Справа № 524/2818/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука, Полтавської області в складі:

головуючого судді Середа А.В.

при секретарі Кот А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення коштів та захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення коштів та захист прав споживачів.

30 березня 2016 року між ОСОБА_1, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» було укладено Договір №003586 фінансового лізингу з додатками, згідно якого він виступав в якості Лізингоодержувача, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» Лізингодавець. Предмет лізингу транспортний засіб SKODA OCTAVIA.

Вказаний транспортний засіб позивач мав намір придбати для власних потреб. Вказаний договір був укладений ним як фізичною особою, вказаний факт виходить зі самого змісту Договору, оскільки в ньому вказано його дані як фізичної особи - громадянина.

В договорі виключені та обмежені права Лізингоодержувача як споживача стосовно Лізингодавця у разі неналежного виконання ним обов'язків, передбачених договором та законом, звужені обов'язки лізингодавця, які передбачені Законом України «Про фінансовий лізинг», ЦК України, повністю виключена відповідальність відповідача за невиконання або неналежне виконання обов'язків щодо передачі предмета лізингу та передачі цієї речі належної якості, одночасно значно розширені права лізингодавця. Такі положення договору призводять до істотного дисбалансу прав та обов'язків його сторін.

Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд визнати Договір № 003586 фінансового лізингу від 30 березня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» недійсним.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», , юридична адреса 01601, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42-44 в на користь ОСОБА_1 адміністративний та авансовий платіж в сумі 165 000,00 (сто шістдесят пять тисяч) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», , юридична адреса 01601, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42-44 в на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», , юридична адреса 01601, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42-44 в на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 275, 60 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», , юридична адреса 01601, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42-44 в на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1650,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляли.

Суд беручи до уваги відсутність з боку позивача заперечень щодо постановлення по справі заочного рішення та враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно до ст. 1 ЗУ «Про фінансовий лізинг» Фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид

цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

Згідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про фінансовий лізинг» Предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Відповідно до п.п. 138.3.3 п. 138.3 ст. 138 Податкового кодексу України до 5 групи основних засобів віднесено транспортні засоби.

Частиною 2 ст. 806 ЦК України встановлено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Слід звернути увагу на те, що законодавець не обмежився лише загальними положеннями про найм, а й врахував особливості, що застосовані законом до відповідних різновидів предметів найму.

Відповідно до ч. 3 ст. 760 ЦК України особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Обовязковість нотаріального посвідчення договору найму транспортного засобу за участю фізичної особи визначено положенням ч. 2 ст. 799 ЦК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про фінансовий лізинг» Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Право передбачено п. 12.8, 12.9 та 12.10 Договору. При цьому Договір містить пряме посилання на право Лізингодавця на безспірний порядок повернення Предмету лізингу.

Згідно ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 29.08.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» встановлено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, відповідно до п. 8 Постанови до таких документів відносяться договори лізингу, що передбачають у безспірному порядку повернення об'єкта лізингу. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал договору лізингу; б) засвідчена лізингодавцем копія рахунка, направленого лізингоодержувачу, з відміткою про несплату платежів після вручення письмового повідомлення.

Порядок посвідчення договорів лізингу транспортних засобів фізичними особами прямо визначено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Так, у відповідності до п. 3.12. договори лізингу транспортних засобів за участю фізичної особи посвідчуються нотаріусами з дотриманням загальних правил посвідчення договорів найму (оренди) та з урахуванням особливостей, установлених Цивільним кодексом України та Законом України «Про фінансовий лізинг».

Постановою КМУ від 7 вересня 1998 року № 1388 визначено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до п. 8 вказаної Постанови документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені та засвідчені в установленому порядку. Серед таких документів зазначено нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином, договір фінансового лізингу від 30.03.2016 р. № 003586, укладений між позивачем та відповідачем ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» є недійсним, з підстав визначених положеннями ч. 1 ст. 220 ЦК України, так як він нотаріально не посвідчений.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено істотні умови договору. Так істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір підряду також не містить будь яких посилань на права і обовязки сторін, обсяги та строки виконання робіт (послуг), перелік необхідних документів необхідних для підготовки, перевірки та розгляду Підрядником.

Суттєвою вимогою положень є наявність підписаного Сторонами Додатку № 3 до цього Договору, так як він містить суттєві фінансові умови договору, які на час підписання Договору не було узгоджено. Це прямо суперечить ст. 6 ЗУ «Про фінансовий лізинг» щодо розміру та графіку сплати лізингового платежу.

Підписаний сторонами Додаток № 1 до Договору має назву «Графік сплати авансового платежу». Що в свою чергу не відповідає переліку додатків зазначених в Розділі «Додатки до даного Договору» Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

У відповідності з ч. ч. 1, 2, п. п. 2 - 4, 7, 10 - 13 ч. 3, ч. ч. 4 - 8 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 2, 3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу.

На підставі ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

В ч. 1 ст. 203 ЦК України зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів» права позивача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

В силу положень частин 1, 2, п. п. 2 - 4, 11-13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» такі умови є несправедливими для позивача та відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» підлягають визнанню недійсними.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» розмір лізингових платежів є істотною умовою договору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до фінансових послуг зокрема відноситься і фінансовий лізинг. Згідно ж ч. 1 ст. 5 цього Закону фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами підприємцями.

Положенням ст. 227 ЦК України встановлено, що Правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Якщо юридична особа ввела другу сторону в оману щодо свого права на вчинення такого правочину, вона зобов'язана відшкодувати їй моральну шкоду, завдану таким правочином.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

В судовому засіданні встановлено, що 30 березня 2016 року між ОСОБА_1, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» було укладено Договір №003586 фінансового лізингу з додатками, згідно якого він виступав в якості Лізингоодержувача, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» Лізингодавець. Предмет лізингу транспортний засіб SKODA OCTAVIA.

Вказаний транспортний засіб позивач мав намір придбати для власних потреб. Вказаний договір був укладений ним як фізичною особою, вказаний факт виходить зі самого змісту Договору, оскільки в ньому вказано його дані як фізичної особи - громадянина.

В договорі виключені та обмежені права Лізингоодержувача як споживача стосовно Лізингодавця у разі неналежного виконання ним обов'язків, передбачених договором та законом, звужені обов'язки лізингодавця, які передбачені Законом України «Про фінансовий лізинг», ЦК України, повністю виключена відповідальність відповідача за невиконання або неналежне виконання обов'язків щодо передачі предмета лізингу та передачі цієї речі належної якості, одночасно значно розширені права лізингодавця. Такі положення договору призводять до істотного дисбалансу прав та обов'язків його сторін.

Таким чином є всі підстави для визнати Договір № 003586 фінансового лізингу від 30 березня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» недійсним.

Керуючись ст.ст. 14, 57-59, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 216, 220, 227, 638, 760, 806 ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про фінансовий лізинг», ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати Договір № 003586 фінансового лізингу від 30 березня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» недійсним.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», , юридична адреса 01601, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42-44 в на користь ОСОБА_1 адміністративний та авансовий платіж в сумі 165 000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», , юридична адреса 01601, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42-44 в на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 3 000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», , юридична адреса 01601, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42-44 в на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 275, 60 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», , юридична адреса 01601, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42-44 в на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1650,00 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення суду було постановлено без участі особи, яка його оскаржує апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 223 ЦПК України.

Суддя: