Ухвала

Іменем України

26 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

ГримичМ.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківського району, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, ЛКП «Янів-405», ОСОБА_3, треті особи: сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського району, третьої Львівської державної нотаріальної контори, обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», відділ у справах дітей Шевченківської районної держадміністрації Львівської міської ради про визнання недійсним розпорядження, свідоцтва про право власності на квартиру, заповіту, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права на користування житлом; за зустрічним позовом ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 січня 2011 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 травня 2011 року ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у даній справі відмовлено.

У червні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до суду із заявою про перегляд рішення районного суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що 24 квітня 2013 року прокуратурою Шевченківського району м. Львова за зверненням ОСОБА_4 було розпочато кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та внесено відомості до Єдиного Реєстру досудових розслідувань. По спливу чотирьох місяців слідчим Маркевич Р.І. було розпочато досудове розслідування, під час якого була проведена комплексна судово-почеркознавча та технічна експертизи. У постанові слідчого Шевченківського районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 10 травня 2015 року зазначено, що в діях колишнього працівника ЖЕКу-405 ОСОБА_6 формально вбачаються ознаки кримінального правопорушення щодо можливої виписки неповнолітнього сина ОСОБА_4, однак у зв'язку зі смертю вказаної особи зазначене кримінальне провадження закрито.

Враховуючи викладене, заявники просили переглянути рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2010 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2010 року відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21 липня 2016 року ухвалу районного суду скасовано, провадження за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2010 року закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційний суд, правильно застосувавши абз. 2 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 пропустили трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 332, 336, п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич