РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/663/16-ц

провадження у справі № 2/0285/652/16

26 квітня 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……………..…Літвин О.О.

за участю секретаря………………Поліщук Т.П.

сторін:

позивачки………………………….ОСОБА_9

відповідача………………………..ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_5

до ОСОБА_4

про стягнення коштів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання їх повнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період навчання в розмірі 500 грн. щомісячно.

В обґрунтування позову зазначила, що донька є студенткою Національної музичної академії імені П.І. Чайковського (далі - Академія), повністю знаходиться на її утриманні і для продовження і здобуття освіти потребує значних матеріальних витрат та допомоги.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що донька навчається безкоштовно і щомісячно отримує стипендію в розмірі 800 грн. На період навчання проживає в м. Києві в гуртожитку Академії, вартість проживання в якому становить 3000 грн. в рік. Постійно витрачає кошти на придбання музичних інструментів, необхідних для навчання, а також купує продукти харчування, оплачує вартість проїзду.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на доньку в сумі 250 грн., мотивуючи тим, що також сплачує аліменти на утримання спільного з позивачкою неповнолітнього сина. Крім того, має захворювання сахарний діабет, у зв'язку з чим потребує постійного лікування і саме через це в липні 2015 року звільнився з роботи, однак після покращення стану здоров'я знову в лютому 2016 року туди влаштувався. Іншого виду доходу, як заробітна плата, на сьогоднішній день не має, на заробітки за кордон не їздить, доглядає стареньку матір.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками повнолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається в Академії. Строк навчання до 30.06.2018 року.

30.01.2011 року між сторонами були припинені шлюбно-сімейні відносини. У грудні 2015 року ОСОБА_8 змінила своє прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_8.

Домовленості про утримання дорослої доньки, яка продовжує навчання, сторони не досягли.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму.

Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, спільна донька сторін ОСОБА_8, яка на момент розгляду справи досягла повноліття, навчається в Академії, яка розташована в м. Київ; проживає на період навчання за місцем розташування навчального закладу в гуртожитку на платній основі; їй не виповнилось 23 роки та вона додатково потребує матеріальної підтримки з боку обох батьків.

Відповідач є працездатною особою 44 років; з лютого 2016 року працевлаштувався в Комунальне підприємство Новоград-Волинської міської ради "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" на посаду слюсаря, де йому нараховують заробітну плату біля 3500 грн.; не надає добровільно своїй доньці матеріальну допомогу на її утримання; будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним такої допомоги, на момент розгляду справи не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти на її утримання.

На думку суду, позовні вимоги дещо завищені.

В судовому засіданні позивачкою не було надано доказів, які б свідчили про придбання нею у зв'язку з навчанням доньки навчального обладнання і матеріалів, проїзду, вартості проживання за місцем розташування навчального закладу тощо.

Посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходиться матір, суд до уваги не бере, оскільки остання є особою пенсійного віку та отримує щомісячну пенсію, крім того, судячи з пояснень самого відповідача, у нього ще є троє братів, які у випадку необхідності також зобов'язані піклуватись про свою матір. Також відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження свого стану здоров'я.

Враховуючи визначений розмір прожиткового мінімуму на одну особу (з 01.01.2016 року - 1 330 грн. Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік"); ту обставину, що спільна донька сторін навчається безкоштовно і отримує стипендію в розмірі 800 грн.; відсутність у неї інших джерел фінансування, окрім матеріальної допомоги з боку батьків, які, в свою чергу, обоє працездатні і позивачка не позбавлена можливості працевлаштуватись та також утримувати свою доньку; наявність у відповідача аліментних зобов'язань щодо утримання неповнолітнього сина, - суд приходить до висновку, що відповідач взмозі сплачувати аліменти в сумі 350 грн. щомісячно. Це відповідатиме як інтересам доньки, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

На думку суду, стягнення аліментів у твердій грошові сумі, а не в частці від заробітку відповідача, дозволить забезпечити більшу стабільність щодо утримання доньки сторін.

Закон рівною мірою покладає обов'язок щодо утримання повнолітніх доньки, сина, які навчаються, на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне утримання ОСОБА_8.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, статтями 191, 198, 199, 200 СК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 350 (триста п'ятдесят) грн. щомісячно, починаючи стягнення з 03 березня 2016 року до закінчення її навчання - 30 червня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя О.О. Літвин