Справа № 127/9945/16-ц
Провадження № 2/127/3841/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що 15.05.2011 року сторони зареєстрували шлюб. Від якого в них народилась донька ОСОБА_3, 11.01.2012року народження. З квітня місяця 2016 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що змісило позивача звернутися до суду. Як відомо позивача, відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. Їх дитина потребує нормального харчування, одягу, усе це потребує значних коштів, відповідач має мінливий дохід, та більшість доходу отримує неофіційно. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, 11.01.2012р.н. у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення донькою повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала за обставин викладених в ньому, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Між сторонами виникли сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 15.05.2011року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб (а.с.4).

Згідно свідоцтва про народження 11.01.2012року народилась ОСОБА_3, батьками якої зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис №155 (а.с.5).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року становить 5 600грн. (а.с.21).

Відповідно до ст. ст. 180,181 ч.3 СК України, батьки зобовязанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182ч.2 СК України.

Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.1 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 ч.1 СК України).

Відповідно до ст. 181 ч.1 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 ч.1 СК України).

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обовязків утримувати дитину, судом не встановлено. Добровільно надавати допомогу він не бажає.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст.ст. 141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обовязок батьків на утримання неповнолітньої дитини та те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги дитині, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.05.2016року та до досягнення дитиною повноліття.

Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного згідно ст.ст. 141, 180-182 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працює комірником на ТОВ «Продмаркет Плюс», ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, 07.08.1990року народження, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.05.2016року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20грн.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: