Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2016 Справа №607/8476/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого-судді Грицака Р.М.

за участю секретаря Книш Д.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛВІС» про визнання інформації недостовірною, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛВІС» про визнання інформації недостовірною. В обгрунтувангня заявлених вимог зазначає, що 01 липня 2016 року за вих.№14 ТОВ «МЕЛВІС» було надіслано лист на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 і таким способом поширено недостовірну інформації про те, що «виконання робіт по створенню (розробці) програмного забезпечення інтегрованого модуля для «Інформаційної системи управління «МЕЛВІС», є не що інше як поліпшення самої «ІСУ «МЕЛВІС», тобто поліпшення основних фондів 4 групи». Вважає, що наведена інформація є недостовірна, оскільки він, як автор програмного забезпечення «Інтегрованого модуля для «ІСУ«МЕЛВІС» про яке йдеться у поширеній відповідачем інформації, при його створенні не виконував жодних робіт по поліпшенню програмного забезпечення «ІСУ «МЕЛВІС» та не передавав Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕЛВІС» немайнових та майнових прав на створений ним окремий об'єкт інтелектуальної власності «Інтегратор» (Інтегрований модуль для ІСУ «МЕЛВІС»), а відтак не могло бути факту покращення іншого, раніше створеного програмного забезпечення - ІСУ «МЕЛВІС». Використання в частині назви новоствореного програмного забезпечення назви іншого, раніше створеного програмного забезпечення є правом автора новоствореного програмного забезпечення і не може розглядатись як поліпшенням іншого раніше створеного програмного забезпечення. Неправдивою також вважає інформацію про те, що ІСУ «МЕЛВІС» для ТОВ «МЕЛВІС» є «основним фондом 4 групи». Зазначає, що поширенням недостовірної інформації відповідач завдав шкоди його діловій репутації та вчинив посягання на його права інтелектуальної власності на компютерну програму «Інтегратор» (Інтегрований модуль для ІСУ «МЕЛВІС»), які відповідно закону не можуть бути привласнені чи передані іншій особі без згоди автора, тобто, без його згоди. Тому просить визнати недостовірною інформацію про те, що «виконання робіт по створенню (розробці) програмного забезпечення інтегрованого модуля для «Інформаційної системи управління «МЕЛВІС» є не що інше як поліпшення самої «ІСУ «МЕЛВІС», тобто поліпшення «основних фондів 4 групи» та зобов'язати відповідача відкликати документ, яким поширена недостовірна інформація про те, що «виконання робіт по створенню (розробці) програмного забезпечення інтегрованого модуля для «Інформаційної системи управління «МЕЛВІС», є не що інше як поліпшення самої «ІСУ «МЕЛВІС», тобто поліпшення «основних фондів 4 групи».

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав і мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «МЕЛВІС» - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала та суду пояснила, що ТОВ «МЕЛВІС» співпрацює з ФОП ОСОБА_4 з питань підготовки проекту договору на розробку програмного забезпечення та в ході даної співпраці підприємством було надіслано лист, що містить недостовірну інформацію, а тому проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав:

Відповідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно статті 54 Конституції України кожний громадянин має право на результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може використовувати або поширювати їх без його згоди, за винятками, встановленими законом.

Згідно ст.ст. 420, 437 ЦК України до об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать комп'ютерні програми. Авторське право виникає з моменту створення твору.

Відповідно статті 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності, а суд може постановити рішення про застосування негайних заходів щодо запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

Як вбачається з Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір №20231 виданого 18.04.2007 року Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, ОСОБА_1, Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕЛВІС» належать авторські майнові права на компютерну програму «Інформаційна система управління «МЕЛВІС» («ІСУ «МЕЛВІС»)

Згідно Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір №27702 виданого 16.02.2009 року Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, автором компютерної програми «Інтегратор» є ОСОБА_1.

Відповідно до інформаційної Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (від 04.08.2016 року), Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕЛВІС» має місце розміщення Тернопільська область, Тернопільський район, с. Гаї Шевченківські, вул. Лозовецька, 67, керівником даного товариства є ОСОБА_1 та особами, які мають право вчиняти юридичні дії від імені даної юридичної особи без довіреності є ОСОБА_1 (без обмежень) та ОСОБА_2.

01 липня 2016 року на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 було надіслано лист за вих. №14 за підписом т.в.о. директора ТОВ «МЕЛВІС» - ОСОБА_2 згідно якого повідомлено про те, що «виконання робіт по створенню (розробці) програмного забезпечення інтегрованого модуля для «Інформаційної системи управління «МЕЛВІС», є не що інше як поліпшення самої «ІСУ «МЕЛВІС», тобто поліпшення основних фондів 4 групи». Кім цього в листі викладено прохання при підготовці проекту договору на розробку програмного забезпечення особливу увагу звернути на питання передачі майнових прав.

Згідно, п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та зясувати, чи є вона фактичним ствердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З тексту листа надісланого 01 липня 2016 року ТОВ «МЕЛВІС» за вих. №14 за підписом т.в.о. директора ТОВ «МЕЛВІС» - ОСОБА_2 на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 не вбачається, що товариством поширено будь-яку інформацію щодо компютерної програми «Інтегратор» автором якої є позивач ОСОБА_1 згідно Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір №27702 виданого 16.02.2009 року Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України.

Позивачем ОСОБА_1 не надано доказів, що викладена ТОВ «МЕЛВІС» у вищезазначеному листі інформація посягає на права інтелектуальної власності позивача чи завдала шкоди діловій репутації останнього. Також дані відомості не є відомостями, які порочать честь гідність та ділову репутацію.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 277 Цивільного Кодексу України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обовязків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний.

Беручи до уваги, що вказана переписка здійснена між субєктами господарювання, представник відповідача позов визнав, позивач ОСОБА_1 є керівником ТОВ «МЕЛВІС» та має право на вчинення без обмежень юридичних дій від імені товариства, а тому він вправі сам відкликати інформацію направлену його товариством щодо його інтелектуальної власності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог, оскільки заявлені позовні вимоги не є судовим способом захисту порушених прав.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 3, 6, 11,16, 94, 277 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛВІС» про визнання інформації недостовірною - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий Р.М.Грицак