Ухвала

іменем україни

30 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Євтушенко О.І., Гвоздика П.О., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 08 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний Банк України», ОСОБА_2 про визнання припиненим договору поруки, зазначаючи, що за договором поруки від 13 травня 2008 року, укладеним між ним та ВАТ «Державний ощадний банк України», він взяв на себе зобов'язання відповідати солідарно перед банком у повному обсязі за належне та своєчасне виконання зобов'язань ОСОБА_2 за договором відновлювальної кредитної лінії від 13 травня 2008 року.

Посилаючись на те, що між відповідачами 17 вересня 2008 року, без його відома та згоди укладено додаткову угоду № 1 до договору відновлювальної кредитної лінії, згідно з якою підвищено процентну ставку за користування кредитом з 16,5 % до 18 % й відповідно збільшився обсяг його відповідальності перед банком, ОСОБА_1 просив визнати договір поруки припиненим.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 08 грудня 2015 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано договір поруки від 13 травня 2008 року № 81305-1п, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», та ОСОБА_2 - боржником, та ОСОБА_1 - поручителем, припиненим.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що 12 грудня 2008 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», що набрав чинності з 10 січня 2009 року, яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку; умови договору банківського вкладу щодо права банку змінювати розмір процентів на строковий вклад в односторонньому порядку є нікчемною; обставини щодо укладення додаткової угоди від 17 вересня 2008 року № 1 уже досліджувались та були визнані відповідачем у повному обсязі при розгляді справи за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості, тому відсутні підстави, передбачені ст. 559 ЦК України, для припинення договору поруки.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, зазначав наступне.

13 травня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 81305, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 1 млн грн строком до 12 травня 2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16,5 % річних.

На забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов'язань між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 того ж дня укладено договір поруки, за яким ОСОБА_1 зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором від 13 травня 2008 року № 81305.

Відповідно до п. 4.4 договору поруки порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

17 вересня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 до договору відновлювальної кредитної лінії від 13 травня 2008 року № 81305 про збільшення відсоткової ставки за користування кредитом за договором відновлювальної кредитної лінії до 18 % річних.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча і пов'язаний з боржником зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Отже, підставою для припинення договору поруки може бути здійснення без згоди поручителя зміни основного зобов'язання, яке забезпечене порукою, у даному випадку, це збільшення процентної ставки за користування кредитом, про що зазначав позивач, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності.

У п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначав про припинення договору поруки в силу ч. 1 ст. 559 ЦК України, оскільки збільшення процентної ставки за договором відновлювальної кредитної лінії відбулося без його повідомлення та згоди, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності.

Представник банку визнав, що укладення додаткової угоди від 17 вересня 2008 року № 1про збільшення процентної ставки за договором відновлювальної кредитної лінії від 13 травня 2008 року № 81305 призвело до збільшення обсягу відповідальності позивача.

Таким чином, на порушення вимог закону та умов укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 договору поруки, збільшення відсоткової ставки за кредитним договором відбулося без згоди й повідомлення останнього, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, тому суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про припинення договору поруки.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

П.О.Гвоздик

Ю.Г. Іваненко