Справа № 136/1598/15-ц
УХВАЛА

06 червня 2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

В складі судді Ганкіної І.А.

при секретарі Шеванюк О.О.

адвоката ОСОБА_1

пред-ка ОСОБА_2

боржника ОСОБА_3

Розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця скаргу ОСОБА_4 за участю ОСОБА_3 на постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Липовецкого районного управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження, -

встановив:

02.09.2015 року ОСОБА_4 звернулася до Липовецького районного суду Вінницької області зі скаргою, яку мотивувала тим, що 16.07.2015 року постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_5 їй було відмовлено у відкритті виконавчого провадження № 48144812 за виконавчим листом № 136/849/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на її користь коштів в сумі 3000 грн. Підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження державний виконавець вказала пропуск стягувачем строку для предявлення виконавчого документа до виконання. Скаржник вважає вказану постанову незаконною, оскільки в лютому та березні 2015 року боржник частково виконав рішення Липовецького районного суду Вінницької області по справі № 136/849/13-ц, перерахувавши їй через відділення поштового звязку кошти в загальній сумі 400 грн. Вказані дії боржника свідчать про переривання строку давності предявлення виконавчого документа до виконання. Після переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється і час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Оскільки старший державний виконавець при прийнятті оскаржуваної постанови не врахувала зазначеного, скаржник просить суд поновити її права.

Представник скаржника ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив суд поновити порушені права його довірительки. Суду також пояснив, що виконавчий лист був виданий судом без зазначення індентифікаційного коду, в зв»язку з чим він не приймався на виконання і представник позивача був змушений займатися відшуканням даного коду. Крім того, просив врахувати, що відповідач визнав свій обов»язок виконати рішення суду, так як двічі сплатив по 200 грн., що не було враховано державним виконавцем. Таким чином строк подання виконавчого листа до виконання не був пропущеним, тому постанова державного виконавця підлягає до скасування.

Боржник (відповідач) ОСОБА_3 скаргу не визнав, вважає постанову державного виконавця законною та пояснив, що дійсно двічі перевів гроши в порядку виконання рішення суду, але оскільки ОСОБА_4 не виконувала рішення суду про обов»язок сплатити шкоду йому, він рішення суду виконувати припинив.

В судове засідання представник Відділу ДВС Липовецького районного управління юстиції не з»явився, був попереджений належним чином та завчасно, про що свідчить поштове повідомлення.

Тому, суд враховуючи думку учасників розгляд скарги проводить у відсутність представника Відділу ДВС Липовецького районного управління юстиції, який до суду не з»явився, причин неявки до суду суду не повідомив.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що мають значення для справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Липовецького районного суду Вінницької області стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Рішення набрало законної сили 17 вересня 2013 року.

На виконання судового рішення видано виконавчий лист від 14 жовтня 2014 року.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції від 03 листопада 2014 року було відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження, в звязку із відсутністю у виконавчому документі ідентифікаційного номера боржника.

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про внесення виправлень до виконавчого листа, зокрема внесення ідентифікаційного номера боржника.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено, оскільки відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 25 червня 2014року у справі № 6-62цс14. За якою, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Згодом позивач знову неодноразово зверталася із заявами про примусове виконання рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 26 липня 2013 року, крім того у заяві від 13 липня 2015 року вона повідомила про те, що строк предявлення виконавчого листа перервався, в звязку із частковим виконанням боржником судового рішення.

Щоразу ОСОБА_4 відмовляли у відкритті виконавчого провадження в звязку і пропущенням строку для предявлення виконавчого документа до виконання, що підтверджується постановами про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24 квітня, 16 липня 2015 року.

24 квітня 2015 року позивач звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 29 травня 2015 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа.

02 вересня 2015 року представник позивачки ОСОБА_4 в звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Як вбачається, у постановах про відмову у відкритті виконавчого провадження від 03 листопада 2014 року, 24 квітня 2015 року та 16 липня 2015 року мають місце розбіжності щодо даних про дату набрання законної сили рішення суду, за примусовим виконанням якого звертається позивач.

Крім того, судом враховується, що ОСОБА_3 визнавши обов»язок виконання рішення суду двічі у лютому та березні 2015р. вніс в погашення збитку 200 грн., всього на загальну суму 400 грн. на користь ОСОБА_4

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦК України, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід»ємною частиною «права на суд» закріпленому у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а отже передбачає зобов»язання виконувати рішення суду (наприклад, п.41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997р., п.21 рішення у справі «Кутій проти Хорватії», рішення у справі «Буланов та Купчик проти України» п.36-40 від 09.12.2010р.).

Таким чином, важливою частиною доступу до правосуддя є не лише право звернення до судової інстанції, а і виконання рішення суду.

Таке завершення реалізації права на вирішення спору за судовим рішенням є стадія виконання рішення суду, оскільки саме виконавче провадження є у відповідності до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» завершальною стадією судового провадження.

З огляду на викладене та враховуючи те, що невідємною та обовязковою ознакою ефективності здійснення процесу правосуддя є реальний захист порушених або невизнаних прав та інтересів осіб, який полягає, у тому числі, в наявності можливостей виконати ухвалене судове рішення, що є кінцевою стадією процесу правосуддя, та враховуючи чисельні звернення ОСОБА_6 про оскарження дій державного виконавця, визнання боржником свого обов»язку виконати рішення суду та добровільну сплати двох платежів по відшкодуванню шкоди, суд вважає, що висновок старшого державного виконавця Марахович М.О. про відмову у відкритті виконавчого провадження є неправомірним, в зв»язку з чим постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_5, щодо відмови в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 136/849/13-ц виданого 12.01.2015 року Липовецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 3 000,00 грн. на користь ОСОБА_4 слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 72, 73, 385-387 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження задоволити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_5 щодо відмови в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 136/849/13-ц виданого 12.01.2015 року Липовецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 3 000,00 грн. на користь ОСОБА_4 від 16.07.2015 року по ВП № 48144812.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: