Справа № 761/2241/16-ц
Провадження №2-о/761/106/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

при секретарі Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2015 року ОСОБА_1 (далі - заявник, ОСОБА_1) звернувся до суду з вказаною заявою.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати - Дубінська А.Б. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: АДРЕСА_1. При звернені до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Насобіної Г.О. для отримання свідоцтва про право на спадщину, заявнику було відмовлено, оскільки ОСОБА_1 надав свій паспорт громадянина України в якому міститься відмітка про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2, відмінною від адреси місця проживання спадкодавця - ОСОБА_2 - АДРЕСА_1, та у зв'язку з тим, що протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини ОСОБА_1 не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину, видати йому свідоцтво про право на спадщину неможливо. Зазначає, що за адресою: АДРЕСА_1 разом зі спадкодавцем заявник постійно проживав, проте не був зареєстрований, тому і звернувся в суд для встановлення зазначеного факту.

Представник заявника у судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити, при цьому пояснив, що заявник на час відкриття спадщини постійно проживав зі своєю матір'ю у квартирі АДРЕСА_1. Вважає, що саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в раніше наданих поясненнях посив суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у його відсутність (а.с. 20).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засідання надав пояснення, що працює водієм заявника та знає його у службових справах, при цьому вказав, що протягом часу коли хворіла мати заявника і на час її смерті він кожного дня забирав ОСОБА_1 від матері та останній їздив купувати ліки.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що працює водієм заявника, при цьому зазначив, що ОСОБА_1 проживав разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. на час її хвороби та смерті. Вказав, що також привозив зі школи дітей до бабусі за вказаною адресою.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати заявника - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 (а.с.4)

Заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 на підставі заповіту від 09.11.2012 року, який складений на користь заявника (а.с.5)

07 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Переверзевої Г.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою № 26/02-31 від 14 грудня 2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки він не прийняв спадщину у строк передбачений ст. 1270 ЦК України (а.с. 8).

Метою встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року разом із заявником на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1, є підтвердження факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною другою ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно з п. 23 Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Оцінюючи всі докази по справі, суд вважає встановленим факт постійного проживання заявника із своєю матір'ю ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 218, 256, 259 ЦПК України, ст. 1268 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК