УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера» до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіна Руслана Володимировича, третя особа - компанія «Sandypool Limited», про визнання дій нотаріуса протиправними, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера» на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 02 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 рокуТовариство з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера» (далі - TOB «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в якому просило визнати дії приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіна Р.В. з вчинення виконавчого напису від 22 березня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 187, про стягнення з TOB «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера» на користь компанії «Sandypool Limited» заборгованості з нарахованих та несплачених відсотків у сумі 26 269,63 доларів США за період з 04 лютого 2015 року по 22 березня 2015 року за кредитним договором від 30 березня 2010 року № S/30/03/10 із змінами та доповненнями та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 142 тис. грн протиправними; стягнути з відповідача судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що при вчиненні зазначеного виконавчого напису нотаріусом були проігноровані надані Законом України «Про нотаріат» повноваження та порушені вимоги п. 1 гл. 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зокрема, посилався на те, що зазначений вище кредитний договір не відноситься до тієї категорії договорів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, допускається вчинення виконавчого напису нотаріуса. Крім того, нотаріус не прийняв до уваги, яким чином компанія «Sandypool Limited» могла надати засвідчену виписку з рахунку боржника, тобто TOB «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера», із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. А також нотаріус вчинив виконавчий напис за відсутності підтвердження безспірності вимог та за відсутності підтвердження, що минуло не більше року з дня виникнення права вимоги стягувача.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 02 листопада 2015 року, в задоволенні позову ТОВ «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав як самостійний спосіб захисту порушеного права не є належним способом захисту.

Проте таких висновків суди дійшли передчасно.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вказаним вимогам судові рішення не відповідають.

Судами установлено, що 22 березня 2015 року до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіна Р.В. від компанії «Sandypool Limited» надійшла заява про вчинення виконавчого напису про стягнення з ТОВ «МСП «Ніка-Тера» на користь компанії «Sandypool Limited» заборгованості з нарахованих та несплачених відсотків у розмірі 26 269,63 доларів США за період з 04 лютого 2015 року по 22 березня 2015 року за кредитним договором від 30 березня 2010 року № S/30/03/10 із змінами та доповненнями та витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 142 тис. грн.

22 березня 2015 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіним Р.В. на підставі поданих заяви та документів вчинено виконавчий напис.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вказував на те, що позивачем обрано спосіб захисту шляхом визнання протиправними дій нотаріуса, який не є належним способом, оскільки законом передбачений спосіб захисту порушеного права шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, однак не звернув уваги на те, що позивачем оскаржувалися дії приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису у зв'язку з порушенням правил вчинення нотаріальної дії без вирішення вимог про захист права.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено у ст. 16 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» за правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Право на звернення до суду з позовом про незаконність нотаріальної дії чи відмови в її вчиненні мають заінтересовані особи (фізичні та юридичні), стосовно яких були вчинені нотаріальні дії, або які одержали відмову в їх вчиненні, тобто безпосередньо брали участь у нотаріальному процесі.

За таких обставин висновок судів про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем неправильно обрано спосіб захисту, є передчасним.

Крім того, можливість оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій.

Також предмет та підстави позову визначає позивач (ст. ст. 27, 31 ЦПК України), позивач у даному випадку оспорює дії приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису у зв'язку з порушенням правил його вчинення.

За таких обставин суд у порушення ст. ст. 212-214 ЦПК України на вказане уваги не звернув та не сприяв всебічному й повному з'ясуванню обставин справи.

Залишаючи без змін вказане рішення суду першої інстанції, у порушення ст. 303 ЦПК України на вказане уваги не звернув і апеляційний суд.

Зазначені порушення процесуального закону унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та є відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування ухвалених у даній справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера» задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 02 листопада 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді: М.В. Дем'яносов А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак