Справа № 158/1427/16-ц
Провадження № 2/0158/516/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Костюкевича О.К.

секретаря - Хмілевської І.О.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и в :

08.07.2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2002 року. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти перебувають на її утриманні, в добровільному порядку згоди про розмір коштів на утримання дітей між нею та відповідачем не досягнуто. Відповідач матеріальної допомоги не надає і аліментів на утримання малолітніх дітей в добровільному порядку не сплачує, участі у додаткових витратах по утриманню їх дітей не приймає. Самостійно вона не може забезпечити матеріальне утримання дітей. Відповідач офіційно працевлаштований на контрактній основі військовослужбовцем, має стабільний досить високий заробіток.

Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення ними повноліття.

Відповідачем ОСОБА_2 було подано заперечення на позовну заяву, відповідно до якого заявлені позовні вимоги не визнає, просить в задоволенні позову відмовити, так як він хоча й зареєстрований за іншою адресою, ніж позивач, однак проживає разом із нею та малолітніми дітьми однією сімєю, ведуть спільне господарство, тобто він бере безпосередню участь у вихованні та утриманні дітей, а тому підстав для стягнення з нього аліментів на утримання дітей немає, так як відповідно до чинного законодавства стягувати аліменти із другого з батьків має право той, з ким проживає неповнолітня дитина.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила суд їх задоволити. Суду показала, що добровільно відповідач грошових коштів їй на утримання дітей не надає, тому вона щоразу повинна у нього просити їх.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлений позов не визнав з підстав, наведених у запереченні на позовну заяву.

Заслухавши сторін по справі, дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЕГ № 060364 від 20.11.2002 року (а.с. 3).

З свідоцтв про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії 1-ЕГ № 101349 від 15.05.2003 року (а.с. 4) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії 1-ЕГ № 058937 від 02.04.2008 року (а.с. 5) вбачається, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності до ст. 180 та ч. 3 ст. 181 СК України на кожного з батьків покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З того з батьків, який ухиляється від виконання цього обов'язку, за рішенням суду на утримання дитини присуджуються аліменти у частці від його заробітку (доходу) і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р. - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з яким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вказане також випливає із ч. 2 ст. 181 СК України, відповідно до якої: за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Таким чином законодавством встановлено, що право на отримання аліментів має той з подружжя з ким проживає дитина.

Суд не приймає як доказ довідку Звірівської сільської ради Ківерцівського району №384 від 05.07.2016 р. щодо проживання неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тільки разом з позивачем по справі (а.с. 6), так як даний доказ було спростовано в судовому засіданні сторонами по справі, які не оспорюють, що діти проживають з обома батьками, тобто з позивачем та відповідачем, останні ведуть спільне господарство та перебувають у шлюбі між собою.

Щодо усунення відповідача від виховання та утримання дітей, позивачем доведено не було, а тому відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України позивач позовні вимоги не довів.

А тому суд вважає за правильне в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 81, 84, 88, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 184, 191 Сімейного Кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_6