233 № 233/4805/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
30 грудня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участі секретаря Кюсєвої Т.О.,
представника позивача -
відповідачів -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В судове засідання представник позивача не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 39, 57).
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з*явились, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий курєр» (а.с. 59-63).
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі.
Згідно зі ст.535 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобовязання , забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники,якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.
В той же час, згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що зобо*язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК).
Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601,604-609 ЦК України.
В силу ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов*язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов*язання боржником. У разі порушення боржником зобов*язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідіарну) відповідальність поручителя.
Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов*язань за кредитним договором відповідачем ОСОБА_1, тому з відповідачів у справі ОСОБА_1, ОСОБА_2 слід стягнути солідарно на користь позивача заборгованість по кредиту.
При цьому, суд вважає неправомірним нарахування позивачем у справі за даним кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).
Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проведення антитерористичної операції на територіях, визначених Кабінетом міністрів України, та той факт, що проведення антитерористичної операції не припинено до наступного часу, суд визнає загальновідомими обставинами, які доказуванню не підлягають.
Судом встановлено, що відповідачі: ОСОБА_1 є зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кв. ШахтарськийАДРЕСА_1 (а.с.22-зворот), ОСОБА_2 є зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кв. ГвардійськийАДРЕСА_2 (а.с.24). Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Костянтинівка було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Костянтинівку та м. Макіївку Донецької області.
Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 11 липня 2016 року без врахування нарахованих штрафних санкцій (пені) складається із: - заборгованості за кредитом в сумі 129 205 грн. 61 коп., заборгованості за відсотками в сумі 56 529 грн. 06 коп., інфляційних витрат за кредитом в сумі 1 299 грн. 64 коп., інфляційних витрат за відсотками в сумі 4 319 грн. 16 коп., а всього в сумі 191 353 грн. 47 коп., що підлягає солідарному стягненню з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача у справі.
В силу ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог слід стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача витрати, пов*язані зі сплатою судового збору (а.с. 1) в сумі (2870,30 грн. / 2) 1435,15 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 526, 527, 553, 554, 599, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст.10, 11, 74, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України ,
Позов Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк витрати, пов*язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1435 (одна тисяча чотириста тридцять п*ять) гривень 15 копійок, з кожного.
В іншій частині позовних вимог відмовити
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя