Справа № 2/331/1676/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі :

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до житлово-будівельного кооперативу № 9 « Машинобудівник», ОСОБА_2 про визнання права власності на частки у квартирі, як на частку в спільному майні подружжя та на частку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до житлово-будівельного кооперативу № 9 « Машинобудівник», ОСОБА_2 про визнання права власності на частки у квартирі, як на частку в спільному майні подружжя та на частку в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, 10 квітня 1996 року помер її чоловік - ОСОБА_3. Відповідно до свідоцтва про одруження позивачка та померлий ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1965 року по день смерті останнього.

Померлий разом із нею був постійно зареєстрований та проживав у квартирі № 30, що знаходиться у будинку № 34 по вул. Українській в м. Запоріжжі, що належить ЖБК № 9 "Машинобудівник».

Спірна квартира була придбана нею та померлим чоловіком у період шлюбу, шляхом вступу ОСОБА_3 до житлово-будівельного кооперативу №9 "Машинобудівник" та внесення пайових внесків у 1982 році, що підтверджується довідкою ЖБК.

Членом ЖБК був померлий ОСОБА_3 та пайовий внесок за квартиру був повністю сплачений ними, як подружжям, в 1982 році і станом на 01. 01. 1983 року заборгованості не було. Враховуючи той факт, що спірна квартира була придбана нею та її чоловіком в період шлюбу, то вона є спільним майном подружжя, а тому виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом для визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири, як на частку у спільному майні подружжя.

Крім того, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири №30, що знаходиться у будинку № 34 по вул. Українській в м. Запоріжжі, що належала померлому.

До спадкоємців першої черги померлого ОСОБА_3 належать вона ОСОБА_1 та їх син ОСОБА_2

Вона постійно мешкала до смерті чоловіка та після неї у спірній квартирі, користувалася нею, тобто вона, як спадкоємець за законом, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті чоловіка у вигляді 1/2 частки зазначеної квартири, про що свідчить відмітка в її паспорті про реєстрацію в квартирі з 19.02.1974 року і по теперішній час. Інший спадкоємець спадщину не приймав.

При оформленні спадщини зясувалось, що під час життя ОСОБА_3 не оформив в установленому порядку право власності на вказану квартиру, хоча був її власником і членом ЖБК та сплатив пай за квартиру. Зважаючи на те, що померлий за життя не оформив право власності на квартиру, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, тому вимушена звернутися до суду.

Вона зверталася до департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради з заявою про реєстрацію права власності на вказану квартиру, однак їй було відмовлено та рекомендовано вирішити це питання в судовому порядку.

На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 як на частку у спільному майні подружжя та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлого чоловіка ОСОБА_3.

Представник позивача ОСОБА_4 надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та відсутності позивачки, зазначивши, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що проти позовних вимог позивача не заперечує.

Представник відповідача ЖБК № 9 «Машинобудівник» у судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що проти позовних вимог позивача не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви представника позивача, відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача ЖБК № 9 «Машинобудівник», приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що 10 квітня 1996 року помер ОСОБА_3, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про смерть, видана 13.08.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. (а.с. 15)

Відповідно до свідоцтва про одруження серії VIII-УР №207070, виданого 21.09.1965 року Будинком урочистої реєстрації одруження м.Запоріжжя ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1965 року по день смерті останнього. (а.с. 16)

Померлий ОСОБА_3 разом із дружиною був постійно зареєстрований та проживав у квартирі № 30, що знаходиться у будинку № 34 по вул. Українській в м. Запоріжжі, яку він отримав на підставі ордеру №45 від 31.08.1967 року, виданого міським житловим управлінням виконавчого комітету Запорізької міської ради на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК №9 "Машинобудівник». Вказана квартира була ним отримана у період шлюбу на сімю із трьох членів: ОСОБА_3, позивачки, та їх доньки ОСОБА_5 (а.с. 13)

Пайовий внесок за вказану квартиру у розмірі 4948,49 руб був повністю сплачений, заборгованості не має, що підтверджується довідкою, виданою члену ЖБК-9 «Машинобудівник» ОСОБА_3 та довідкою ЖБК-9 «Машинобудівник» вих.№1006/01 від 10.06.2016 року. (а.с. 11-12, 14)

В силу вимог ст. ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України (який діяв на момент спірних правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. У випадку розподілу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх долі визнаються рівними.

Враховуючи вищенаведені обставини, той факт, що спірна квартира була придбана ОСОБА_1 та її померлим чоловіком в період шлюбу, то вона є спільним майном подружжя, а тому суд вважає обґрунтованою вимогу позивачки про визнання за права власності на 1/2 частину квартири № 30, що знаходиться у будинку № 34 по вул. Українській в м. Запоріжжі, як на частку у спільному майні подружжя.

Крім того, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири № 30, що знаходиться у будинку № 34 по вул. Українській в м. Запоріжжі, що належала померлому.

В силу вимог ст. 15 «Закону України «Про власність» (який діяв на час спірних правовідносин) у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Це знайшло своє відображення у ст. 384 ЦК України (в редакції 2003р.).

Відповідно до ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

В силу вимог ст. 548 ЦК Української РСР, який діяв на момент виникнення правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким, за ст. 525 ЦК Української РСР, визнається день смерті спадкодавця. Згідно п.1 ч.1 ст. 548 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

До спадкоємців першої черги померлого ОСОБА_3 належать позивачка ОСОБА_1 та їх син ОСОБА_2

ОСОБА_1 жила до смерті чоловіка та після неї у спірній квартирі, користувалася нею, тобто вона, як спадкоємець за законом, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті чоловіка у вигляді 1/2 частки зазначеної квартири, про що свідчить відмітка в її паспорті про реєстрацію в квартирі з 19.02.1974 року і по теперішній час. (а.с. 7)

Інший спадкоємець спадщину не приймав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідна квартира.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №30183823 від 23.06.2016 року, винесеного державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_1М було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру з пропозицією вирішити питання належності майна у судовому порядку. (а.с. 17)

Аналізуючи перелічені норми матеріального права, взявши до уваги учасників процесу, надані докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ЖБК № 9 «Машинобудівник», ОСОБА_2 про визнання права власності на частки у квартирі, як на частку в спільному майні подружжя та на частку в порядку спадкування за законом є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 215 ЦПК України, ст. ст. 525, 548 ЦК України (в ред.. 1963р.), ст.ст. 328, 384, 392, 12, 1218, 1261 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2, (ІПН: НОМЕР_1), право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, як на частку в спільному майні подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2, (ІПН: НОМЕР_1), право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання рішення суду апеляційної скарги.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

19.12.2016