Справа № 496/1990/16-ц
Провадження № 2/496/1168/16
26 грудня 2016 року Біляївський районний суд
у складі: головуючого судді Трушиної О.І.
при секретарі Ткаченко В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконними і скасування свідоцтва про право на спадщину, договору дарування і державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, -
Позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши який (а.с. 35-37), просить визнати незаконним та скасувати: свідоцтво про право на спадщину на імя ОСОБА_2 стосовно житлового будинку № 33 по вул. Ломаній в с. Усатове Біляївського району Одеської області, видане 06 червня 2001 року Біляївською державною нотаріальною конторою; договір дарування житлового будинку під № 33 по вул. Ломаній в с. Усатове Біляївського району Одеської області, укладений 25 вересня 2006 року відповідачкою ОСОБА_2 (в якості дарувальника) та відповідачем ОСОБА_3 (в якості обдарованого); державний акт про право власності на земельну ділянку, розташовану в с. Усатове Біляївського району Одеської області по вул. Ломаній під № 33 серії ЯЛ № 517286, виданий 04 жовтня 2011 року на імя ОСОБА_3, а також вилучити належну йому на праві власності 1/2 частину житлового будинку під № 33 по вул. Ломаній в с. Усатове Біляївського району Одеської області з незаконного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також вселити його у зазначений житловий будинок.
Свої вимоги мотивує тим, що 17 березня 1969 року помер його батько ОСОБА_4, якому на праві приватної власності належав житловий будинок по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області. На момент його смерті разом з ним у будинку проживав він, ОСОБА_1 та його матір ОСОБА_5 Так як вони з матірю на момент смерті батька проживали разом з ним, вони вважаються такими, що прийняли спадщину. 20 листопада 1986 року його мати ОСОБА_5 склала заповіт, відповідно до якого заповіла ОСОБА_2 все своє майно. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2016 року, зокрема визнано недійсним заповіт від імені ОСОБА_5, посвідчений секретарем виконавчого комітету Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області 20 листопада 1986 року в частині заповідання ОСОБА_2 житлового будинку по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області та за ним визнано право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку з надвірними спорудами, у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, померлого 17 березня 1969 року. При цьому, 06 червня 2001 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області на імя ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок. Після цього, 25 вересня 2006 року відповідачкою ОСОБА_2 спірний житловий будинок подаровано відповідачу ОСОБА_3, а 04 жовтня 2011 року на підставі рішень Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 12.12.2006 року № 220-V та від 08.10.2010 року № 1774-V, останнім отримано державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 517286. При цьому, постановою Біляївського районного суду Одеської області від 23 березня 2015 року визнано незаконним та скасовано і рішення Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 220-V від 12 грудня 2006 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам в звязку з переходом права власності на житлові будинки та господарські будівлі в с. Усатове» - в частині передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 0,14 га по вул. Ломаній №33, і рішення Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1774-V від «Про уточнення площі земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) в с. Усатове» - в частині уточнення площі земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні гр. ОСОБА_3 - 0,1436 га по вул. Ломаній під №33. Вважає, що відсутні правові підстави для видачі державного акту про право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_3, у звязку з чим звернувся до суду з позовом.
Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання повторно не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча були повідомлені належним чином, а тому враховуючи думку представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 17 березня 1969 помер ОСОБА_6 батько позивача, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року встановлено, що ОСОБА_1 є таким, що прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, а тому ця обставина відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України є такою, що не підлягає доказуванню.
Окрім позивача, фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 і його дружина ОСОБА_5, яка на момент відкриття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6 була зареєстрована і проживала у спірному будинку, а тому виходячи з положень ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), житловий будинок по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області, з часу відкриття спадщини 17 березня 1969 року, належить ОСОБА_7 та ОСОБА_5
20 листопада 1986 року мати позивача ОСОБА_5 склала заповіт, відповідно до якого заповіла ОСОБА_2 все своє майно.
06 червня 2001 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області на імя ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами під № 33 по вул. Ломаній в с. Усатове Біляївського району Одеської області, розташований на присадибній земельній ділянці земель Усатівської сільської Ради Біляївського району Одеської області, розміром 0,25 га, яке зареєстроване в реєстрі за № 316/2001 (а.с. 9).
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2016 року визнано незаконним рішення виконавчого комітету Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 48 від 18 травня 2001 року в частині видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області на імя ОСОБА_5; визнано недійсним свідоцтво про право власності № 74 від 21 травня 2001 року на житловий будинок по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області на імя ОСОБА_5; визнано недійсним заповіт від імені ОСОБА_5, посвідчений секретарем виконавчого комітету Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області 20 листопада 1986 року, зареєстрований за № 80 в частині заповідання ОСОБА_2 житлового будинку по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області та вважається, що відповідно до заповіту ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, померлого 17 березня 1969 року. Рішення набрало законної сили.

Згідно ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Враховуючи те, що судовим рішенням визнано недійсним заповіт від імені ОСОБА_5 в частині заповідання ОСОБА_2 всього житлового будинку, тому підлягає визнанню недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише в частині заповідання ОСОБА_2 всього житлового будинку, тобто з наведеного вбачається, що ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_2 1/2 його частину.

Відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області 25 вересня 2006 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2-3046, ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_3 прийняв у дар житловий будинок з надвірними спорудами під № 33 по вул. Ломаній в с. Усатове Біляївського району Одеської області, розташований на земельній ділянці площею 0,14 га, що належить Усатівській сільській Раді Біляївського району Одеської області (а.с. 23).

З огляду на те, що ОСОБА_2 успадкувала лише 1/2 частину спірного житлового будинку, договір дарування, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 має бути визнано частково недійсним, а саме: в 1/2 частині житлового будинку.

04 жовтня 2011 року на підставі рішень Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 12.12.2006 року № 220-V та від 08.10.2010 року № 1774-V на імя ОСОБА_3 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1436 га, яка розташована по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області (а.с. 11).

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 23 березня 2015 року визнано незаконним та скасовано рішення Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 220-V від 12 грудня 2006 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам в звязку з переходом права власності на житлові будинки та господарські будівлі в с. Усатове» - в частині передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 0,14 га по вул. Ломаній №33, та рішення Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1774-V від 08 жовтня 2010 року «Про уточнення площі земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) в с. Усатове» - в частині уточнення площі земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні гр. ОСОБА_3 - 0,1436 га по вул. Ломаній під №33 (а.с. 8). Постанова набрала законної сили.

Згідно ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до положень ст. 126 Земельного Кодексу України державний акт є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, надану у власність відповідним рішенням.

Згідно зі ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції України або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

З огляду на те, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 23 березня 2015 року рішення Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 12.12.2006 року № 220-V та від 08.10.2010 року № 1774-V визнані недійсними, скасуванню підлягає й державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1436 га по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області, виданий на імя ОСОБА_3, виданий на підставі вказаних рішень.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині вилучення належної йому на праві власності 1/2 частини житлового будинку під № 33 по вул. Ломана в с. Усатове Біляївського району Одеської області з незаконного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3, задоволенню не підлягають, оскільки ні позивач у позовній заяві, ні його представник у судовому засіданні не довели, яким чином можливо вилучити 1/2 частину житлового будинку. Крім того, позовні вимоги про вселення позивача у зазначений житловий будинок задоволенню також не підлягають, оскільки позивачем зокрема не доведено наявність будь-яких перешкод у його вселенні до будинку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 56, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 48, 60, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 217 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконними і скасування свідоцтва про право на спадщину, договору дарування і державного акту на право приватної власності на земельну ділянку - задовольнити частково.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Біляївською районною державною нотаріальною конторою 06 червня 2001 року після смерті ОСОБА_5, померлої 01 грудня 2000 року на ім»я ОСОБА_2, в ? частині і вважати, що воно видане на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області.

Визнати частково недійсним договір дарування житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області, укладений 25 вересня 2006 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, в ? частині і вважати, що він укладений щодо ? частини житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області.

Скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1436 га по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області по вул. Ломаній, 33, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на ім»я ОСОБА_3.

У задоволенні позовних вимог про вилучення належної ОСОБА_1 на праві приватної власності ? частини житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області з незаконного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також вселення ОСОБА_1 у житловий будинок по вул. Ломаній, 33 в с. Усатове Біляївського району Одеської області відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, через Біляївський районний суд.

Суддя Біляївського райсуду

Одеської області: ОСОБА_8