Справа №173/2019/16-ц
Провадження №2/173/1012/2016
13.12.2016 м.Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю.,
при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_2 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 вересня 2015 року позивач є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, сел..Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. В цій квартирі з 31 жовтня 2006 року зареєстрований ОСОБА_3, який жодного дня в цій квартирі не проживав. Місце проживання відповідача не відоме, а тому зняти його з реєстрації позивач не може. На підставі вищевикладеного позивач просила суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 15 по вул.. Комсомольська, 3, сел..Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що відповідач є онуком колишнього власника квартири, проте в цій квартирі він ніколи не проживав. Ніяких спорів щодо цього майна з відповідачем не було, ніяких домовленостей щодо користування цим майном між позивачем та відповідачем не було.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав.
Суд вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 вересня 2015 року ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, сел..Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.8).
За цією адресою з 31 жовтня 2006 року зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується домовою книгою (а.с.9) та довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України від 23 листопада 2016 року (а.с.12).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в сел..Дніпровське. Раніше власником квартири № 15 була ОСОБА_5. Відповідач є її онуком. Вона зареєструвала ОСОБА_3 в цій квартирі, проте він ніколи в ній не проживав. В них була домовленість, що він випишеться з квартири добровільно, проте він цього не зробив. Де він проживає зараз не відомо.
Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона також проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 в сел..Дніпровське в квартирі № 10. Колишнього власника квартири № 15 в цьому будинку, ОСОБА_5 вона знала з дитинства. ОСОБА_3 є онуком ОСОБА_5, проте в цій квартирі він ніколи не проживав, іноді приходив в гості. Він приходи в останній раз роки за 2-3 до смерті ОСОБА_5 з того часу його взагалі не бачили, де він проживає зараз не відомо.
Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч.1 ст. 398 Цивільного кодексу України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.
Судом встановлено, що колишнім власником квартири АДРЕСА_2 в сел..Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області є ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23 вересня 2015 року (а.с.8). ОСОБА_3 не є власником або користувачем цієї квартири. Доказів про наявність між позивачем та відповідачем договірних відносин щодо користування цим житлом, зокрема договору оренди, встановлення сервітуту тощо сторонами суду надано не було. ОСОБА_3 не є членом сімї власника цього житла.
Право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2 в сел..Дніпровське припинилося у звязку з її смертю 10 січня 2014 року. А тому в цьому випадку втрата права користування житловим приміщенням відповідачем є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Будь-яких інших правових підстав користування спірним майном відповідачами судом не встановлено.
ОСОБА_3 добровільно знятися з реєстрації не бажає, що є порушенням прав позивача як власника житла, яка, за таких обставин, має обмежені можливості розпорядитися власним майном.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем було понесено судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. (а.с.1), суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню відповідачем.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 328, 398, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10,11, 60, 88, 212-215, 224-233 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування квартирою № 15 в будинку № 3 по вул..Комсомольська сел..Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути скасовано судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення рішення суду мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко