Справа №442/1753/16-ц
Провадження №2/442/758/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Крамара О.В.

при секретарі Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом в якому просить: визнати за ним право власності на нежитлове приміщення загальною площею 10 кв.м., за адресою: м.Дрогобич, пл..Злуки, 5/4, Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 23 грудня 2012 року.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що 23 грудня 2012 року померла його дружина, ОСОБА_2, про що складено відповідний актовий запис за № 831 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області.

За життя його дружина заповіт не склала, тому, у зв»язку з її смертю відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: на нежитлове приміщення загальною площею 10 кв.м., за адресою м.Дрогобич,пл..Злуки, 5/4, Львівської області.

Через те, що відсутній правовстановлюючий документ на нежитлове приміщення, він не може реалізувати своїх майнових прав власника майна, в тому числі і спадкових, змушує його звернутися за захистом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник Дрогобицької міської ради в судове засідання не зявився, причин своєї неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується «Викликом до суду» (а.с. 9), а тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, ухвалити у справі заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.

Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право обмежитися доказами, які маються в матеріалах справи.

Судом встановлено, що 23 грудня 2012 року померла ОСОБА_2, яка являлася дружиною позивача, після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на нежитлове приміщення загальною площею 10 кв.м., за адресою м.Дрогобич, пл..Злуки, 5/4.

За приписами ст.1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно зі ст.1261 вказаного кодексу у першу чергу на спадкування за законом мають серед інших, той з подружжя, який його пережив.

ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2, оскільки є її чоловіком, що підтверджується відміткою в паспорті.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

У встановлений ст. 1270 ЦК України строк позивач звернувся до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини. Однак після спливу 6 місяців із моменту відкриття спадщини державний нотаріус повідомив його, що для видачі свідоцтва про право на спадщину, йому необхідно подати оригінал правовстановлюючого документу щодо належності нежитлового приміщення спадкодавцеві. Нотаріус усно відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нежитлове приміщення, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно, який би підтверджував належність майна (права власності) померлій та рекомендував звернутись до суду для визнання права власності на нежитлове приміщення в порядку спадкування за законом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Пунктом 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 66-69 ЗУ «Про нотаріат», п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження.

Пунктом 24 даної Постанови зазначено, що при відсутності інших спадкоємців і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також

прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Отже, при житті спадкодавець не визнала за собою право власності на спадкове майно, однак його збудувала та ввела у експлуатацію, у зв'язку з чим він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріуса.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок.

Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого права яке у відповідності до вимог ст. 20 цього кодексу особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з вищенаведеного, позивач використав всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, але йому в цьому було відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права на спадкове майно.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 392, 1258, 1261, 1268-1270, ч.3 ст.1296 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на нежитлове приміщення загальною площею 10 кв.м., за адресою м.Дрогобич, пл..Злуки, 5/4, Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 23 грудня 2012 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Суддя __________________ Крамар О.В.