ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/388/15-ц
Провадження № 2/362/51/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

22 грудня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковбеля М.М.,

при секретарі Сілецькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстраційна служба Васильківського міськрайонного управління юстиції про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 28 жовтня 2013 року по справі №22ц/780/4809/2013 з суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто суму боргу в розмірі 259 500, 00 гривень та судовий збір в розмірі 3 885, 00 гривень. Як стверджує позивач, з метою ухилення від виконання вищезазначеного рішення суду відповідач ОСОБА_2 умисно відчужила на користь своєї матері ОСОБА_3 1/4 частини квартири №24, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 50, шляхом укладення 19 грудня 2013 року договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1083, на яку позивач мав право претендувати в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні №41430136.

Таким чином, позивач просить суд визнати недійсним недійсним договір дарування 1/4 частини спірної квартири, оскільки останній укладений з порушенням норм чинного законодавства, та скасувати відповідну державну реєстрацію спірного майна.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_2 та відповідач в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, однак в матеріалах справи містяться письмові заперечення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності.

Представник третьої особи реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 28 жовтня 2013 року по справі №22ц/780/4809/2013, яке набрало законної сили, з суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто суму боргу в розмірі 259 500, 00 гривень та судовий збір в розмірі 3 885, 00 гривень.

Як вбачається з копії розписки від 19 грудня 2013 року, ОСОБА_3 прийняла в дар 1/4 частини спірної квартири в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 згідно договору позики від 20 квітня 2007 року.

Відповідно до договору дарування від 19 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1083, ОСОБА_2 (колишнє прізвище - ОСОБА_3) О.П. (дарувальник) безоплатно передала у власність ОСОБА_3 1/4 частини квартири №24, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 50.

Постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 від 11 січня 2014 року відкрито виконавче провадження №41430136, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 259 500,00 гривень.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції від 31 січня 2014 року, накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_2П

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2014 року, яку залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2014 року, встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2

Відповідно до акту державного виконавця від 26 червня 2014 року, станом на 26 червня 2014 року, ОСОБА_2 вищезазначене рішення суду не виконує, на виклик державного виконавця не з'являється.

Відповідно до акту державного виконавця від 05 листопада 2014 року, станом на 05 листопада 2014 року, ОСОБА_2 вищезазначене рішення суду не виконує, на виклик державного виконавця не з'являється.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за ОСОБА_6 здійснено державну реєстрацію права власності на 1/4 частини квартири №24, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 50, що належить на праві власності на підставі договору дарування 1/4 частини квартири, укладеного 19 грудня 2013 року між ОСОБА_2 (колишнє прізвище ОСОБА_6) ОСОБА_7 та ОСОБА_8, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1083

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою ставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до вимог ст. 233 ЦК України, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Статтею 717 ЦК України передбачено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Крім того, як в роз'ясненні Міністерства юстиції України від 16.03.2011 року "Договір дарування", зазначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати у майбутньому іншій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність (пункт 1 статті 717 ЦК України) . Як зазначалося, договір дарування є безоплатним, тому дарувальник не має права вимагати від обдаровуваної особи зустрічних дій майнового або немайнового характеру. Договір дарування, укладений з порушенням вимог закону про безоплатність передання іншій стороні майна у власність, є нікчемним.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи, що відповідно до розписки (том. 1 а.с. 154), на яку також посилається відповідач в своїх письмових запереченнях ( том. 1 а.с. 131), ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості прийняла в дар частину спірної квартири від ОСОБА_2, такий договір дарування вважається таким, що прийнято з порушеннями норм чинного законодавства та не є договором дарування, оскільки встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, крім того, особливості договору дарування, як уже було зазначено, є його безоплатність, будь-яке зустрічне майнове надання (у вигляді речі чи права або звільнення від обовязку) з боку особи, яка безкоштовно одержує майно у власність, свідчить про відсутність дарування, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та відновити становище, яке існувало до порушення прав позивача шляхом скасування держаної реєстрації права власності на спірне майно.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 22, 224-230 ЦПК України, ст.ст. 203, 204, 215, 233, 393, 717, ЦК України, роз'яснення Міністерства юстиції України від 16.03.2011 року "Договір дарування", суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування 1/4 частини квартири №24, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 50, укладеного 19 грудня 2013 року між ОСОБА_2 (колишнє прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_7 та ОСОБА_8, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1083.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на 1/4 частини квартири №24, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 50, що належить на праві власності на підставі договору дарування 1/4 частини, укладеного 19 грудня 2013 року між ОСОБА_2 (колишнє прізвище ОСОБА_6) ОСОБА_7 та ОСОБА_8, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1083.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 121,80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 121,80 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішенння може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Ковбель