Справа № 222/1/16-ц
Провадження 2/222/41/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року Володарський районний суд Донецької області в складі суду:

судді: Доценко С.І.,

при секретарі: Болбат Н.І.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до

ПАТ Страхова компанія «Країна»,

третя особа без самостійних вимог ПАТ «Дельта Банк»

про виплату страхового відшкодування , пені, індексу інфляції та 3% річних за прострочення виплати суми страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, прийнятих судом, просив суд стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування в сумі 33004,05 грн., за прострочення виплати суми страхового відшкодування пеню в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в сумі 2068.86 грн., та відповідно до ст.625 ЦК України інфляційні збитки в сумі 163.83грн. та 3% річних від простроченої суми - 282,12 грн., а також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що є власником транспортного засобу «Богдан» 211010 державний номер НОМЕР_1, який придбаний в кредит, та застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту 11-45/285/2.1.5.1 програма «Автотрофі» від 27.11.2014 року, укладеним з відповідачем ПАТ «СК Країна» від ризиків, пов'язаних з використанням транспортного засобу, до яких відносяться ДТП, протиправні дії третіх осіб, інші випадкові події. Вигодонабувачем за договором є ПАТ «Дельта Банк». За умовами договору страхова сума за договором складає 78000грн відповідно до п.7.1 договору, франшиза становить 1% від страхової суми, встановленої в п. 7, договору та п.4 заяви Страхувальника. Обов'язковий страховий платіж становить за договором 2 714.40 грн., який був сплачений Страхувальником одноразово в повному обсязі. Строк дії договору встановлений з 29.11.2014 по 28.11.2015 року. 29.09.2015 року в 5.40 на автодорозі Володарське-Бойове-Суженка 2км+800м сталась ДТП з вини позивача, що встановлено постановою Володарського районного суду від 09.10.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУПАП. Внаслідок ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль, про що 30.09.2015 року був повідомлений Страховик, згідно з умовами договору. Представнику Страховика для огляду був наданий транспортний засіб, був складений Акт огляду транспортного засобу. Страховику у встановлений строк були подані всі документи для підтвердження страхового випадку. Страховик визнав дорожньо-транспортну подію, що сталась 29.09.2015 року страховим випадком, визнав автомобіль конструктивно загиблим, тому що вартість відновлюваного ремонту становить 75211.66 грн., що складає 96% його ринкової вартості, та визначив страхове відшкодування в сумі 16485.60 грн., яка була перерахована на рахунок вигодонабувача ПАТ «Дельта Банк». З зазначеним висновком вона не погодилась. На її вимогу надати калькуляцію відновлюваного ремонту та висновок спеціаліста їй було відмовлено з посиланням, що зазначені документи лише для внутрішнього використання. На підставі проведеної за ухвалою суду судової авто-товарознавчої експертизи, висновком експерта №55 від 22.03.2016 року встановлено, що пошкоджений транспортний засіб «Богдан» підлягає відновленню. Вартість його ремонту становить 52984.05 грн. Ця сума знаходиться в межах страхової суми, встановленої п.7.1 договору страхування та не становить більше 70% ринкової вартості автомобілю (п.п.8.2.1.2, п.18.2 договору), яка б свідчила про конструктивну загибель транспортного засобу. Вважає, що висновок Страховика грунтується на страховому акті «11-45/37193/2.1.5.1, затвердженого 27.11.2015 директором з врегулювання ПАТ «СК «Країна», який складений, виходячи із розрахунків ТОВ «Експертум АВЕ» та ремонтній калькуляції, що не відповідали вимогам Методики проведення товарознавчої експертизи та оцінки КТС, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонд держмайна України, від 24.11 2003 року №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року №1074/8395. Відповідно до платіжного доручення №0313135 відповідачем на користь вигодонабувача за його згодою було перераховано узгоджену ними суму страхового відшкодування в сумі 16485.60 грн. Але ж при тому, що транспортний засіб підлягає відновленню, то перерахована сума є лише часткою страхового відшкодування. Відповідно до п. 18.2.1.1.,18.2,18.2.1 сума страхового відшкодування, що підлягала б виплаті за зазначеним страховим випадком повинна була становити 33004.05 грн., яка розрахована наступним чином: 52984.05 (вартість відновлюваного ремонту) - 3494.40 (франшиза за договором відповідно до п.7 договору) - 16495.60 (виплачена вигода набувачу сума страхового відшкодування). Окрім того, відповідно до п.14.4.1 договору, за яким страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну сплату страхового відшкодування - пені у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, просить стягнути пеню в сумі 2068.86 грн. за прострочення з 19 грудня 2015 року до дня звернення з позовом за 104 дні. Також на підставі ст.. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача за невиконання грошового зобов'язання 163.83 грн. збитки від інфляції та 282.12 грн. - 3 % річних.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали свої вимоги та просили їх відшкодувати в повному обсязі. Вважають, що відповідачем була невірно розрахована сума відновлюваного ремонту, що потягнуло за собою зменшення страхового відшкодування на користь вигодонабувача. Виплата не в повному обсязі страхового відшкодування порушило право позивачки, що полягає в тому що, при правильному розрахунку та виплаті повної суми страхового відшкодування на користь вигодонабувача, покрило би в повному обсязі суму по кредиту, боржником за яким є позивач, та таким чином звільнило б позивача від кредитних зобов'язань. Позивач звернулась до суду від свого імені про стягнення коштів на свою користь тому що вигодонабувач, погодившись на виплату страхового відшкодування в меншому розмірі та знаючи про розгляд справи, не заявив самостійних вимог на предмет спору, а тому, банк отримавши узгоджене з Страховиком відшкодування реалізував своє право за договором як вигодонабувач.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але ж направив суду заперечення проти позову, в яких проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, що відповідач відповідно до умов укладеного між сторонами договору страхування, у встановлені договором строки, після з'ясування стану автомобілю виплатив вигодонабувачу за договором - ПАТ «Дельта Банк» узгоджену з вигодонабувачем суму 16485.60 грн., що підтверджується платіжним дорученням №13618 від 01.12.2015 року. Виплата була проведена в такому розмірі тому що автомобіль було визнано конструктивно загиблим тому що вартість відновлюваного ремонту на підставі ремонтної калькуляції була встановлено в сумі 75 211.66 грн., що становить 96% від страхової суми (78000грн.), що у відповідності до Правил страхування є підставою для застосування наслідків конструктивної загибелі ТЗ. Звітом №16314 ТОВ «Експертум-АВЕ» від 17.11.2015 року було встановлено ринкову вартість пошкодженого ТЗ після ДТП, що складала 51000 грн. Таким чином було розраховано суму відшкодування в сумі 16485.60 грн. (78000-51000-7800 (франшиза) - 2714.40 грн. (страховий платіж). Відповідач не зобов'язаний брати до уваги експертне дослідження, зроблене за ухвалою Володарського районного суду, тому що в його проведенні не було необхідності. Стан застрахованого засобу та оцінка вартості відновлювального ремонту були зроблені на підставі п.13.11.3 Правил страхування» та п.18.1 Договору страхування на підставі Ремонтної калькуляції. Згідно п.13.19 Правил вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема онлайн аукціон з продажу автомобілів чи аналогічні аукціони), або на підстав в висновку або звіту авто товарознавчого дослідження або за згодою сторін. Звіт складений ТОВ «Експертум-АВЕ» від 17.11.2015 року неоскаржений, висновки не спростовані, а тому не було у суду необхідності призначати авто товарознавче дослідження, з висновками якого відповідач не погоджується. Відповідачем 01.12.2015 року було виплачено страхове відшкодування на рахунок ПАТ «Дельта Банк», який є вигодонабувачем за договором, що свідчить про належне виконання зобов'язань за договором страхування. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи - ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з»явився,будучі належним чином повідомлений про місце та час судового розгляду , але ж направив письмові заперечення проти позову , мотивуючи тим, що між позивачем та ПАТ « Астра Банк»( правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № К-1879010, згідно якого банк надав позивачу кредитні кошти на придбання автомобілю Богдан 211010 р/н НОМЕР_1. Забезпечення кредитних зобов»язань було забезпечено договором застави ТЗ від 09.12.2013 року . 02.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк « та АТ « Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за №1533 і до АТ « Дельта Банк» перейшли права вимоги за договором № К-1879010 від 09.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк « та ОСОБА_1 Згідно розрахунку заборгованості на 27.01.2016 року загальна заборгованість позивача перед АТ «Дельта Банк» складає 22925.56 грн. 27.11.2014 року між позивачем та ПАТ «СК Країна» в черговий раз було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 11-45/285/2.1.5.1. Вигодонабувачем за цим договором було зазначено ПАТ «Дельта Банк»( п.3 договору страхування) Виходячи із норм ст.979,985,990 ЦК України право вимоги про стягнення страхового відшкодування має тільки вигодо набувач за договором страхування , який від вимоги про стягнення страхового відшкодування не відмовився та не уповноважував позивача звертатись до суду з такими вимогами в інтересах банку. Просить відмовити позивачу в задоволенні позову. Тому що позивач за цим позовом не має право вимоги.

Розглянувши справу в межах заявлених вимог, на підставі наявних в справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування»від 7 березня 1996 р. № 85/96-ВР (далі - Закон № 85/96-ВР) договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, зазначеній в договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається відповідно до Правил страхування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Стаття 20 п. 3 Закону України № 85/96-ВР встановлює що страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати неустойки (штрафу, пені, розмір якої визначається умовами договору страхування.)

Відповідно до ст. 8 Закону України № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до положень ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.

Ця ж стаття передбачає, що страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.

Згідно з положеннями ст.636 ЦК України договором на користь третьої особи визнається договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. При цьому законодавцем встановлено, що виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. Так, частиною 4 ст.636 ЦК України встановлено, що якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Судом встановлено на підставі копії договору страхування та це не оспорюється сторонами, що 27.11.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 11-45/285/2.1.5.1 добровільного страхування наземного транспорту по програмі «Автопрофі», яким застраховані ризики, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, що належить позивачу на праві приватної власності - автомобіля марки «Богдан 211010 д/н НОМЕР_1 . Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою ПАТ «СК «Країна».

Згідно п.3 зазначеного договору вигодонабувачем за зазначеним договором зазначено ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до п.4 договору предметом договору є майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом.

В п.7 договору зазначені страхові ризики ,одним із яких зазначено дорожньо-транспортна пригода.

Розмір безумовної франшизи встановлений по ДТП в залежності від наявності вини водія. При наявності вини в ДТП - 1% ,без вини водія в ДТП -1%. Сторонами визначена ринкова вартість автомобілю 78 000грн та страхова сума. Яка становить 780000 грн.

Згідно з п.8 договору строк дії договору з 29.11.2014 по 28.11.2015 року . Страховий платіж - 2714 грн.

Відповідно до п. 17 зазначеного договору встановлені порядок та умови виплати страхового відшкодування, згідно якого страховик протягом 15 робочих днів з моменту подання всіх документів необхідних для підтвердження факту настання страхового випадку приймає рішення про виплату або відмову в проведенні виплати страхового відшкодування, що оформлюється страховим актом. Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 15 робочих днів з дня затвердження страхового акту. При виплаті страхового відшкодування , якщо розмір збитків застрахованому ТЗ більший ніж 25% встановленої страхувальником страхової суми, безумовна франшиза за ризиком «ДТП» при наявності вини водія збільшується на суму страхового платежу , що встановлений на момент укладення договору .

П.18 договору визначає порядок визначення розміру збитків та страхового відшкодування, за умовами якого визначення розміру збитків може здійснюватись Страховиком на підставі : калькуляції Страховика (складається Страховиком за допомогою програмного продукту (Audatex тощо), авто товарознавчого дослідження (експертний висновок, акт,звіт, тощо) щодо визначення розміру збитку, рахунків СТО. Відшкодуванню підлягають реальні збитки у виді витрат на проведення відновлюваного ремонту ТЗ в межах страхової суми, розрахованих, відповідно до Закону України, Правил та цього договору, а також у виді вартості ТЗ в межах страхової суми (у разі конструктивної загибелі ( вартість відновлюваного ремонту ТЗ становить 70% і більше його ринкової вартості ) ТЗ

Згідно п.20 цього договору умови не зазначені у цьому договорі регулюються Правилами та діючим законодавством України. Уразі розбіжностей між Правилами та договором, пріоритетне значення мають умови, зазначені в Договорі.( а.с.7,9)

Право власності позивача на застрахований автомобіль Богдан 211010 підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ( а.с.73)

На підставі постанови Володарського районного суду від 09.10.2015 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ст.124 КУПАП, яке полягало в тому , що 29.09.2015 року о 05.40 на а/д Володарське-Бойове -Суженка 2км+800 м., керуючи транспортним засобом «Богдан 211010» д/н НОМЕР_1, не вибрала безпечну швидкість руху та скоїла наїзд на перешкоду, в результаті чого автомобіль отримав технічні пошкодження.( а.с.15)

Згідно заяви про настання страхового випадку від 30.09.2016 року та заяви на виплату страхового відшкодування від 30.09.2016 року, судом встановлено, що, наступного дня після ДТП, 30.09.2015 року, у встановлений договором строк позивач звернулась до відповідача, повідомивши про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування,таким чином повідомивши про подію, яка за умовами договору страхування є страховим випадком (а.с.6,13).

Згідно з копією Страхового акту №11-45/37193/2.1.5.1 від 27.11.2015 року ДТП за участю ОСОБА_1, в якому було пошкоджено застрахований за зазначеним вище договором страхування транспортний засіб Богдан 211010, визнаний страховим випадком, та визначено розмір страхового відшкодування, яке погоджене з вигодонабувачем ПАТ»Дельта Банк». Заява від ПАТ «Дельта Банк» на виплату страхового відшкодування надійшла 26.11.2015 року (реквізити документу №8938 від 26.11.2015 року), в сумі 16485.60 грн. (а.с. 99). В розрахунку відновлюваного ремонту ТЗ зазначена вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу (підстава ремонтна калькуляція №37193 від15.10.2015 року AUDOTEX) на суму 75211.66 грн. Зазначена франшиза 10514грн. Зазначено зменшення розміру страхового відшкодування ( підстава звіт №16314 від17.11.2015 року ТОВ «Експертум -АВЕ») в сумі 51000грн. (а.с.99)

Згідно з листом ПАТ «Дельта Банк» вх. .№8938 від 26.11.2015 року повідомляє ПАТ «СК «Країна» про свою згоду на отримання страхового відшкодування по страховому випадку , що стався 29.09.2015 року за участю застрахованого транспортного засобу «Богдан» д/н НОМЕР_1 (страхувальник за договором страхування ОСОБА_1.) шляхом перерахування коштів на погашення кредиту.

Позивач не заперечувала, що дійсно відповідачем на користь вигодонабувача ПАТ «Дельта Банк» перераховане страхове відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу «Богдан» д/н НОМЕР_1 згідно платіжного доручення №13618 від 01.12.2015 року, в рахунок погашення її кредитних зобов'язань в сумі 16485.60 грн., що відповідно до ст.61 ЦПК України не потребує доказуванню.

Згідно довідки ПАТ «Дельта Банк» встановлено, що на 27.01.2016 року заборгованість за кредитним договором ОСОБА_1 становить 22 689.21 грн.

Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи №55 від 22 березня 2016 року автомобіль «Богдан 211010 д/н НОМЕР_1 на дату оцінки 29.09.2015 року становить 118 117,35 грн. Його залишкова вартість , з урахуванням строку експлуатації, пробігу, його фактичного технічного стану, комплектності та додаткового обладнання становить 61762.17 грн. Вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу на дату ДТП 29.09.2015 року без ПДВ становить 52984.05грн . За висновком експерта даний пошкоджений автомобіль підлягає ремонтно-відновлюваним роботам. (а.с.161-193)

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача, що висновок Страховика про конструктивну загибель застрахованого транспортного засобу «Богдан 211010 д/н НОМЕР_1 не відповідають дійсності і суд вважає необґрунтованим розрахунок страхового відшкодування, зроблений Страховиком, виходячи із ремонтної калькуляції №37193 від 15.10.2015 року.

Враховуючи, що судом встановлено що застрахований транспортний засіб не є конструктивно знищеним, а підлягає відновлюваному ремонту, який не перевищує встановлені п.18.2.1 договору 70% його ринкової вартості, суд вважає, що розрахунок страхового відшкодування повинен бути зроблений відповідно до п.18.2.1.1 п 18.2, та п.18.2.1 Договору добровільного страхування, а саме в розмірі реальних збитків у виді витрат на проведення відновлюваного ремонту ТЗ в межах страхової суми.

З цих підстав суд вважає обґрунтованою калькуляцію страхового відшкодування позивача, яка складається із наступного: 52984.05( встановлена вартість відновлюваного ремонту без ПДВ) - (франшиза п.17.4 (2714.40+780) - 16495.60 (сума виплаченого вигодонабувачу страхового відшкодування) = 33004.05 грн. і саме таке страхове відшкодування підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

При цьому суд вважає, що процесуальна пасивність третьої особи -ПАТ « Дельта Банк», яка відповідно до п. 2 договору добровільного страхування є вигодонабувачем та має першочергове право на отримання страхового відшкодування у разі настання страхового випадку, свідчить про те, що вона задовольнялась узгодженим з Страховиком розміром страхового відшкодування в сумі 16 485.60 грн. та будучи належним чином повідомленою про наявність спору, маючи можливість пред'явити до страховика самостійні вимоги на предмет спору, не пред'явила претензій до страховика з приводу переадресації їй страхової виплати, чим, на думку суду, відмовилась від свого права на отримання грошового відшкодування в більшому розмірі. А позивач, на підставі її відмови, відповідно до ч.4 ст.636 ЦК України набула право на отримання страхового відшкодування за зазначеним договором страхування в більшому розмірі ніж встановлено Страховиком.

На думку суду, не заслуговують на увагу доводи третьої особи, що позивач немає права на звернення з зазначеним позовом, тому що її право не порушено.

Суд вважає очевидним та доведеним в судовому засіданні, що відповідач, зробивши невірну калькуляцію страхової виплати за договором добровільного страхування, якою безпідставно визнав застрахований автомобіль конструктивно знищеним, порушив майнові інтереси позивача, як страхувальника тим, що при виплаті в меншому розмірі суми страхового відшкодування вигодонабувачу в рахунок погашення кредитних зобов'язань ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк», позбавив позивача можливості за рахунок страхового відшкодування на користь вигодонабувача, звільнитись в повному обсязі від кредитних зобов'язань перед банком - вигодонабувачем, при тому що за довідкою банку заборгованість за кредитом на 27.01.2016 року складала 22925.56 грн., що є сумою меншою ніж сума, що підлягає страховому відшкодуванню, а також позбавив можливості решту страхового відшкодування витратити на ремонт автомобіля.

Суд вважає неналежними доказами надані відповідачем Акт технічного огляду транспортного засобу Експертної компанії «Укравтоекспертиза», Акт огляду транспортного засобу від 30.09.2015 року фахівцем зі страхування ОСОБА_5, ремонтну калькуляції № 37193 від 15.10.2015 року, які надані на підтвердження висновку про конструктивну загибель застрахованого транспортного засобу і які покладені в основу Страхового акту, із наступних підстав.

Так, дослідивши в судовому засіданні копію акту технічного огляду застрахованого транспортного засобу, що проводився Експертною компанією «Укравтоекспертиза» в особі Хартинова Б.Б. (повноваження його в акті не зазначені), встановлено, що огляд проводився шляхом зовнішнього візуального огляду, 01.10.2015 року без участі власника майна. Від імені власника в огляді приймав участь особа ОСОБА_1, повноваження якого на участь в огляді з боку власника не підтверджені в судовому процесі позивач звертала увагу на те, що повноважень для участі в огляді ОСОБА_1 вона не надавала. Та навіть зазначеною особою (ОСОБА_1.) підписаний лише перший аркуш акту з установчими відомостями про транспортний засіб. Другий аркуш акту, на якому саме зазначені результати огляду транспортного засобу із зазначенням характеру пошкоджень та технічного стану транспортного засобу, підписаний лише спеціалістом Експертною компанією «Укравтоекспертиза», що ставить під сумнів ознайомлення всіх учасників огляду з актом технічного огляду, що є порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів , затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фондом держмайна України від 24.11.2003 N 142/5/2092 ( а.с.78)

Акт огляду транспортного засобу від 30.09.2015 року складений ОСОБА_5 фахівцем із страхування філії Страховика в м. Маріуполі також зазначає пошкодження та технічний стан транспортного засобу. В переліку пошкоджень в графах «Е( заміна)» і «І(ремонт)» навпроти № 3 «капот» зазначені відмітки в обох рядках ,із виправленнями в рядку «І», які не оговорені як описка у встановленому порядку, з відповідними підписами учасників огляду, що приводить до неоднозначного тлумачення результатів огляду, а тому не можуть бути прийняті судом як доказ (а.с.79)

Що стосується дослідженої наданої ремонтної калькуляції №37193 від 15.10.2015 року яка зроблена за допомогою програмного продукту (Audatex), не зазначено якою уповноваженою особою Страховика виконувалась оцінка, які відомості про пошкодження транспортного засобу були взяті за основу, калькуляцію не підписано виконавцем роботи, що не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фондом держмайна України від 24.11.2003 N 142/5/2092. (85-88)

Суд вважає, що решта позовних вимог задоволенню не підлягають із наступних підстав.

Щодо сплати неустойки ( пені) за прострочку виконання зобов'язання, суд вважає, що ці вимоги не підлягають задоволенню, тому що Страховик у встановлений договором строк виплатив вигодонабувачу, суму визначеного страховиком страхового відшкодування. Позивач оспорює лише суму страхового відшкодування, а тому ці вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи представника позивача щодо можливості застосування в даних правовідносинах відповідальності за несвоєчасне виконання зобовьязання за договорами страхування у відповідності до ст. 625 ЦК України, за правилами якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, та % річних не мають правового підґрунття, тому що згідно п.4 Договору добровільного страхування, укладеного між сторонами, є не грошові зобов'язання, а майнові інтереси страхувальника, пов'язані с використанням, володінням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом.

Судові витрати по справі складаються із судового збору в сумі 580.21 грн., сплаченого позивачем при зверненні дот суду та витрат на проведення судової авто товарознавчої експертизи, яка становить, згідно наданої квитанції 1200 гривень, яка також оплачена позивачем.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України, пропорційно задоволених вимог. Судом задоволено позовні вимоги на 93 %, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 1656 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 8, 9, 18, 25, 26 Закону України «Про страхування», України «Про страхування», ст.ст. 636 ч.4, 979 ,985 ЦК України, Договором № 11-45/285/2.1.5.1 добровільного страхування наземного транспорту по програмі «Автопрофі» від 27.11.2014 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «СК «Країна», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « Страхова компанія «Країна», третя особа без самостійних вимог Публічне акціонерне товариство « Дельта Банк» про виплату страхового відшкодування , пені, індексу інфляції та 3% річних за прострочення виплати суми страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Країна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за договором № 11-45/285/2.1.5.1 добровільного страхування наземного транспорту по програмі «Автопрофі» від 27.11.2014 в розмірі 33004 (тридцять три тисячі чотири) гривні 05 копійок, судові витрати в сумі 1656 (одна тисяча шістсот п?ятьдесят шість) гривень, а всього 34660 (тридцять чотири тисячі шістсот шістдесят) гривень 05 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 08.06.2016 року .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Маріуполя через Володарський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Доценко