Справа № 178/1155/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2016 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого Цаберябого Б.М.,

при секретарі Янченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділ опіки та піклування Криничанської селищної ради, про зобов'язання виключення з актового запису про народження відомостей про батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цим позовом і в судовому засіданні пояснив, що що ОСОБА_4 не є сином ОСОБА_5 Батьком ОСОБА_6 насправді є ОСОБА_7. Останній час ОСОБА_5 проживав у ОСОБА_8, допомоги ніякої ОСОБА_4 не надав, та й взагалі майже ним не цікавився. Також ОСОБА_5 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали деякий час у нього вдома, приблизно місяця два, та весь цей час ОСОБА_5, холодно відносився до ОСОБА_4. Тму вінн вважає, що ОСОБА_5 не було відомо, що він записаний батьком ОСОБА_6, тому він просить позовні вимоги задовільнити.

Представник позивача ОСОБА_9 обґрунтовуючи позовні вимоги пояснив, що вимоги позивача є обґрунтованими та повністю доведеними в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_2, також визнала факт, що ОСОБА_4 не є біологічним сином померлого ОСОБА_5 а запис про його батьківство в актовому записі про народження ОСОБА_4 зроблений з причини того, що на час реєстрації дитини шлюб її і ОСОБА_4 розірваний не був. За життя про те, що він запичсаний батьком дитини ОСОБА_5 не знав, в медичній довідці лікар зі слів ОСОБА_5 вкзав, що той має лише двох повтолітніх дітнй і не вказав неповнолітнього ОСОБА_4, оскільки не вважав його своїм сином. У звязку з цим просить позов задовольнити

Представник позивача ОСОБА_10 в судовому засіданні просить позовні вимоги задовольнити, оскільки вважає, що в судових засіданнях доведені всі підтверджуючі обставини того, що ОСОБА_5 не є біологічним батьком ОСОБА_4, крім того вони дуже рідко спілкувались, але водночас, як те траплялося, то ОСОБА_5 холодно спілкувався з ОСОБА_4.

Відповідач позовні вимоги не визнала і пояснила, що ОСОБА_5 є фактичним батьком ОСОБА_4, оскільки він сам це признавав, крім того він любив ОСОБА_4. Попри за все ОСОБА_1І, не є біологічним батьком ОСОБА_11, а запис про його батьківство в актовому записі про народження ОСОБА_4 зроблений з причини того, що на час реєстрації дитини шлюб її і ОСОБА_4 розірваний не був. Але про те, що він записаний батьком дитини ОСОБА_5 знав, бачив свідоцтво про народження ОСОБА_4 і проти того, що він записаний батьком ОСОБА_6 не заперечував.

Представник відповідача відділу реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений, повідомив суду просьбу вирішити справу за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_5 останній час свого життя займався виховуванням ОСОБА_4, та вони називали один одного сином та батьком.

Третя особа ОСОБА_4 пояснив, що померлий ОСОБА_5 ставився до його як до сина, вони називали один одного батьком та сином. Про те, що він носить прізвище ОСОБА_5 і по батькові ОСОБА_12 ОСОБА_5 знав достовірно.

Представник третьої особи відділу опіки та піклування Криничанської селищної ради в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений, повідомив суду просьбу вирішити справу за його відсутності.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що раніше була сусідкою ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Через деякий час у останньої народився син, ОСОБА_4, який весь час називав ОСОБА_5 батьком, а той називав сином.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_5 не знав про те, що ОСОБА_4 був записаний на нього, як син. Крім того, ОСОБА_2, розповідала їй, що вона записала по батькові ОСОБА_12, оскільки батьком його був ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що проживала разом з ОСОБА_5 з 1997 року по 2003 рік, про те, що у нього народився син, ОСОБА_15 не знав, та ніякої допомоги та виховуванням ОСОБА_12 певний час він не займався.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що ОСОБА_2 було декілька дітей, але саме хто був батьком ОСОБА_6 вона не знає, але за весь час ОСОБА_5 періодично з ним спілкувався та проводив час.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що ОСОБА_5 є її братом, крім того їй відомо, що ОСОБА_4 є сином її брата, деякий час вони проживали разом з ОСОБА_1, в одній квартирі. Весь час свого життя, ОСОБА_5 добре відносився до ОСОБА_4, проводив з ним час, купував йому іграшки та різні речі.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що з 2010 по 2011 роки у неї орендував квартиру ОСОБА_1 з метою проживання, в якій крім нього там ще проживали ОСОБА_5, ОСОБА_2, та ОСОБА_4 Стосунки між ними були завжди добрі та мирні, сварок між ними ніколи не було. ОСОБА_5 називав ОСОБА_4 сином, а той його батьком.

Оцінивши докази по спаві суд вважає доведеним, що 08 квітня 1985 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали шлюб, але фактично проживали окремо один від одного, хоч жоден з них питання про розірвання шлюбу не ставив. ОСОБА_5 удочерив дочку ОСОБА_2, яка після одруження має прізвище ОСОБА_3 13 вересня 1985 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_1 - позивач по справі. 10 серпня 2000 року відповідач ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_6. Згідно діючих на той час ст.ст. 54, 166 КпШС України батько та мати, що перебувають у шлюбі, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою любого з них. Тому за заявою ОСОБА_212 вересня 2000 року відділом РАЦС Криничанської райдержадміністрації було вчинено акт № 45 про народження ОСОБА_4, в якому батьком дитини був вказаний ОСОБА_5, хоя біологічним батьком дитини був інший чоловік, що підтвердила сама ОСОБА_2 14 грудня 2012 року ОСОБА_5 помер і після його смерті відкрилась спадщина, від якої позивач ОСОБА_1 відмовився, подавши відповідну заяву 24 жовтня 2013 року приватному нотаріусу ОСОБА_19 Проте ст. 1261 ЦК України визначає дітей померлого як спадкоємція першої черги не залежно від того, прийнята ними спадщина чи ні. Тому суд важає, що позивач ОСОБА_1 мав право звернутся до суду з цим позовом в порядку ст. 137 СК України спадкоємець померлого ОСОБА_5, який має право оспорювання батьківства після смерті особи, яка записана батьком дитини. Але необхідною умовою звернення до суду з цим позовом спадкоємція померлого ОСОБА_5 сказана норма сімейного законодавства передбачає наявність поважних причин, через які померла особа за життя не знала про те, що записана батьком дитини. Тобто позивач ОСОБА_1 в даному разі повинен довести, що померлий ОСОБА_5 з поважних прични за життя не не знав про те, що він записаний батьком ОСОБА_4, що передбачено ст. 10 ЦПК України. Допитані в судовому засіданні свідки не змогли вказати на наявність поважних причин, з яких померлий ОСОБА_5 за життя не знав, що він записаний батьком ОСОБА_4 Більш того свідки вказали на наявність відносин між ОСОБА_5 і ОСОБА_4, як між батьком та сином за тої умови, що ОСОБА_5 було відомо яке прізвище, ім'я та побатькові носить дитина його дружини. Але своє батьківсьво ОСОБА_5 за житття не оспорював продовж 12 років, тобто з дня народження дитини до своєї смерті. У виписному епікризі № 3827 щодо хворорби ОСОБА_5, який перебував на лікуванні в КЦРЛ з 21 жовтня 2011 року по 02 листопада 2011 року в граві "анамез життя" лікарем дійсно зборлений запис про те, що ОСОБА_5 одружений, має двох повнолітніх дітей. Але даний запис жодним чином не свідчить про те, що ОСОБА_20 не було відомо про існування дитини ОСОБА_4 і зазначений виписний епікриз не може бути розцінений як поважна причина, через яку померла особа за життя не знала про те, що записана батьком дитини, а може свідчити лише про відношененя померлого як батька до своїх повнолітніх дітей, а також до народженої його дружиною неповнолітньої дитини, що носить його прізвище та по батькові. Перелічені обставини свідчать про те, що позивачем в судовому засіданні, всуперечи положенням ст 137 СК України, ст. 10 ЦПК України, не доведена наявність поважних причина, через які померлий ОСОБА_5 за життя не знав про те, що він записана батьком дитини ОСОБА_4, що обумовлює висновок суду про відсутність підстав для задоволення позованих вимог, що за правилами ст. 88 ЦПК України, покладає на позивача обов'язок по сплаті судвих витрат.

Креуючись ст.137 СК України, ст.ст. 10, 15, 60, 214, 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, відділу реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділ опіки та піклування Криничанської селищної ради, про зобов'язання відділу реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції виключити з актового запису № 45 від 12 вересня 2000 року про народження ОСОБА_4 відомостей про те, що батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_5 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криничанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_21

р