Провадження номер 2/741/474/16
Єдиний унікальний номер 741/1153/16
РІШЕННЯ

іменем України

22 вересня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, діючи на підставі довіреності від імені ОСОБА_3, подав до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки. Свої вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що 09 липня 2005 року померла мати позивача ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 5,4324 га та 0,9834 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані та території ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області, які належали спадкодавцеві на підставі державного акта серія ЧН №132425. Позивач є спадкоємцем померлої. Інші спадкоємці відсутні. Спадщину він прийняв, адже проживав разом з померлою матір'ю на момент її смерті. Нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Саме тому представника позивача й звернувся до суду з позовом про визнання за ОСОБА_3 права власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті матері.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова направив до суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути без участі представника сільської ради.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

09 липня 2005 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 4).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 на підставі державного акта серія ЧН №132425 була власником земельної ділянок площею 5,4324 га, кадастровий №:02:001:0094, та площею 0,9834 га, кадастровий №:02:001:1496, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копією повідомлення відділу Держгеокадастру у Носівському районі №29-28-99.4-1182/2-16 від 21.06.2016 (а. с. 7).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 21). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 5). Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті померлої матері.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується копією довідки ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області №209 від 11.04.2016 р. (а. с. 6).

У судовому засіданні встановлено, що правовстановлюючий документ на земельні ділянки, що належали спадкодавцеві ОСОБА_5 загублений, а тому позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, що підтверджується копією повідомлення в пресі про втрату державного акта та копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1032/02-31 від 14 червня 2016 року.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тому, ураховуючи вищевикладені обставини та правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 09 липня 2005 року, право власності на земельні ділянки площею 5,4324 га, кадастровий №:02:001:0094, та площею 0,9834 га, кадастровий №:02:001:1496, розташовані на території Селишенської сільської ради Носівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧН №132425, виданого 15.04.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №265 загальною вартістю 93730,13 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий