Справа № 494/700/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2016 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березівської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

01.06.2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Березівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою суду від 13.06.2016 року після усунення позивачем недоліків відкрито провадження по справі.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що на підставі рішення міського виконкому ради народних депутатів №2 від 15.02.1984 року ОСОБА_2 було отримано земельну ділянку для будівництва житлового будинку, на якому у 1986 році вони побудували новий житловий будинок з господарськими будівлями. ОСОБА_1 зазначила, що 05.03.2015 року помер її чоловік ОСОБА_2, та після його смерті залишилось спадкове майно, на вищевказаний житловий будинок за адресою: по вул.. Щорса, 4 (зараз ОСОБА_3) у м. Березівка Одеської області, також позивач зазначила, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 Крім того вказала, що своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як право власності на вищевказаний житловий будинок не було зареєстровано у органах БТІ та розяснено, що з даного питання рекомендовано звернутись до суду. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно яке залишилось після смерті чоловіка ОСОБА_2, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: вул.. Щорса (зараз ОСОБА_3), 4 у м. Березівка Одеської області.

У судовому засіданні 21.09.2016 року позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві (а.с.2-4) та уточненій (а.с.35-37).

Представник відповідача у судовому засідання 21.09.2016 року позов визнала у повному обсязі, заперечень проти позову не має. Надала пояснення, що дійсно у вказаному будинку проживав ОСОБА_2 та наразі мешкає ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, врахувавши думку представника відповідача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до частини четвертої статті 174 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено: «У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову…».

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року зі змінами та доповненнями (далі ЦК України): «Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)».

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №398572 від 10.03.2015 року помер ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-БА №276268 від 27.07.1979 року ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_4, після шлюбу прізвище зазначено - ОСОБА_2 (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії ЯВ №093718 дошлюбне прізвище ОСОБА_5 - «Шульга» (а.с.7).

Відповідно до статті 1217 ЦК України: «Спадкування здійснюється за заповітом та за законом».

У відповідності до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як встановлено судом, позивач звернулась до нотаріуса щодо отримання спадщини, однак постановою нотаріуса відмовлено у праві на спадкування.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.06.2015 року було зареєстровано спадкову справу ОСОБА_2 (а.с.12).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №119/2015, ОСОБА_1 яка є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_2 подала заяву до нотаріуса про отримання спадщини за законом.

Березівською нотаріальною конторою направлявся запит до КП «БТІ Одеської міської ради» з приводу надання інформації щодо права власності на вищевказаний житловий будинок (а.с.13).

Відповідно до листа КП «БТІ Одеської міської ради» від 22.09.2015 року зареєструвати право власності на вищезазначений будинок - не можливо (а.с.21), у звязку з чим нотаріусом було винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна ОСОБА_2 (а.с.22).

Відповідно до статті 1218 ЦК України: «До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті».

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України: «Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини».

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право.

ОСОБА_1 виявила згоду на прийняття спадщини, звернувшись до нотаріальної контори для її отримання.

Більш того, судом встановлено, що згідно договору про передачу в безстрокове користування земельної ділянки від 27.03.1984 року ОСОБА_2 передано у безстрокове користування земельну ділянку за адресою вул.. Щорса, 4, м. Березівка, Одеська обл. (а.с.10-11).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок за адресою: вул.. Щорса, 4, м. Березівка, Одеська області замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_5. (а.с.14-19). Згідно рішення виконавчого комітету Березівської міської ради від 28.01.2016 року вулицю Щорса в м. Березівка перейменовано на вулицю ОСОБА_3 (а.с.20).

Листом техніка з інвентаризації нерухомого майна від 13.05.2016 року визначено інвентаризаційну вартість житлового будинку за адресою: вул.. Щорса, 4, м. Березівка, Одеська обл..(а.с.23).

Окрім того ОСОБА_2 за свого життя сплачував рахунки за комунальні послуги за адресою: вул.. Щорса, 4, м. Березівка, Одеська обл., про що свідчать довідки (а.с.24-30)

Тобто, вказане дає підстави вважати суду, що подружжя користувалась та проживало у вищевказаному будинку та фактично володіло ним, а тому позивач має право на успадкування даного житлового будинку.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним».

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, за умови прийняття ОСОБА_1 спадщини за законом після смерті її чоловіка у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.. Щорса, 4, м. Березівка, Одеська обл.

Рішення повинно відповідати вимогам статтей 213, 215 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березівської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 69.5 кв.м., житловою площею 48,2 кв.м., що розташований за адресою: вул.. ОСОБА_3 (колишня Щорса) будинок 4, м. Березівка, Одеська область, загальною вартістю 212773 грн. 00 коп. на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 померлого, 05.03.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22.09.2016 року.

Суддя І.А. Римар