У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3, на ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2010 року та від 10 травня 2016 року, рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 22 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про скасування рішень селищної ради, визнання права власності на земельні ділянки та об'єкт незавершеного будівництва, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У березні 2010 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 21 березня 1997 року ОСОБА_2 у власність передано земельну ділянку площею 0,6 га, розташовану в районі гори «Магура» смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області, для ведення підсобного господарства, проте державний акт на право власності на земельну ділянку він не отримав. Рішенням тієї ж селищної ради від 29 травня 2008 року йому відмовлено у передачі у приватну власність зазначеної земельної ділянки з підстав того, що він вже використав своє конституційне право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Крім того, рішенням Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 23 грудня 1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у власність передано земельну ділянку площею 0,47 га, розташовану по АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства. У подальшому, 28 серпня 2008 року, вони подарували цю земельну ділянку з розміщеним на ній недобудованим житловим будинком ОСОБА_3 Рішенням Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 22 січня 2009 року його зобов'язано привести межі земельної ділянки у відповідність до державного акта на право власності.

Посилаючись на неправомірність рішень селищної ради від 29 травня 2008 року та від 22 січня 2009 року та на те, що вони порушують їхні права на спірні земельні ділянки і недобудований житловий будинок, позивачі просили скасувати ці рішення селищної ради, визнати за ОСОБА_3 право власності на зазначені вище незавершений будівництвом житловий будинок на підставі договору дарування від 28 серпня 2008 року та земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1, а також визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,6 га, розташовану в районі гори «Магура» смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2010 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Солотвинської селищної ради в частині скасування рішення Солотвинської селищної ради від 29 травня 2008 року № 358 та від 21 січня 2009 року за № 467, зобов'язанні голови Солотвинської селищної ради Ухаль Ю.Ю. погодити технічну документацію із землеустрою та видати Тячівським районним земельним відділом державні акти на право приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зобов'язанні голови Солотвинської селищної ради про продовження розпочатого будівництва житлового будинку ОСОБА_3 на підставі заяви до виконкому від 13 січня 2009 року.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 24 червня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 24 червня 2015 року в частині вирішення позову ОСОБА_2 про скасування рішення Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 29 травня 2008 року та визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,6 га, розташовану в районі гори «Магура» смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області, скасовано та передано справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2015 року та ухвала апеляційного суду Закарпатської області від 24 червня 2015 року залишені без змін.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06 квітня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Солотвинської селищної ради про визнання права власності на земельні ділянки та незавершене будівництво житлового будинку, зобов'язання вчинити певні дії повернуто до Тячівського районного суду Закарпатської області для постановлення додаткового рішення.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 22 червня 2016 року, відмовлено в ухваленні додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Солотвинської селищної ради про визнання права власності на земельні ділянки та незавершене будівництво житлового будинку, зобов'язання вчинити певні дії.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3, просить скасувати оскаржувані рішення та ухвали суду першої інстанції, ухвали суду апеляційної інстанції і вирішити питання по суті, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Враховуючи, що із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних рішень та ухвал судів першої та апеляційної інстанції не вбачається, що ухвала Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2010 року переглядалася в апеляційному порядку, то вважаю, що у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2015 року слід відмовити на підставі п. 4 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, оскільки вказане рішення, у не скасованій частині, залишене без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі в частині оскарження ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2016 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 22 червня 2016 року слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних ухвал суду першої та апеляційної інстанції вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених ухвал.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що оскільки позовна вимога щодо скасування рішення Солотвинської селищної ради від 29 травня 2008 року за № 358 не була предметом спору в даній цивільній справі то відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись п. п. 2, 4, 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про скасування рішень селищної ради, визнання права власності на земельні ділянки та об'єкт незавершеного будівництва, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою на ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2010 року та від 10 травня 2016 року, рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 22 червня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак