Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Заіка В.В.
Справа № 414/443/16-ц
Провадження № 22ц/782/436/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» вересня 2016 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Заіки В.В.,

суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Коротенка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу прокуратури Луганської області, що діє в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області, Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 04 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку набувальної давності, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, пославшись на наступні обставини.

01 вересня 2015 року позивач та ОСОБА_3 досягли домовленості, за якою ОСОБА_3 зобовязався укласти з ним договір купівлі-продажу будинку, що розташований за адресою: Луганська область, м. Кремінна, вул. Октябрська, будинок № 112.

В рахунок оплати за будинок позивач передав ОСОБА_3 26 500 грн., про що буда складена розписка 01 вересня 2015 року.

Оскільки в подальшому відповідач відмовився від нотаріального посвідчення договору, позивач просив визнати правочин дійсним та визнати за ним право власності на вказаний будинок.

В процесі підготовки справи до розгляду позивач змінив підстави позову, в обґрунтування якого послався на наступні обставини.

Колишній власник будинку ОСОБА_4 помер 21 травня 1962 року.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є відповідач, який спадщину не оформив, але прийняв фактично, оскільки був зареєстрований на момент смерті разом з батьком у вказаному будинку.

Інших спадкоємців не має.

Позивач вказував на те, що з 2004 року з дозволу відповідача разом зі своїм батьками мешкає в вищевказаному будинку до теперішнього часу.

Посилаючись на вказані обставини позивач вважав, що набув право власності на будинок за набувальною давністю та просив задовольнити позов з вказаних підстав.

Оскаржуваним рішенням позов було задоволено.

В апеляційній скарзі в.о. прокурора Луганської області просив скасувати рішення, вважаючи, що судом при його ухваленні були порушені норми матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України - особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч. 2 ст. 32 ЦК України неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників.

На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування.

Позивач посилався на те, що з 2004 року добросовісно заволодів чужим майном та мешкає в спірному будинку більше 10 років.

Як вбачається з матеріалів справи позивач народився 09.03.1991р. та станом на 2004 рік йому виповнилося 14 років.

Таким чином, на момент заволодіння будинком позивач не мав повної цивільної дієздатності, а підстав передбачених ч. 2 ст. 32 ЦК України судом не було встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що власником спірного будинку був ОСОБА_4, який помер 21 травня 1962 року.

Відомостей щодо осіб, що прийняли спадщину матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1277 ЦК України - у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

За таких обставин суд повинен був залучити до участі у справі в порядку, передбаченому ст.. 36 ЦПК України відповідну територіальну громаду, оскільки вирішення спору може впливати на її право щодо заявлення вимоги.

За таких обставин, у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права оскаржуване рішення на підставі п. 4 ч. 4 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 316, 319, 325 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу прокуратури Луганської області задовольнити.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 04 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку набувальної давності - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку набувальної давності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 606 ( шістсот шість) гривень 32 копійки на користь прокуратури Луганської області.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак його може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді: