуються повернення кредиту та сплати процентів за його користування у строк встановлений в Договорі, суд приходить до висновку про доведеність позивачем наявності правових підстав для стягнення з відповідачки на їх користь заборгованості за кредитним Договором.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним Договором знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, оскільки суд прийшов до висновку про доведеність позову позивача та необхідність його задоволення, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1031,13 грн., та на користь відповідача 420 грн. витрат за подачу оголошення в пресі про виклик відповідачки в судове засідання.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 202, 509, 525, 526, 536, 610, 611, 612, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», :

- заборгованість по кредитному Договору № 60001 від 13.02.2012 року в загальному розмірі 103 113,46 грн.;

-витрати на публікацію оголошення в пресі в розмірі 420 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1031,13 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В. С. Декаленко