АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4012/16 Головуючий 1 інст. Наумова С.М.
Справа № 638/2909/16-ц Доповідач Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» липня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поновлення порушеного права та зняття арешту з майна,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з зазначеним позовом до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. В обґрунтування свого позову посилалися на те, що ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2015 року, в якому ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30 вересня 2015 року виправлено описки накладено арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4, а саме: квартиру № 62, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Космічна, № 11; 42/100 частин квартири № 201, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Чичибабіна, № 2; гараж, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Космічна, № 23-Б, гараж 6.

Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 06 жовтня 2015 року арештовано спірне майно та оголошено заборону на його відчуження.

Зазначили, що відповідно до мирової угоди від 29 травня 2015 року, затвердженою ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 червня 2015 року по справі № 2-104/11, майно, на яке накладено арешт судом апеляційної інстанції належить їм.

Проте, вони не брали участі та не були сторонами у справі, не знали про постановлення судових рішень щодо накладення арешту, а дізнались тільки при його реєстрації.

Просили звільнити з-під арешту, накладеного ухвалами Апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2015 року та 30 вересня 2015 року по справі № 631/12261/13-ц, квартиру АДРЕСА_1, гараж № 6 по вул. Космічна, № 23-Б в м. Харкові, які належать ОСОБА_2; 42/100 частин квартири АДРЕСА_2, які належать ОСОБА_1; зняти (скасувати) арешт з майна: квартири АДРЕСА_1, гараж № 6 по вул. Космічна, № 23-Б в м. Харкові, які належать ОСОБА_2, 42/100 частин квартири АДРЕСА_2, які належать ОСОБА_1, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06 жовтня 2015 року № 48934955 державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 травня 2016 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просили рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. При цьому посилалися на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважали, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклали позовні вимоги.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 необхідно відхилити, рішення суду залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обгрунтовано виходив з безпідставності позову.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 основну суму боргу в розмірі, еквівалентному 199819, 68 доларів США, що за курсом Національного Банку України на 05 листопада 2014 року становить 2696966,22 грн.; три відсотки річних від простроченої суми боргу в розмірі, еквівалентному 9707, 57 доларів США, що за курсом Національного Банку України на 05 листопада 2014 року становить 131023,07 грн.; відсотки від суми позики на підставі частини 1 статті 1048 ЦК України в розмірі, еквівалентному 36722,22 доларів США, що за курсом Національного Банку України на 05 листопада 2014 року становить 495639, 80 грн. та судовий збір в сумі 3441,00 грн.; зустрічний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено без розгляду. Рішення є чинним.

З метою забезпечення позову ОСОБА_3 звернувся з заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2015 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2015 року, в якій ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30 вересня 2015 року виправлено описку, - заяву ОСОБА_3 задоволено; накладено арешт на наступне майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4, а саме квартиру АДРЕСА_1, гараж № 6 по вул. Космічна, № 23-Б в м. Харкові, 42/100 частин квартири АДРЕСА_2.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 червня 2015 року затверджено мирову угоду від 29 травня 2015 року та закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя; припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1; автомобіль «SEAT IBIZA» 2006 року випуску, державний номер № АХ 8880АМ; гараж № 6 по вул. Космічна, № 23-Б в м. Харкові, 42/100 частин квартири АДРЕСА_2; квартиру АДРЕСА_3; садовий будинок площею 28,5 кв. м. з господарськими будівлями та земельною ділянкою в сел. Ржавець Харківського району Харківської області в СТ «Оргтехніка»; автомобіль «AUDI Q7» 2006 року випуску, державний номер № НОМЕР_1; визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2; автомобіль «SEAT IBIZA» 2006 року випуску, державний номер № АХ 8880АМ за ОСОБА_2; гараж № 6 по вул. Космічна, № 23-Б в м. Харкові за ОСОБА_2; визнано право власності на 42/100 частин квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_1; на квартиру АДРЕСА_4 А в місті Харкові за ОСОБА_4; садовий будинок площею 28,5 кв. м. з господарськими будівлями та земельною ділянкою в сел. Ржавець Харківського району Харківської області в СТ «Оргтехніка» за ОСОБА_4; автомобіль «AUDI Q7» 2006 року випуску, державний номер № НОМЕР_1 за ОСОБА_4

Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 06 жовтня 2015 року накладено арешт на квартиру № 62, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Космічна, № 11; 42/100 частин квартири № 201, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Чичибабіна, № 2; гараж, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Космічна, № 23-Б, гараж 6, що належить на праві власності ОСОБА_4

Із матеріалів справи вбачається, що на теперішній час власником квартири № 62, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Космічна, № 11; 42/100 частин квартири № 201, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Чичибабіна, № 2; гаража, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Космічна, № 23-Б, гараж 6 є ОСОБА_4

В суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що інше нерухоме майно за мировою угодою, яке належить ОСОБА_4 на праві приватної власності та на яке арешт не накладено, за позивачами також не зареєстровано.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року із змінами та доповненнями передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як встановлено судом, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не є власниками спірного майна.

Із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зверталися до реєстраційної служби щодо державної реєстрації зазначеного нерухомого майна за ухвалою суду від 18 червня 2015 року та їм відмовлено. Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження вбачається, що власником зазначеного майна є ОСОБА_4

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи повно, надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за безпідставністю.

У звязку з чим судова колегія вважає, що рішення суду є законним, підстав для його зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1.ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії