Справа №766/6595/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення часток домобудівлі в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача у якому просить поділити в натурі житловий будинок, загальною площею 36,3 кв.м., та господарськими спорудами, які знаходяться за адресою: м. Херсон, сел. Антонівка, по вул. Комсомольська, 16, передавши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і визнати за ними право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку, та господарські споруди, що відповідають розміру частки кожної із сторін у спільному майні; визначити порядок користування земельною ділянкою №16, що знаходиться по вул.. Комсомольська в сел.. Антонівка у м. Херсоні, площа якої складає 900 кв.м., на якій відповідно розміщена відокремлена частка житлового будинку, що передається позивачу та відповідачу в результаті його поділу в натурі; призначити судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити судовому експерту ОСОБА_3.

Позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема, зазначаючи про те, що спірне домоволодіння перебуває у власності позивача та відповідача, позивач не зазначає посилань на документи реєстрації права власності на спірне домоволодіння за кожним із співвласників, додатки до позову також не містять зазначених документів; зазначаючи відповідачем у справі ОСОБА_2, як співвласника спірного домоволодіння, позивач ставить вимогу про визнання за нею права власності на виокремлену частину житлового будинку при цьому не долучає до матеріалів документів на представлення інтересів відповідача та не обґрунтовує на підставі чого заявляє від її імені таку вимогу; також позивачем не конкретизовано змісту позовних вимог, щодо поділу в натурі домоволодіння між співвласниками(що входить в частину кожного із співвласників); не викладено обставин про наявність спору з приводу чинення перешкод відповідачем в реалізації права позивача здійснити поділ в натурі домоволодіння, до того ж не викладено обставин з-приводу порядку користування співвласниками спірним домоволодінням, який склався між ними на час звернення до суду із позовом. Крім того, позивачем не конкретизовано змісту позовних вимог щодо визначення порядку користування земельною ділянко, на якій розташоване домоволодіння, не зазначає режиму користування нею бувшим власником, не посилається на правовстановлюючі документи щодо земельної ділянки.

Крім того, суддею встановлено, що позивачем не зазначено ціну позову, яка повинна відповідати дійсній вартості майна на час звернення із позовною вимогою до суду про визнання права власності.

Враховуючи наведене та беручи до уваги положення ч. 2 ст. 80 ЦПК України, суд попередньо визначає суму судового збору у розмірі 6890,00 грн.(пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Крім того, суддею встановлено, що на підтвердження оплати судового збору у розмірі 1102,42 грн., позивачем надано копію квитанції, що не відповідає вимогам ЗУ «Про судовий збір», оскільки суду надається оригінал платіжного документа, що підтверджує сплату судового збору, отже позивачу необхідно надати суду оригінал квитанції №134 від 07.07.2016 року на суму 1102,42 грн.

З урахуванням надання позивачем оригіналу квитанції про оплату судового збору 1102,42 грн., до сплати підлягає 5787,58 грн., які позивачу необхідно доплатити та надати суду оригінал платіжного документу про доплату судового збору.

За позовну вимогу про визначення порядку користування земельною ділянкою, позивачу також необхідно сплатити судовий збір, як за вимогу немайнового характеру у розмірі 551,20 грн.

Також, не викладено обставин щодо наявності самочинних будівництв господарських споруд, як вказано у копіях технічного паспорту від 1986 року та не викладено обставин щодо отримання у встановленому законом порядку проектно-погоджувальної документації та введення самочинного будівництва в експлуатацію на час звернення із позовом до суду. Обставини самозахвату земельної ділянки також не викладені позивачем і не зазначено чи погоджено у встановленому порядку право користування земельною ділянкою у розмірі вказаному позивачем 900 кв.м. на якій розташовано домоволодіння.

Зазначаючи відповідачем ОСОБА_2 позивачем не заявлено позовних вимог до нього та не вказано чим та якими діями відповідача порушено права позивача, із зазначенням доказів, крім того не вказано підстав неможливості укласти із відповідачем нотаріальний договір у порядку визначеному ст. 367 ЦК України.

Щодо зазначеної позовної вимоги про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручити судовому експерту ОСОБА_3, на вирішення якої поставити питання викладені у прохальній частині позовних вимог, то слід зазначити, що у відповідності до ст. ст. 133-134 ЦПК України, особи, які вважають, що подання необхідних доказів є неможливим, мають право заявити клопотання про їх забезпечення. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про оплату судового збору, способами забезпечення позову між іншим є призначення судової експертизи. За формою та змістом клопотання повинно відповідати вимогам встановленим ст.134 ЦПК України. Отже, позивачу необхідно процесуально визначитись, чи ним заявляється клопотання про забезпечення доказів форма і зміст якого повинні відповідати ст.ст.133-134 ЦПК України, чи ним заявлено позовну вимогу про призначення експертизи і уточнивши прохальну частину позовної заяви надати суду редакцію позовних вимог у відповідності до приписів процесуального Закону.

Зазначення доказів, виклад обставин, конкретизація змісту позовних вимог, вказання ціни позову, щодо вимог майнового характеру, передбачені п.3,4,5,6 ч.2 ст. 119 ЦПК України.

Отже, вказані недоліки унеможливлюють вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, а тому позивачу необхідно їх усунути.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення часток домобудівлі в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків 5 днів з дня отримання ухвали та розяснити, що в разі невиконання зазначених вимог у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_4