№ провадження 2/646/1950/2016
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шелест І.М.,

за участю секретаря Славгородської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася з позовом до суду, в якому просила визнати автомобіль Skoda OCTAVIA A5, 2011 року випуску, срібний діамант (металік), державний номер НОМЕР_1 обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 автомобіля Skoda OCTAVIA A5, 2011 року випуску, срібний діамант (металлік), державний номер НОМЕР_2; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 автомобіля Skoda OCTAVIA A5, 2011 року випуску, срібний діамант (металлік), державний номер НОМЕР_2, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначила, що на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.05.2013 року у справі № 2035/11120/2012 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. 15.04.2011 року, під час перебування у шлюбі, позивач разом із відповідачем придбали автомобіль Skoda OCTAVIA A5, 2011 року випуску, срібний діамант (металік), державний номер НОМЕР_3, вартістю 195090,00 грн., який зареєстровано за відповідачем. Після розлучення автомобіль Skoda OCTAVIA A5 залишився у користуванні позивача, згоди щодо розподілу спільного майна не було досягнуто.

Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з позивачем.

Автомобіль Skoda OCTAVIA A5 необхідний позивачу у тому числі і для належного виконання батьківських обовязків, оскільки позивач використовує автомобіль, зокрема, для поїздок доньки у гурток танців, у вихідні подорожі за межами міста, гурток юних натуралістів у Фельдман Екопарк тобто в інтересах їхньої з відповідачем доньки.

Згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.06.2013 року у справі № 646/4543/13-ц відповідач зобовязаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання нашої неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку( доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 21 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення зазначеного судового рішення відповідач ніде не працює, ні в якій спосіб не виявляє піклування про доньку, аліменти не сплачує, та участі в її матеріальному забезпеченні не приймає. Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області від 19.04.2016 № 4924 позивач дійсно не отримує аліменти від ОСОБА_2 у період з 01.10.2015 по 31.03.2016 згідно з виконавчим листом № 646/4543/13-ц виданим 16.01.2014 Червонозаводським районним судом м. Харкова .

Внаслідок не виконання відповідачем рішення суду станом на 01.04.2016 за ним утворилася заборгованість по виплаті позивачу аліментів в сумі 23257,84 гр., що підтверджується доданим до заяви розрахунком державного виконавця. Разом з тим, з 2013 по теперішній час значно зросли ціни на продукти харчування, промислові товари та послуги. Тому цілком очевидно, що оскільки відповідач не сплачує аліменти позивачка змушена була витрачати на дитину значно більше своїх доходів, аніж раніше, щоб забезпечити пристойні умови проживання, виховання, лікування та належне харчування дитини.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією та через оголошення у пресі, про причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутністю, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та у разі неявки Відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи.

За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.05.2013 року у справі № 2035/11120/2012 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. 15.04.2011 року, під час перебування у шлюбі, позивач разом із відповідачем придбали автомобіль Skoda OCTAVIA A5, 2011 року випуску, срібний діамант (металік), державний номер НОМЕР_3, вартістю 195090,00 грн., який зареєстровано за відповідачем. Після розлучення автомобіль Skoda OCTAVIA A5 залишився у користуванні позивача, згоди щодо розподілу спільного майна не було досягнуто.

Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з позивачем.

Автомобіль Skoda OCTAVIA A5 необхідний позивачу у тому числі і для належного виконання батьківських обовязків, оскільки позивач використовує автомобіль, зокрема, для поїздок доньки у гурток танців, у вихідні подорожі за межами міста, гурток юних натуралістів у Фельдман Екопарк тобто і інтересах їхньої з відповідачем доньки.

Згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.06.2013 року у справі № 646/4543/13-ц відповідач зобовязаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання нашої неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 21 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення зазначеного судового рішення відповідач ніде не працює, ні в якій спосіб не виявляє піклування про доньку, аліменти не сплачує, та участі в її матеріальному забезпеченні не приймає. Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області від 19.04.2016 № 4924 позивач дійсно не отримує аліменти від ОСОБА_2 у період з 01.10.2015 по 31.03.2016 згідно з виконавчим листом № 646/4543/13-ц виданим 16.01.2014 Червонозаводським районним судом м. Харкова.

Внаслідок не виконання відповідачем рішення суду станом на 01.04.2016 за ним утворилася заборгованість по виплаті позивачу аліментів в сумі 23257,84 гр., що підтверджується доданим до заяви розрахунком державного виконавця. Разом з тим, з 2013 по теперішній час значно зросли ціни на продукти харчування, промислові товари та послуги. Тому цілком очевидно, що оскільки відповідач не сплачує аліменти позивачка змушена була витрачати на дитину значно більше своїх доходів, аніж раніше, щоб забезпечити пристойні умови проживання, виховання, лікування та належне харчування дитини.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи( ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 3 ст. 58 ЦПК України визначено, що суд не бере до розгляду докази,які не стосуються предмета доказування.

За ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі ,виникає спір ( ч.3 ст. 60 ЦПК України).

В відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України , кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ст. 70 Сімейного кодексу України та ст.372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними.

Таким чином, спірний автомобіль Skoda OCTAVIA A5 випуску є обєктом спільної сумісної власності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. ст. 70 Сімейного кодексу України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Поряд з цим , при поділі іншого майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд, відступає від засад рівності часток подружжя, беручи до уваги, що відповідач має заборгованість по аліментах, дитина проживає з позивачкою, її розмір заробітної плати, розмір аліментів на дитину, які остання одержує, недостатній для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування, задовольняє позовні вимоги в цій частині повністю.

На підставі викладеного, суд, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, вважає доцільним поділити майно подружжя, яке є їх спільною сумісною власністю, а саме: виділити у власність позивачу ОСОБА_1 2/3 автомобіля Skoda OCTAVIA A5, 2011 року випуску, срібний діамант (металік), державний номер НОМЕР_2 та виділити у власність відповідачу ОСОБА_2, 1/3 автомобіля Skoda OCTAVIA A5, 2011 року випуску, срібний діамант (металік), державний номер НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України , стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивачки 1300,60 гривень сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,10,60,212,213,215 ЦПК України, ст. ст. 60,61,70,71 Сімейного Кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати автомобіль ОСОБА_4 А5, 2011 року випуску, срібний діамант (металік), державний номер НОМЕР_3 обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 автомобіля ОСОБА_4 А5, 2011 року випуску, срібний діамант (металлік), державний номер НОМЕР_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 автомобіля ОСОБА_4 А5, 2011 року випуску, срібний діамант (металік), державний номер НОМЕР_3, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 1300 (одна тисяча триста гривень), 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя І.М. Шелест