Провадження № 2/761/7317/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді Маліновської В.М.

при секретарі - Кріт І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Бучанської міської ради в Київській області, Служба у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2016 року ОСОБА_1. (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2. (Відповідач), третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Бучанської міської ради в Київській області, Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини (а.с.3-7).

Свої позовні вимоги Позивачка з урахуванням додаткових пояснень (а.с.106-107) обгрунтовує тим, що 12.09.2009р. між нею та Відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають спільну доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 18.12.2014р. рішенням Шевченківського районного суду м.Києва у справі № 761/34837/14-ц шлюб між Позивачкою та Відповідачем було розірвано. 03.08.2015р. між Позивачем та Відповідачем, як батьками малолітньої дитини ОСОБА_3., було укладено Договір про утримання дитини та сплату аліментів, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Решетніковою С.І. за реєстровим № 2600, згідно п.3 якого було визначено місце проживання дитини разом з матір'ю. На даний час, Позивачка разом з донькою зареєстровані та проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що належить Позивачці на праві власності. Окрім того, пунктом 19 вказаного Договору було встановлено право батька на особисте спілкування з дитиною, в обсязі, що не перешкоджає нормальному розвитку дитини, але спосіб та порядок участі батька у вихованні дитини - сторонами у договорі визначено не було. В подальшому між сторонами почали виникати конфлікти. Рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради від 22.03.2016р. за № 9514 було визначено місце проживання дитини з матір'ю та був встановлений порядок спілкування Відповідача з батьком. 07.08.2016р. близько 11 год. 30 хв. Відповідач взяв дитину на побачення та не повернув її матері у визначений час, в зв'язку з чим Позивачка звернулась з заявою до Ірпінського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, яка повідомила Позивачку, що ними було встановлено, що Відповідач у такий спосіб вирішив використати своє право на 2 тижневий відпочинок з дитиною та через представника пообіцяв повернути дитину матері 18.08.2016р. Проте, станом на 23.08.2016р. дитина так і не була повернута матері. Відповідач не має особистого досвіду цілодобового догляду за малолітньою дитиною, фактично без відома матері викрав дитину, Позивачці не відомо де, та з ким фактично проживає Відповідач, чи забезпечені там нормальні та безпечні умови для здоров'я дитини, в якому стані в тому числі і психологічному знаходиться дитина. Враховуючи вищевикладене, Позивачка вважає, що проживання дочки разом з нею відповідає інтересам дитини, в зв'язку з чим просила: 1) визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. разом зі своєю матір'ю ОСОБА_1. за адресою: АДРЕСА_1; 2) відібрати від ОСОБА_2. малолітню дитину - ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1., та повернути малолітню дитину - ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1. її матері - ОСОБА_1. за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1; 3) допустити негайне виконання рішення в частині відібрання у ОСОБА_2. малолітньої дитини - ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновської В.М. від 15.09.2016р. за вказаним позовом відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.33).

У судовому засіданні 23.11.2016р. представником позивачки ОСОБА_1. - адвокатом ОСОБА_5. оголошено заяву Позивачки про залишення без розгляду частини позовних вимог щодо відібрання від ОСОБА_2. малолітньої дитини - ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1., та повернення вказаної малолітньої дитини до її матері - ОСОБА_1. за місцем її проживання: АДРЕСА_1, та допущення негайного виконання рішення в частині відібрання дитини, оскільки на даний час дитина з середини листопада 2016р. вже перебуває з матір'ю. (а.с.76-77).

Ухвалою суду від 23.11.2016р. позовну заяву ОСОБА_1. до ОСОБА_2., третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Бучанської міської ради в Київській області, Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини в частині вимог щодо відібрання від ОСОБА_2 малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., та повернення вказаної малолітньої дитини до її матері - ОСОБА_1 за місцем її проживання: АДРЕСА_1, та допущення негайного виконання рішення в частині відібрання дитини, - залишено без розгляду (а.с.87-88).

У судовому засіданні 23.11.2016р. представником Відповідача - ОСОБА_4 подано клопотання про зупинення провадження у даній цивільній справі до закінчення розгляду іншої цивільної справи, а саме: справи № 367/6763/16-ц за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Бучанської міської ради Київської області, про розірвання договору про утримання дитини та сплату аліментів та визначення місця проживання малолітньої дитини, яка розглядається Ірпінським міським судом Київської області (а.с.80). Ухвалою суду від 23.11.2016р. клопотання представника Відповідача - ОСОБА_4. про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1. до ОСОБА_2., третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Бучанської міської ради в Київській області, Служба у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, до закінчення розгляду іншої справи, а саме цивільної справи Ірпінського міського суду Київської області № 367/6763/16-ц за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Бучанської міської ради Київської області, про розірвання договору про утримання дитини та сплату аліментів та визначення місця проживання малолітньої дитини, - залишено без задоволення (а.с.89-90).

В судовому засіданні 23.12.2016р. представником Відповідача - ОСОБА_4. подав до суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2. до ОСОБА_1., треті особи: Служба у справах дітей та сім'ї Бучанської міської ради Київської області, Служба у справах дітей та сім'ї Ірпінської міської ради Київської області про розірвання договору про утримання дитини та сплату аліментів від 03.08.2015р., реєстровий № 2600 в зв'язку з істотною зміною обставин, та визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1., з її батьком ОСОБА_2. за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.109-113). Протокольною ухвалою суду від 23.12.2016р. у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2. відмовлено, копію зустрічної позовної заяви долучено до матеріалів справи як заперечення Відповідача на позовну заяву ОСОБА_1.

Так, в своїх запереченнях проти позову, ОСОБА_2. зазначив, що після розірвання шлюбу з Позивачкою, від якого у сторін є донька - ОСОБА_3., з метою підтримання нормальних стосунків з моменту розірвання шлюбу ще на протязі кількох років, Відповідач допомагав матеріально своїй колишній дружині, окрім сплати аліментів на утримання доньки, що підтверджується відповідними розписками. Аліменти сплачувались регулярно в повному обсязі, проте попри намагання Відповідача Позивачка систематично чинила перешкоди в побаченнях ОСОБА_2. з донькою ОСОБА_3. На початку березня 2016 року Відповідач звернувся із заявою до служби у справах дітей та сім'ї Бучанської міської ради Київської області, за результатом розгляду якої на засіданні опікунської ради затверджено режим побачень Відповідача з його донькою. При цьому ОСОБА_1. постійно змінювала графік побачень батька з дитиною, або взагалі відмовляла в побаченнях без пояснення причин. На початку червня 2016р. Відповідач просив Позивачку надати можливість відвезти їхню доньку на оздоровлення до Одеської області на узбережжя Чорного моря, на що Позивачка знову відмовила. Крім того, Відповідач провів медичне обстеження ОСОБА_3, оскільки дитина часто жалілася на біль в різних частинах тіла, і лікарі виявили деякі вади здоров'я та розвитку. ОСОБА_3 не хоче проживати разом з матір'ю, а бажає залишитися проживати з батьком, що підтверджується відповідним висновком психологічної експертизи дитини.

В судовому засіданні представник Позивача - ОСОБА_5. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник Відповідача - ОСОБА_4. проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні.

Представник Служби у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації - Астапенко Л.М. позовні вимоги підтримала.

Представник служби у справах дітей та сім'ї Бучанської міської ради Київської області в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду клопотання, в якому просив розглянути справу без їх представника (а.с.98).

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились до розгляду справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Згідно положень п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно положень ч.ч.1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

З матеріалів справи вбачається, що 12.09.2009р. між ОСОБА_2. та ОСОБА_1. в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї був зареєстрований шлюб, який в подальшому на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2014р. у справі № 761/34837/14-ц, яке набрало законної сили 30.12.2014р. - був розірваний (а.с.9-10).

Під час шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 17.07.2012р. (а.с.8).

03.08.2015р. між ОСОБА_1. та ОСОБА_2. було укладено Договір про утримання дитини та сплату аліментів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетніковою С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2600 (а.с.11-13,82-85), згідно п.3 якого Батьки домовились, що Дитина буде проживати разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_3

Пунктом 19 вказаного договору визначено, що Батько має право на особисте спілкування з Дитиною. Мати не має права перешкоджати Батькові спілкуватись з Дитиною та брати участь у її вихованні, якщо спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові Дитини.

Рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради від 22.03.2016р. № 95/4 «Про участь батька у вихованні дитини», розглянувши заяву ОСОБА_2. із проханням визначити йому години спілкування з дитиною ОСОБА_3., яка на даний час проживає окремо, а саме з матір'ю ОСОБА_1., вирішено визначити години спілкування батьку, ОСОБА_2., з його малолітньою донькою, ОСОБА_3., а саме: систематичні побачення щотижня - вівторок, четвер з 17.00 до 20.30 год., перші і треті вихідні місяця, за місцем проживання батька, починаючи з 09.00 суботи до 20.00 неділі, за умови попередньої домовленості з матір'ю дитини. Можлива зміна днів та годин спілкування - за домовленістю між батьками дитини. Окрім того, батьку надається можливість брати дитину на 2 тижні в зимовий період та на 2 тижні в літній період - з метою оздоровлення та відпочинку (а.с.18).

Згідно Довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу № 1 «Сонячний» від 21.06.2016р. № 56 визначено, що ОСОБА_3. дійсно відвідує Бучанський ДНЗ № 1 «Сонячний» з 24.02.2016р. по теперішній час. Дитина відвідує різновікову групу з наданням додаткових освітніх послуг. Мати дитини відзначається загальною культурою, позитивними моральними якостями, у спілкуванні з працівниками та батьками завжди дотримується позитивної етики (а.с.16).

Відповідно до Довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу № 1 «Сонячний» від 02.12.2016р. № 91 встановлено, що в період з квітня 2016 року по липень 2016 року по вівторках та четвергах дитину ОСОБА_3. забирав тато ОСОБА_2., а також мама ОСОБА_1. для передачі дитини татові. Дитина - ОСОБА_3. не відвідувала ДНЗ № 1 «Сонячний» з 14.08.2016р. по 14.11.2016р. жодного дня (а.с.105).

Судом встановлено, що Позивачка працює в Державному підприємстві «Управління житловими будинками» Управління справами «Апарату Верховної Ради України» на посаді бухгалтера з 02.06.2016р. (Наказ № 206р від 02.06.2016р.). З 02.08.2016р. переведена на посаду заступника головного бухгалтера (Наказ № 257р від 02.08.2016р. (а.с.17). Згідно характеристики ОСОБА_1. № 15-1/27-696 від 31.08.2016р. встановлено, що за час роботи в ДП «Управління житловими будинками» ОСОБА_1. зарекомендувала себе як старанний та дисциплінований працівник, сумлінно ставиться до виконання своїх службових обов'язків, оперативно та кваліфіковано виконує доручення керівництва, в колективі користується заслуженою повагою та авторитетом, відзначена подяками зі сторони керівництва підприємства (а.с.66).

Згідно довідки від 07.09.2016р. № 8 встановлено, що дохід ОСОБА_1. за період з 02.06.2016р. по 31.08.2016р. сукупно складає 17 562,83 грн., з яких утримання - 3 424,75 грн., до виплати - 14 138,08 грн. (а.с.67).

З довідки вих. № 11 від 04.11.2016р. ТОВ «ОРСО-ТРЕЙД» встановлено, що ОСОБА_2. дійсно працює у ТОВ «ОРСО-ТРЕЙД» з 01.03.2016р. по теперішній час за основним місцем роботи та займає посаду фінансового директора, дохід за період травень-жовтень 2016р. сукупно склав 120 253,75 грн., з яких утримано на сплату податків 23 449,50 грн., до сплати 96 804,25 грн. (а.с.142). Згідно характеристики ОСОБА_2. від 19.07.2016р. визначено, що за період роботи ОСОБА_2. повністю виправдав довіру керівництва підприємства, добросовісно виконує покладені на нього обов'язки, дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку і цілком витримав випробування, що стало підставою для продовження трудових відносин з ним. На даний час ОСОБА_2. проявив себе як здібний працівник, вміє ставити мету і досягати її послідовними та логічними діями, добре орієнтується при роботі з персоналом та клієнтами підприємства, намагається постійно вдосконалюватися і прагне опановувати нові (суміжні) сфери діяльності. Надає допомогу у вирішенні різноманітних питань, що постають перед підприємством. В колективі поводить себе дуже чемно, завжди готовий допомагати іншим, співчутливий, ввічливий, уважний (а.с.143).

Відповідно до довідки психіатрично-наркологічного кабінету Бучанської міської поліклініки від 30.08.2016р. (а.с.68) та довідки № 116 від 30.08.2016р. (а.с.69) ОСОБА_1. в психіатричному кабінеті Бучанської міської поліклініки на обліку не перебуває, та за психіатричною допомогою не зверталась з 06.11.2015р.

Згідно висновку експертного дослідження за результатами проведення судової психологічної експертизи від 05.08.2016р. № 11687/16-61, проведеного за заявою ОСОБА_2., зроблено наступні висновки: 1. ОСОБА_3., 2012р.н., має хороше виховання, при взаємодії з батьком тримає себе впевнено, на достатньому рівні розвинені: сприйняття, дрібна моторика, загальна поінформованість. Недостатньо розвинені: математичне мислення, зорова пам'ять, індуктивне мислення, концентрація уваги, як для розвитку дитини чотирьох річного віку, має дещо завищену самооцінку; 2) індивідуально-психологічні властивості ОСОБА_2.: комунікабельність, доброзичливість, турботливий, співчутливий, має багату уяву, просторове бачення, має сформований внутрішній самоконтроль, емоційний, мотивація на досягнення успіху, воліє спілкування в узькому колі знайомих, відкритий до нової інформації, сильні якості: доброта, почуття обов'язку, старанність, жага діяльності, оптимізм, схильний до лідерства, має сімейно-побутову направленість; 3) особливості виховної поведінки ОСОБА_2. впливають на емоційний стан дитини позитивно. У ОСОБА_3. формується по -перше, відчуття благополуччя, по-друге, відчуття захищеності, по-третє, уявлення стосовно того, що правильно, а що ні, і четверте, вона відчуває свою значимість в житті батька. За сукупністю особливостей виховної поведінки ОСОБА_2. є цілком сприятливим для забезпечення психологічного благополуччя його дитини ОСОБА_3. (а.с.119-122).

Разом з тим, суд не приймає вказаний висновок експертного дослідження від 05.08.2016р. № 11687/16-61 як належний та беззаперечний доказ на підтвердження того, що дитина ОСОБА_3. не має бажання проживати з матір'ю - ОСОБА_1., а більше схильна до сумісного проживання з батьком, оскільки думка ОСОБА_1. та її взаємодія з дитиною при проведенні експертного дослідження не враховувалась та не досліджувалась. ОСОБА_1. до проведення дослідження взагалі не залучалась.

Окрім того, представником Відповідача в судовому засіданні надано диск, на якому, як він вказав містяться записи переписки між Позивачкою та Відповідачем та аудіозаписами, на підтвердження обставин, викладених у запереченнях. Представник Позивачки - ОСОБА_5. проти долучення вказаного диску як належного доказу заперечила, оскільки дані, що на ньому містяться жодним чином не ідентифіковані та не встановлено їх автентичності. Суд не приймає вказаний диск як доказ на підтвердження заперечень відповідача, оскільки без чіткого встановлення та підтвердження адресатів та авторів таких повідомлень та аудіозаписів, автентичність їх змісту тощо, що може бути встановлено лише відповідним експертом при проведенні експертизи, вказані повідомлення не є належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.58-59 ЦПК України.

Відповідач в своїх запереченнях зазначив, що з метою підтримання нормальних стосунків з моменту розірвання шлюбу ще на протязі кількох років, Відповідач допомагав матеріально своїй колишній дружині, окрім сплати аліментів на утримання доньки, що підтверджується відповідними розписками та чеками поповнення (а.с.129-141). Позивачка у судовому засіданні зазначила, що грошові кошти, які перераховував Відповідач у лютому-лисні 2015р. були ним передані добровільно Позивачці для діяльності дитячого клубу, діяльності якого вони намагались налагодити, про що Позивачу надавались розписки, проте на даний час такий клуб не функціонує, а в серпні-жовтні 2015р. Відповідач добровільно перераховував їй кошти на ремонт і облаштування дитячої кімнати у квартирі Позивачки і це не були аліменти. Водночас зазначила, що з позовом про поділ спільного майна подружжя Позивачка до ОСОБА_2. не зверталась.

Судом встановлено, що станом на час розгляду справи ОСОБА_3. зареєстрована та проживає разом з Матір'ю - ОСОБА_1. в квартирі АДРЕСА_1, яка належить позивачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 476 від 28.01.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Лагода О.С. за реєстром № 32776442 (а.с.14-15).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків..

Відповідно до положень ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 171 СК України регламентовано, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 16.11.2016р. встановлено, що в кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_3. створено належні умови проживання, що відповідають встановленим нормам, для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окрема кімната для відпочинку дитини, облаштована усім необхідним для проживання та належного виховання дитини (а.с.78-79).

Згідно Акту обстеження умов проживання від 03.11.2016р. встановлено, що в будинку № АДРЕСА_2, де проживає Відповідач, хороші умови проживання, зроблений сучасний ремонт, наявна вся необхідна техніка та меблі, в будинку чисто, прибрано, світло, для виховання та розвитку дитини створені належні умови для проживання дитини, є окремі кімната у дитини, є місце для навчання та відпочинку, є всі необхідні речі, меблі (а.с.117).

Рішенням Виконавчого комітету Бучанської міської ради від 13.09.2016р. № 382/1 «Про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.» визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1., разом з мамою, ОСОБА_1., за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.48,52).

Відповідно до положень ч.1 ст.3, ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, керуючись ст.ст. 160, 161 СК України з урахуванням віку дитини та станом на час розгляду справи більшої необхідності у спілкування саме з матір'ю для належної самоідентифікації, з метою якнайкращого забезпечення прав та інтересів дитини, суд прийшов до висновку, що місцем проживання малолітньої ОСОБА_3. слід визначити з матір'ю ОСОБА_1.

Питання щодо визначення порядку участі іншого з батьків у вихованні дитини у даній справі перед судом не ставилось.

Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 24, 51 Конституції України, ст.ст. 3, 9 Конвенцією про права дитини від 20.11.1989р., яку ратифіковано постановою ВР за №789-ХІІ від 27 лютого 1991р., ст.ст.141, 157, 160, 161, 171 СК України, та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Бучанської міської ради в Київській області, Служба у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., разом з матір'ю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2., за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, сплачений при зверненні до суду судовий збір,- 551,20грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: