Справа № 463/1936/16 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/5021/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Гірник Т.А.

суддів Бакуса В.Я.. ОСОБА_2

секретар Симець В.І.

з участю позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 6 червня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3 про виправлення описки в рішенні Личаківського районного суду м. Львова від 14 червня 2006 року , -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні заяви ОСОБА_3 про виправлення описки в рішенні суду від 14.06.2006 року відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, таку в апеляційному порядку оскаржив заявник ОСОБА_3

Посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, постановлення з порушенням норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою виправити допущену судом описку, а саме абзац другий резолютивної частини рішення викласти таким чином: «Визнати удаваним договір міни 1/5 частини цегляного житлового будинку №6 по вул. О.Теліги у м. Львові, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 28 лютого 2005 року, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7. Визнати вказаний договір договором купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_6 купив 1/5 частину цегляного будинку №6 по вул. О.Теліги у м. Львові за ціною 7 400 грн». Абзац п»ятий резолютивної частини даного рішення викласти таким чином: «Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/5 частину цегляного житлового будинку №6 по вул. О.Теліги у м. Львові».

Скаргу мотивує тим, що в резолютивній частині рішення зазначено про визнання удаваним договору міни від 28.02.2005 року, але при цьому помилково вказано, що це договір міни приміщення під літ.1-1 площею 18,4 м.кв. по вул ОСОБА_8 у м. Львові, в той час, коли договором міни була 1/5 частину будинку по вул. О.Теліги, 6 у м. Львові, власником якої був ОСОБА_5 Даний договір міни був укладений на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01.07.2004 року і в цьому рішення мова йшла саме про 1/5 частку будинку, а не про кімнату літ. 1-1. Право власності було зареєстроване за ОСОБА_5 05.10.2004 року ЛОДКБТІ та ЕО під реєстраційним №2027410 саме на 1/5 частину будинку. Тобто навіть із спірного договору убачається, що це договір міни частини будинку, а не приміщення. Згідно висновку судово-будівельної експертизи №1917 від 29 грудня 2012 року, технічний виділ 1/5 частки в будинку по вул. О.Теліги, 6 у м. Львові у вигляді кімнати 1-1 є неможливим. Таким чином, кімната 1-1 є складовою частини будинку, відповідно до ст. 187 ЦК України, без якої користування рештою частиною будинку є неможливим. Реєстрація права власності на таке майно не передбачена.

При розгляді апеляційної скарги, заявник та його представник таку підтримали.

Інші учасники в судове засідання не зявились. Належно повідомлені про розгляд заяви, про що до справи долучено розписки про отримання судових повісток, а тому їх неявка згідно ч.2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що виправлення у рішення суду не є опискою, а виправленням фактично змінюється суть рішення від 14.06.2006 року у справі № 2-569/2006./а.с. 247 том.1/

Цим рішенням визнано удаваним договір міни приміщення під літ. 1-1 пл. 18.4 м кв по вул. О.Теліги у м. Львові,укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 Визнано вказану угоду договором купівлі-продажу відповідно до якого ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_6 купив приміщення кімнати пл. 18.4 м кв під літ.1-1 у будинку №т 6 по вул. О Теліги в місті Львові за ціною 7 400 гр. ОСОБА_9 вимоги зустрічного позову ОСОБА_6, за ним визнано право власності на це приміщення. /а.с. 247-249 том.1/

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволення заяви про виправлення описки з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки або арифметичні помилки.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що виправлення такої описки змінить суть такого рішення. Описки це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Із змісту рішення суду про внесення виправлень в яке заявив позивач, убачається, що судом розглядались вимоги ОСОБА_3 про визнання удаваним договору міни від 28.02.2005 року та вимоги про переведення прав покупця за фактично укладеним договором купівлі продажу 1/5 частини будинку між власником такої - ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_6С./а.с. том. 1/. Також зазначеним рішенням вирішено зустрічний позов ОСОБА_6, в якому, в тому числі заявлено було вимогу про визнання права власності саме на кімнату пл. 18,4 м кв, з посиланням на придбання такої за тим же договором від 28.02.2005 року, який позивач за зустрічним позовом також вважав фактично укладеним договором купівлі-продажу.

З мотивувальної частини рішення убачається, що судом надано оцінку Договору міни частини будинку на майно від 28.02.2005 року. За змістом абзацу 2-го договору - ОСОБА_5 володіючи 1/5 /однією п»ятою / частиною цегляного житлового будинку № 6 /шість/ по вул. О.Теліги у м. Львові, а саме приміщення «1-1» - житлова, площею 18, 4 кв.м. та «Б» / так в договорі/ обміняв таку на майно, що зазначене у договорі і згідно змісту абзацу 4-го Договору міни таким була 1/5 частина будинку. /а.с. 62 том.1/

З наведенням певних мотивів позовних вимог сторін та з врахуванням мотивувальної частини рішення, судом, в тому числі, досліджувались обставини щодо предмета цього договору. Суд обґрунтував свої висновки, що викладені у резолютивній частині рішення, в тому числі, висновки щодо визнання за позивачем за зустрічним позовом право власності на кімнату пл. 18, 4 м. кв, як про це просив у зустрічному позову ОСОБА_6 з підстав відповідності такої кімнати 1/5 ідеальній частці будинку.

Пояснення представника позивача ОСОБА_4 при розгляді справи у суді апеляційної інстанції про те, що про допущення судом описки у рішенні у тому числі свідчить та обставина, що його довірителем ОСОБА_5 не було заявлено вимогу про переведення прав покупця на кімнату, а на 1/5 частину будинку за вказаним вище договором від 28.02.2005 року не спростовують правильності висновків суду першої інстанції . Крім того, представник позивача не заперечив, що виправлення описки у рішенні у заявлений ОСОБА_3 спосіб не узгоджується з мотивами рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду про те, що при задоволення заяви ОСОБА_5 матиме місце фактично зміна судового рішення є правильним.

Ухвала суду першої інстанції у відповідності до ст. 312 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга заявника відхиленню, оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304 , п.1.ч.2 ст. 307, п.1.ч.1 ст. 312, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 червня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді