ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Cправа № 636/4393/16-ц
Провадження № 2/636/2417/16
Рішення

Іменем України

27 грудня 2016 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панаід І.В.,

секретаря судового засідання - Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті його бабусі залишилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 позивач звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори, де йому було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту утримання його померлою. У звязку з зазначеним позивач, який фактично прийняв спадщину, позбавлений можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

Позивач, в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач, в судове засідання також не з'явилась, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

21 липня 1998 року померла бабуся позивача, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №136755.(а.с.6)

Після смерті ОСОБА_3 залишилась земельна частка (пай) розміром 6,23 умовних кадастрових гектари, яка належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №005971, виданого 16 травня 1996 року на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 23 квітня 1996 року №237 з урахуванням розпорядження Чугуївської РДА №139 від 22.03.2000. (а.с.7).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до статті 531 ЦК Української РСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги стала відповідач по справі.

На момент смерті ОСОБА_3, ОСОБА_1 фактично проживав разом з нею та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області №624 від 02.12.2016 року.(а.с.8).

Через те, що батьки позивача перебували у скрутному матеріальному становищі, з січня 1996 року бабуся дбала про позивача, доглядала за ним, забезпечувала харчами, ліками, одягом, тобто утримувала його повністю до самої її смерті.

ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії ІІ-ВЛ №434259 (а.с.9), свідоцтвом про народження матері позивача ОСОБА_4 серії І-ВЛ №463075 (а.с.10), свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ВЛ №497573, з якого вбачається зміна дівочого прізвища матері позивача «Онищенко» на «Походенко» (а.с.11).

Фактично з січня 1996 року по час смерті ОСОБА_3 позивач знаходився на її утриманні та постійно проживав разом з нею.

Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_3 позивач прийняв спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, а саме після смерті ОСОБА_3 Позивач продовжив користуватися речами, які залишились після смерті спадкодавиці, в тому числі особистими побутовими речами померлої та продовжив проживати в будинку, в якому він проживав разом з померлою. Крім того, оригінал сертифікату на земельну частку пай знаходиться у нього з дня смерті бабусі.

Отже, ОСОБА_1, є таким що прийняв спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, оскільки вступив у фактичне володіння спадковим майном.

Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном.

Відповідач по справі з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, в управління або володіння спадковим майном не вступала.

В подальшому при зверненні Позивача до Чугуївської державної нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину, йому було роз'яснено, про необхідність звернення до суду для встановлення факту утримання його померлою ОСОБА_3

Відповідно до п. 8 постанови Пленум Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Цивільного кодексу України (ЦК)) не менше одного року. Утриманці - це особи, які перебувають на повному утриманні іншої особи або одержують від неї допомогу, що є постійним і основним джерелом засобів їхнього існування.

Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 169, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право на земельну частку (пай), розміром 6, 23 умовних кадастрових гектари, яка належала ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 005971, виданого 16 травня 1996 року на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 23 квітня 1996 року №237 з урахуванням розпорядження Чугуївської РДА №139 від 22.03.2000, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 21 липня 1998 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя