Ухвала

іменем україни

18 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 11 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4.), ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

На обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що 21 грудня 2014 року між банком та ФОП ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № МК 355-07, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 140 000 грн зі сплатою 19 % на рік строком до 20 грудня 2022 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором з відповідачем було укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_4 надав в іпотеку хлібний павільйон (літ. «А») про АДРЕСА_1, загальною площею 16,00 кв. м, який належить йому на праві власності.

Посилаючись на те, що позичальник не виконує зобов'язання за вказаним кредитним договором, у зв'язку із чим станом на 10 вересня 2013 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 249 357 грн 92 коп., позивач просив звернути стягнення на іпотечне майно, шляхом продажу спірного предмету іпотеки банком з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також надання банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 22 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 11 січня 2016 року, позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 21 грудня 2007 року № МК 355-07 в розмірі 249 357 грн 92 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, відповідно до вказаного договору іпотеки, а саме: хлібний павільйон літ «А», загальною площею 16,00 кв. м., металевий, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу спірного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, з початковою ціною продажу предмета іпотеки на підставі проведеної оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначились з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що ФОП ОСОБА_4 належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення вимог банку про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст. 39 Закону України «Про іпотеку», вірно зазначивши, що початкова ціна предмета іпотеки встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 11 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана