Справа № 266/2674/16-ц
Провадженя№ 2/266/858/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(з а о ч н е)

08 серпня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд у складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., при секретарі Циганковій М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що він є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на власність НОМЕР_1 від 05.10.1998 року, зареєстрованого в Міському бюро технічної інвентаризації міського відділу комунального господарства.

Крім нього, в належному йому будинку зареєстровано ОСОБА_2, який більше 10 років в будинку не мешкає, його особистих речей в будинку не має, витрат по утриманню нерухомості не несе. Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлені належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного:

Згідно із положеннями ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на власність НОМЕР_1 від 05.10.1998 року, зареєстрованого в Міському бюро технічної інвентаризації міського відділу комунального господарства (а. с. 6-7, 9)

В будинку крім позивача, зареєстровано ОСОБА_2, який тривалий часу в будинку не мешкає (а. с. 8), особистих речей в будинку не має.

За наведених підстав суд вважає можливим визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 213-215, 224 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст. 391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку із наступним зняттям з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Копію судового рішення направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.