Рішення

Іменем України

СПРАВА № 712/12744/14-ц

Провадження № 2/712/1379/16

08 липня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.

при секретарі Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визнання членом сім'ї наймача та права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Черкаської міської ради про визнання членом сімї наймача та визнання права користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що до 2003 року проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2003 року вступив до університету та переїхав до м.Черкаси, де проживав у квартирі своїх родичів ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_3 АДРЕСА_1. Позивач був фактично вселений у вказану квартиру в якості члена сімї онука наймача, зі згоди всіх мешканців квартири, з якими у позивача склалися фактичні сімейні стосунки, вели спільне господарство, позивач брав участь в оплаті комунальних послуг. Наймач зверталась за життя з заявою про реєстрацію позивача у вказаній квартирі за згодою всіх її мешканців, однак в цьому їй було відмовлено в звязку з наявністю заборгованості по оплаті за комунальні послуги. Після смерті ОСОБА_2, позивач проживав з ОСОБА_3, яка була йому, як матір, інших родичів не мала, за станом здоровя потребувала постійного догляду та допомоги, тому позивач надавав допомогу в домашньому госпорадстві, прибиранні, придбання продуктів, ліків, також за рахунок позивача здійснювались ремонтні роботи у квартирі з метою її підтримання у належному стані. 17.06.2014 року ОСОБА_3 померла, її син та чоловік померли за її життя, тому позивач поніс необхідні витрати з її поховання, після її смерті продовжував проживати в квартирі, за адресою: АДРЕСА_2, здійснюючи необхідні витрати по утриманню житла та оплати комунальних послуг. Просив суд встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі за адресою: АДРЕСА_2, визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, членом сімї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наймачів квартири за адресою: АДРЕСА_2., визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.03.2016р. скасовані рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 12.06.2015 року та ухвала апеляційного суду Черкаської області від 22.10.2015 року у справі № 712/12744/14-ц та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, встановлено, що суди не встановили та не перевірили на якій правовій підставі та умовах позивач вселився та користується спірним жилим приміщенням, не з'ясовували, чи дотримано встановленого порядку при його вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вів він з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. В додаткових поясненнях наголошував, що позивач вселився до спірної квартири не в якості квартиранта, а в якості члена сімї, що підтверджується тим, що наймач ОСОБА_2 за життя зверталась з заявою про реєстрацію позивача саме як онука, дана заява була погоджена донькою наймача ОСОБА_3, таким чином офіційно наймач та її донька засвідчили свою згоду на вселення позивача у спірну квартиру як члена сімї.

Представник Черкаської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно із чч. 1, 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Згідно із ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 2003 році проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2003 року вступив до університету та переїхав до м.Черкаси, де проживав у ІНФОРМАЦІЯ_3, Черкаси, наймачем якої була ОСОБА_2, в якості членів сім'ї були зареєстровані донька ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

З моменту вселення у ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склалися сімейні стосунки відповідно як з бабусею та матірю, разом вели домашнє господарство, сплачували комунальні платежі, позивач за власний рахунок здійснював поточні ремонти, що підтверджено квитанціями про придбання будівельних матеріалів, оплаті комунальних послуг, сімейними фотографіями, показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_7 дійсно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 більше 10 років, за власні коштиздійснював поточні ремонти квартири, оплачував комунальні послуги, в квартирі знаходяться всі його особисті речі.

11.08.2004р. наймач ОСОБА_2 зверталася до начальника РЕУ-7 з заявою про реєстрацію в квартирі АДРЕСА_3 онука ОСОБА_1 В даній заяві вказувала, що це рідна людина і що всі члени сім'ї не проти реєстрації ОСОБА_1, згода інших мешканців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 затверджена на вказаній заяві їх особистими підписами. Листом від 31.08.2004р. в задоволенні заяви наймача про реєстрацію у спірній квартирі позивача було відмовлено в звязку з наявністю заборгованості по комунальним послугам.

Таким чином, наймач ОСОБА_2 та члени її сімї власноручно складеною за життя заявою від 11.08.2004р. у чіткій та недвозначній формі засвідчили наявність їх сімейних стосунків з позивачем як з членом їх сімї та його вселення зі згоди усіх мешканців квартири в якості онука.

24.05.2006 року померла ОСОБА_2, 02.03.2011 року онук ОСОБА_4 знятий з реєстрації в звязку зі смертю.

Після смерті ОСОБА_2, позивач проживав з ОСОБА_3, яка була йому, як матір, інших родичів не мала, за станом здоровя потребувала постійного догляду та допомоги, тому позивач надавав допомогу в домашньому господарстві, прибиранні, придбання продуктів, ліків, також за рахунок позивача здійснювались ремонтні роботи у квартирі з метою її підтримання у належному стані.

17.06.2014 року ОСОБА_3 померла, дозвіл на видачу трупа ОСОБА_3 від 02.07.2014р. був наданий прокурором м.Черкаси позивачу як троюрідному племіннику, позивач поніс необхідні витрати з її поховання, після її смерті продовжував проживати в квартирі, за адресою: АДРЕСА_2, здійснюючи необхідні витрати по утриманню житла та оплати комунальних послуг, що підтверджується квитанцією № 289 від 03.07.2014 року, накладною № 3714 від 03.07.2014 року та договором-замовленням на організацію та проведення поховання № 914, квитанціями про оплату комунальних послуг.

Відповідно до акту про фактичне проживання від 11 листопада 2014 року № 942, в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 з 2004 року постійно проживає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, в квартирі наявні його особисті речі, також він сплачує витрати на утримання житла.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Таким чином, в судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позивача про те, що вселення його до квартири АДРЕСА_4 відбулось за письмовою згодою всіх мешканців 11.04.2008р. в якості члена сімї наймача, однак реєстрація позивача не було здійснена з причин, які не залежали від волі наймача та членів сімї наймача, з моменту вселення позивач тривалий час близько 10 років постійно проживав у вказаній квартирі та вів з наймачем та членами його сім'ї спільне господарство, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про встановлення факту проживання позивача сімєю з наймачем та членами сімї наймача спірної квартири, набуття позивачем права користування квартирою з момента надання 11 серпня 2004 року письмової згоди на його вселення в якості члена сімї наймача, враховуючи, що після набрання законної сили рішення суду від 12.06.2015р. в даній справі про задоволення позову позивач був зареєстрований у спірній та на підставі свідоцтва від 19.11.2015 року в порядку приватизації набув у власність, таким чином в даний час квартира перебуває у приватній власності.

Керуючись ст.ст.10,11,214-215 ЦПК України, ст.9, 61, 64, 65 ЖК України,

ВИРІШИВ:

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати ОСОБА_1 членом сімї ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 11 квітня 2004 року набув права користування квартирою за адресою: АДРЕСА_5 в якості члена сімї наймача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції на протязі 10 днів з моменту проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: