Єдиний унікальний номер: 378/895/16-ц
Провадження № 2/378/302/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2016 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Шевченко Т. А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача

Розкішнянської сільської ради ОСОБА_2,

третьої особи, якою заявлено

самостійний позов: ОСОБА_3,

його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Розкішнянської сільської ради, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_8, про визнання права на спадщину, та за позовом ОСОБА_3 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до ОСОБА_5, Розкішнянської сільської ради, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання права на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась до суду з вказаною позовною заявою, просить визнати за нею право власності на 2/6 частини житлового будинку № 20 по вулиці Івана Франка в селі Розкішна Ставищенського району Київської області як на частку в майні колгоспного двору, право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину будинку після смерті 09.01.1997 року батька ОСОБА_9 та право власності в порядку спадкування за заповітом на 3/6 частини будинку після смерті 22.01.2003 матері ОСОБА_10 загальною вартістю 134922 грн. загальною площею 96.7 м2 жилою площею 63,3 м2 .

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, просить визнати за ним право власності на 1/4 частину спірного житлового будинку як на частку в майні колгоспного двору та право на спадщину за законом після смерті 09.01.1997 року батька ОСОБА_9 на 1/12 частину даного житлового будинку.

В судовому засіданні сторони уклали мирову угоду, яку просять визнати, а справу провадженням закрити.

Суд, розглянувши матеріали справи, письмову мирову угоду, вважає за можливе визнати її укладену, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Право власності на збудоване до набрання чинності вказаним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Як встановлено матеріалами справи та відповідно до мирової угоди від 16 грудня 2016 року, домоволодіння № 20 по вулиці Франка в селі Розкішна Ставищенського району Київської області, яке складалося з житлового будинку, 1978 року побудови, та господарських будівель належало до майна колгоспного двору. Членами двору були: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_5 (після одруження ОСОБА_6) ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8. ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 вибули з двору та пропустили строк позовної давності (не скористалися своїм правом) на витребування частки з його майна.

Право власності на домоволодіння в рівних частках (по ? частині) згідно ст.120,123 ЦК УРСР набули ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_3.

09 січня 1997 року помер ОСОБА_9. Спадщину після його смерті шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном прийняли його дружина ОСОБА_10 та діти ОСОБА_5, ОСОБА_3, які набули право на спадщину за законом на 1/12 (1/3 від ? частини) домоволодіння відповідно до ст. ст. 524 ч. 2, 529 ч. 1, 548, 549 ч. 1 п. 1 ЦК УРСР (1963 р.).

22 січня 2003 року померла ОСОБА_10, спадщину після смерті якої прийняла її дочка ОСОБА_5, як спадкоємиця за заповітом, посвідченим 27 січня 2000 року Розкішнянською сільською радою за реєстром №4, подавши в Ставищенську районну державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269, 1270 ч. 1 ЦК України.

Відповідно до мирової угоди, укладеної сторонами, останні домовились про наступне:

- за ОСОБА_5 визнається право власності на ? (одну четверту) частину спірного житлового будинку як на частку в майні колгоспного двору, право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_9 на 1/12 частину даного житлового будинку та право на спадщину за заповітом після смерті 22 січня 2003 року матері ОСОБА_10 на 1/3 частину будинку, а всього на 2/3 частини спірного будинку загальною площею 96,7 м2 жилою площею 63,3 м2 вартістю 119780 гривень; за ОСОБА_3 визнається право власності на ? частину спірного житлового будинку як на частку в майні колгоспного двору та право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_9 на 1/12 частину житлового будинку, а всього на 1/3 частини будинку вартістю 59890 гривень;

- визначити порядок користування житловим будинком, надавши у володіння та користування: ОСОБА_5: коридор 1-1 площею 11,50 кв. метри; житлову кімнату 1-2 площею 11,40 кв. метри; житлову кімнату 1-3 площею 19,50 кв. метри; господарські споруди літню кухню «Д», прибудову «д», сарай «Ж», сарай-прибудову «ж»; ОСОБА_3: кухню 1-6 площею 11,50 кв. метри; житлову кімнату 1-5 площею 17,70 кв. метри; житлову кімнату 1-4 площею 14,70 кв. метри; господарські споруди: сарай «Б», сарай-прибудова «б-1», сарай-прибудову «б-2», убиральню «В», сарай тимчасовий «Г»;

- понесені витрати сторони беруть на себе.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Оскільки мирова угода, укладена між сторонами, не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб, сторін, суд вважає за можливе її прийняти, затвердити її умови, а провадження у справі на цій підставі закрити.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. ст. 524 ч. 2, 529 ч. 1, 548, 549 ч. 1 п. 1 ЦК УРСР (1963 р.) ст.ст. 15 ч. 1, 392, 1223 ч. 1, 1269, 1270 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 175, 205 п. 4, 206 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Визнати мирову угоду, відповідно до умов якої:

За ОСОБА_5 визнається право власності на ? (одну четверту) частину житлового будинку №20 по вулиці Івана Франка в селі Розкішна Ставищенського району Київської області як на частку в майні колгоспного двору, право на спадщину за законом після смерті 09.01.1997 року батька ОСОБА_9 на 1/12 (одну дванадцяту) частину житлового будинку №20 по вулиці Івана Франка в селі Розкішна Ставищенського району Київської області, та право на спадщину за заповітом після смерті 22 січня 2003 року матері ОСОБА_10 на 1/3 (одну третю) частину житлового будинку №20 по вулиці Івана Франка в селі Розкішна Ставищенського району Київської області, а всього на 2/3 частини будинку загальною площею 96,7 м2 жилою площею 63,3 м2 вартістю 119780 гривень.

За ОСОБА_3 визнається право власності на ? частину житлового будинку №20 по вулиці Івана Франка в селі Розкішна Ставищенського району Київської області як на частку в майні колгоспного двору та право на спадщину за законом після смерті 09.01.1997 року батька ОСОБА_9 на 1/12 частину житлового будинку №20 по вулиці Івана Франка в селі Розкішна Ставищенського району Київської області, а всього на 1/3 частину будинку загальною площею 96,7 м2 жилою площею 63,3 м2 вартістю 59890 гривень.

Визначити порядок користування житловим будинком №20 по вулиці Івана Франка в селі Розкішна Ставищенського району Київської області, надавши у володіння та користування:

ОСОБА_5: коридор 1-1 площею 11,50 кв. метри; житлову кімнату 1-2 площею 11,40 кв. метри; житлову кімнату 1-3 площею 19,50 кв. метри; господарські споруди літню кухню «Д», прибудову «д», сарай «Ж», сарай-прибудову «ж»;

ОСОБА_3: кухню 1-6 площею 11,50 кв. метри; житлову кімнату 1-5 площею 17,70 кв. метри; житлову кімнату 1-4 площею 14,70 кв. метри; господарські споруди: сарай «Б», сарай-прибудова «б-1», сарай-прибудову «б-2», убиральню «В», сарай тимчасовий «Г».

Понесені витрати сторони беруть на себе.

Закрити провадження по даній справі у зв'язку з тим, що сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. М. Марущак