УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., КоротунаВ.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - Національний Банк України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_8, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 9 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому посилалась на те, що 25 квітня 2007 року між нею та публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «РайффайзенБанк Аваль») був укладений кредитний договір № 014/0034/82/313557, згідно з умовами якого відповідач надав їй кредит в іноземній валюті в сумі 310 тис. доларів США. Позивач стверджує, що у неї відсутній будь-який документ (меморіальний ордер, заява про видачу готівки, платіжного доручення, тощо), які б вказували на перехід права власності на 310 тис. доларів США від банку до неї. Також позивач зазначає, що права власності на зазначену суму від відповідача до неї не перейшло, валютний рахунок на який би поступали кошти не відкривався, заявки на конвертацію валюти в грошову одиницю України вона не подавала, заяви про перерахування цих коштів в оплату нерухомості також не подавалось. 9 липня 2014 року її представник ОСОБА_8 звернувся до відповідача з письмовим запитом, у якому просив повідомити, чи направлялась заявка про продаж на Міжбанківській валютній біржі доларів США в сумі 310 тис. доларів США від позичальника через банк на купівлю української гривні; якщо направлялась заявка про продаж на Міжбанківській валютній біржі доларів США, то вказати, по якому курсу був проведений продаж валюти на гривню, яка була знята комісія і скільки коштів зараховано в гривні після продажу вказаної суми валюти; повідомити номер валютного рахунку, на який банк зарахував 310 тис. доларів США кредитних коштів; надати копії меморіальних ордерів та/або платіжних доручень на оплату 310 тис. доларів США - на купівлю нерухомості та підтвердити повноваження заступника директора Тернопільської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_9 та заступника директора Тернопільської обласної філії «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_10, які підписали даний кредитний договір від імені банку. Проте банк надав відповідь, у якій у наданні зазначеної інформації відмовив. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 просила визнати бездіяльність ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» протиправною та зобов'язати банк надати інформацію на її запит від 9 липня 2014 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 9 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій представником, ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 25 квітня 2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений кредитний договір № 014/0034/82/313557, згідно з умовами якого відповідач надав позивачці кредит в іноземній валюті в сумі 310 тис. доларів США.

9 липня 2014 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_8 звернувся до банку із запитом про надання інформації про те, чи направлялася заявка про продаж на Міжбанківській валютній біржі доларів США в сумі 310 тис. доларів США від позичальника через банк на купівлю української гривні; якщо направлялась заявка про продаж на Міжбанківській валютній біржі доларів США, то вказати, по якому курсу був проведений продаж валюти на гривню, яка була знята комісія і скільки коштів зараховано в гривні після продажу вказаної суми валюти; повідомити номер валютного рахунку, на який банк зарахував 310 тис. доларів США кредитних коштів; надати копії меморіальних ордерів та/або платіжних доручень на оплату 310 тис. доларів США - на купівлю нерухомості та підтвердити повноваження заступника директора Тернопільської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_9 та заступника директора Тернопільської обласної філії «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_10, які підписали даний кредитний договір від імені банку.

Листом від 23 липня 2014 року № 97-2-7-00/6126 за підписом заступника начальника відділу якості, контролю та обробки скарг Управління інформаційного обслуговування клієнтів Департаменту каналів продажу та дистрибуції АТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_6 представнику позивачки - ОСОБА_8 надана відповідь на запит, якою відмовлено у наданні інформації у зв'язку із відсутністю у представника повноважень на розкриття банківської таємниці клієнтка банку ОСОБА_4

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року № 2121-III інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

За змістом ст. 62 вказаного Закону до вичерпного переліку суб'єктів, які мають право ознайомлюватися з інформацією щодо фізичних осіб, що становить банківську таємницю, таким суб'єктом є власник інформації, що належить до банківської таємниці, та треті особи з письмового дозволу власника такої інформації.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_8 не був уповноважений ОСОБА_4 на отримання інформації, яка становить банківську таємницю щодо неї, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання дій банку щодо відмови представнику позивачки надати таку інформацію протиправними.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_8, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 9 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

В.М. Коротун

Т.О. Писана