Справа № 524/5725/16-ц
Провадження № 2-з/524/52/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді - Кривич Ж.О., секретаря судового засідання Коваль Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_2» про визнання договору іпотеки припиненим.

Ухвалою суду від 02 серпня 2016 року відкрито провадження по вказаній справі.

Одночасно із позовною заявою ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, пров. Л. Толстого, буд. 9, загальною площею 742, 6 кв.м., житловою площею 371,3 кв.м., а також земельна ділянка 585 кв.м., кадастровий номер :07:001:0231.

В обґрунтування заяви зазначає, що зобовязання по кредитному договору укладеному між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «ТД «Логістік-Цент» виконані. 28.05.2015 року ухвалою Господарського суду Полтавської області постановлено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені у встановлений законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» строк або відхилені господарським судом вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

ПАТ «ПУМБ» намагається тривалий час звернути стягнення на нерухоме майно, що виступає предметом забезпечення за погашеними зобовязаннями, позивач вважає, що спроби відповідача про звернення стягнення на майно є незаконними і можуть призвести до протиправного відчуження майна.

Суд вивчивши заяву про забезпечення позову, встановив наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У відповідності до розяснень, наведених в п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановивши, що заявник, всупереч вищевикладеному, належним чином не обґрунтував причин та необхідності застосування виду забезпечення позову, як арешт на нерухоме майно. Заявник належно не обгрунтував необхідності у вжитті заходів забезпечення позову та не зазначив, які саме дії вживає відповідач щодо незаконного на думку заявника, відчуження іпотечного майна.

З урахуванням наведених вище вимог закону, суд дійшов висновку що у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.151,152,153,209,210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя