РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2016

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді - Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання - Дякович О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Хмельницького комунального підприємства «Електротранс», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

встановив:

В листопаді 2015 року позивач звернувся з позовом до Хмельницького комунального підприємства «Елекстротранс» (далі ХКП «Електротранс») про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якого вказав, що 20.12.2012р. о 13 год. ОСОБА_3, будучи водієм Тролейбусного парку ХКП «Електротранс», керуючи тролейбусом №205, по вул. Подільській, 38 в м.Хмельницькому, не врахував дорожніх умов, не вибрав безпечної інтервал, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_1, належний позивачу, після чого залишив місце події.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 15 січня 2013року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425грн.

В результаті ДТП у відповідності до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №021/13 від 17січня 2013р. вартість матеріального збитку, станом на час завершення виконання дослідження складає 10522грн.78коп., крім цього за послуги оцінювання пошкоджень автомобіля відповідно до квитанції прибуткового касового ордеру позивачем було сплачено 420грн. Оскільки шкода завдана працівником ХКП «Електротранс» при виконанні трудових обовязків, позивач просить на підставі ст.ст. 1166, 1172, 1188 ЦК України стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 10942грн.78 коп. та понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суду невідомі, надав суду письмове заперечення, в якому вказав, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди діяв договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № 301/39449 від 19.02.2012, укладений між ХКП «Електротранс» та ПрАТ «НФСК «Добробут», а тому право вимоги на відшкодування майнової шкоди у позивача виникло не до ХКП «Електротранс», а до ПрАТ «НФСК «Добробут», у звязку з чим вважає позов необґрунтованим та безпідставним, просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

20.12.2012р. о 13 год. ОСОБА_3, будучи водієм Тролейбусного парку ХКП «Електротранс», керуючи тролейбусом №205, по вул. Подільській, 38 в м.Хмельницькому, не врахував дорожніх умов, не вибрав безпечної інтервал, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_1, належний ОСОБА_2, після чого залишив місце події.

Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.01.2013 року ОСОБА_3, водія Тролейбусного парку, визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді за ст. 122-4. 124 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до довідки ВДАІ м. Хмельницького, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 20.12.2012 року 13год.00хв. автомобіль НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження : переднє ліве крило, передній бампер, передні ліві двері.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 021/13 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля НОМЕР_2, станом на 17.01.2013 року становить 10522,78 грн.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 021/13 від 18.01.2013 року вартість дослідження становить 420грн.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди діяв договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № 301/39449 від 19.02.2012, укладений між ХКП «Електротранс» та ПрАТ «НФСК «Добробут».

Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).

За правилами ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ч. 2 ст. 14 ЦК України).

Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з .ч. 1, 4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Вказана правова позиція висловленої ВСУ в постанові №6-2808цс15 від 20.01.2016р. і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Враховуючи вищевикладене, оскільки воді ОСОБА_3 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував при виконанні трудових обовязків, відповідальність за заподіяну шкоду несе ХКП «Електротранс», у звязку з чим з ХКП «Електротранс» на користь позивача належить стягнути 10522грн.78коп. майнової шкоди та 420 грн. витрат на проведення експертного дослідження.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в розмірі 487,20грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-59, 60-61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 12, 14, 511,636,999, 1166, 1172, 1188 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Хмельницького комунального підприємства «Електротранс», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Хмельницького комунального підприємства «Електротранс» на користь ОСОБА_2 10522грн.78коп. майнової шкоди та 420 грн. витрат на проведення експертного дослідження.

Стягнути з Хмельницького комунального підприємства «Електротранс» на користь ОСОБА_2 487,20грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: