Справа № 530/102/16-ц
Номер провадження 2-о/530/10/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., при секретарі Бондар М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків справу за заявою

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, заінтересована особа Відділ ДРАЦС Зіньківського РУЮ Полтавської області про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1, звернулася в Зіньківський районний суд Полтавської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, заінтересована особа Відділ ДРАЦС Зіньківського РУЮ Полтавської області із заявою про встановлення факту батьківства.

В судовому засіданні заявниця, заяву підтримала повністю та просила її задовольнити. Надала пояснення аналогічні викладеним в заяві.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідків, зачитавши заяву представника заінтересованої особи, Відділу ДРАЦС Зіньківського РУЮ Полтавської області, дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно ст. 213 ЦПК України, - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 Про судове рішення у цивільній справі, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 10 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 народилася 04 квітня 2000 року в с.Проценки, Зіньківського району, Полтавської області.

У свідоцтві про народження ОСОБА_2 батько записаний, відповідно до вимог ст. 135 Сімейного кодексу України за прізвищем матері, а імя та по-батькові батька дитини записано за словами матері, як ОСОБА_3 (а.с.6). Хоча рідним батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_4, який помер 11 грудня 2009 року, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ №149749 (а.с.14).

Мати, ОСОБА_2, ОСОБА_5 Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 серпня 2007 року, яке вступило в законну силу 08 вересня 2007 року була визнана недієздатною і, відповідно до рішення Проценківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, за №16 від 26 лютого 2002 року Про призначення опікунства опікуном над ОСОБА_2 було призначено ОСОБА_1 (а.с.7).

За життя ОСОБА_4, який помер 11.12.2009 року, заповів 07.03.2009 року земельну ділянку розміром 2,82 га., своїй дочці ОСОБА_2 і на підставі заповіту, посвідченого 27.03.2009 року Зіньківською державною нотаріальною конторою Полтавської області за реєстровим №639 останній було видано свідоцтво про право на спадщину (а.с.15).

Встановлення данного факту заявниці потрібно для заміни свідоцтва про народження ОСОБА_2.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт того, що ОСОБА_4 є рідним батьком ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 3, 10,15,30, 57-61, 212-223, 234-235 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, заінтересована особа Відділ ДРАЦС Зіньківського РУЮ Полтавської області про встановлення факту батьківства - задовольнити повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 11 грудня 2009 року є рідним батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга апеляційному суду подається через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області ОСОБА_8