Справа № 750/707/16-ц Провадження № 22-ц/795/1592/2016 Головуючий у I інстанції -Жук М. І. Доповідач - Шитченко Н. В.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.

суддів: Бобрової І.О. Острянського В.І.,

при секретарях - Зіньковець О.О., Шапко В.М.,

за участю ОСОБА_1, його представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників ТОВ «АВТО ПРОСТО» - Онищенка О.А., Сметанюка І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігів від 11 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про визнання угод припиненими та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_1, ОСОБА_6 про стягнення боргу -

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 липня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано припиненими угоду № 0323015 від 26 жовтня 2010 року про надання послуг з придбання автомобіля та договір застави автомобіля ВАЗ 211440, держномер СВ 9320 ВА, укладеного між сторонами 19 березня 2013 року. В задоволенні зустрічного позову ТОВ «АВТО ПРОСТО» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «АВТО ПРОСТО», посилаючись на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати вказане рішення суду та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, а позовні вимоги ТОВ «АВТО ПРОСТО» задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції розглянув справу без врахування положень ст.ст. 509, 526, 530, 625 та ч. 1 ст. 903 ЦК України.

Представник скаржника зазначає, що ані укладена між сторонами угода від 26 жовтня 2010 року, ані додатки до неї чи її окремі статті не визнавалися судом недійсними через невідповідність чинному законодавству, отже виконання умов укладеної угоди та додатків до неї є обов'язковими для сторін.

Також вважає необґрунтованим висновок суду про те, що щомісячні внески в оплату послуг після отримання позивачем автомобіля мають розраховуватися, виходячи з ціни автомобіля, яка діяла на день його придбання. Вказує, що районним судом не враховано критерій визначення грошового розміру внеску в оплату послуг, а саме, поточної ціни автомобіля.

Наголошує на тому, що судом залишено поза увагою наявність заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «АВТО ПРОСТО» за укладеною угодою, оскільки він з грудня 2015 року припинив сплачувати щомісячні повні внески.

В письмових запереченнях представник позивача за первісним позовом, не погоджуючись з доводами апеляційної скарги та вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, просить апеляційну скаргу відхилити, а судове рішення - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «АВТО ПРОСТО», суд першої інстанції виходив з того, що розмір складових повних внесків та інших передбачених угодою платежів, які позивач мав і має сплачувати після 18 березня 2013 року (моменту передачі ПАТ «Чернігів-Авто» у власність позивача автомобіля LADA), повинен обчислюватися, виходячи з ціни автомобіля в сумі саме 64200 грн. Вимога ТОВ «АВТО ПРОСТО» про сплату ОСОБА_1 після вищевказаної дати внесків та платежів у розмірах, обчислених із суми ціни автомобіля, яка перевищує 64200 грн., тягне за собою перевищення встановленої угодою плати за отримання позивачем послуги (неправомірну вигоду), що суперечить ч. 1 ст. 903 ЦК України. Отже, враховуючи надані ОСОБА_1 квитанції про сплату коштів, його зобов'язання перед ТОВ "АВТО ПРОСТО" припинились у зв'язку з виконанням.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

По справі встановлено, що 26 жовтня 2010 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» і ОСОБА_1 укладено угоду № 0323015 (з додатками 1-5) з метою придбання автомобіля марки JAC HFC1020К вартістю 61340 грн. Додатком № 1 визначено, що розмір вступного внеску становить 3% + ПДВ - 2208,24 грн., щомісячний цілий чистий внесок - 0,8333%, щомісячний внесок в оплату послуг - 0,38% + ПДВ, щомісячний внесок в оплату страхового платежу - 0,065%, плата за право на отримання автомобіля - 3% + ПДВ. Загальна сума грошових зобов'язань ОСОБА_1 за укладеною угодою на день підписання додатку № 3 від 27 лютого 2013 року становила 105489,50 грн., з яких у день підписання додатку покупцем було сплачено 48028,83 грн., а сума заборгованості склала 57460,67 грн., яка може бути змінена у разі зміни поточної ціни автомобіля (а.с. 7-14).

У зв'язку з тим, що автомобіль марки JAC з 2014 року на територію України не поставлявся (а.с. 101), сторони дійшли згоди про отримання ОСОБА_1 за оспорюваною угодою іншого транспортного засобу, на підтвердження чого був укладений договір від 14 березня 2013 року, за умовами якого ПАТ «Чернігів-Авто» зобов'язується передати у власність ОСОБА_1 автомобіль марки LADA 114 5D 1.6.8V., 2013 року випуску, вартістю 64200 грн. (разом з ПДВ) після отримання оплати 100% загальної його вартості, а ТОВ «АВТО ПРОСТО» - оплатити ПАТ «Чернігів-Авто» його вартість в цій сумі (а.с. 15-19).

Для забезпечення виконання зобов'язань за оспорюваною угодою № 0323015 від 26 жовтня 2010 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_6 07 березня 2013 року було укладено договір поруки, за умовами якого остання поручилась перед відповідачем за належне виконання зобов'язань ОСОБА_1 (а.с. 20-21).

Крім того, для забезпечення вимог ТОВ «АВТО ПРОСТО» щодо виконання зобов'язань за угодою від 14 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АВТО ПРОСТО» 19 березня 2013 року було укладено договір застави автомобіля марки ВАЗ, моделі 211440, 2013 року випуску, вартістю 64200 грн. (а.с. 22-23).

Графік внесків, передбачених угодою № 0323015 від 26 жовтня 2010 року, не складався.

На виконання умов оспорюваної угоди, ОСОБА_1, починаючи з жовтня 2010 року, було сплачено грошові кошти в сумі 103011,09 грн., з яких: 2208,24 грн. - вступний внесок; 2443,97 грн. - плата за право на отримання автомобіля; 58062,19 грн. - чистих внесків (в оплату вартості авто); 27842,51 грн. - адміністративні витрати, в т.ч. ПДВ; 7738,65 грн. - страхування автомобіля; 4715,53 грн. - страхування життя (а.с. 27-33, 34).

Отже, з наведеного вище вбачається, що метою укладеного сторонами угоди 0323015 від 26 жовтня 2010 року для ОСОБА_1 є придбання (купівля) автомобіля, а для ТОВ «АВТО ПРОСТО» - надання покупцеві за плату послуг, спрямованих на придбання цього транспортного засобу.

Матеріали справи свідчать про те, що вказаної мети сторонами було досягнуто: позивач отримав автомобіль марки LADA 114 5D 1.6.8V., 2013 року випуску, вартістю 64200 грн., а відповідач отримував від покупця оплату наданих останньому послуг. Крім того, ОСОБА_1 належно виконував покладені на нього оспорюваною угодою обов'язки, зокрема, сплачував внески, виходячи з поточної ціни автомобіля.

Приписами ч. 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за оплату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Аналізуючи вказану норму та беручи до уваги умови додатку № 2 до оспорюваної угоди, ОСОБА_1 був зобов'язаний оплачувати послуги ТОВ «АВТО ПРОСТО» шляхом щомісячної сплати останньому внеску (в укладеній сторонами угоді іменується «повний внесок»), що використовується для оплати вартості автомобіля (об'єкту договору), послуг ТОВ «АВТО ПРОСТО», та для сплати страхових платежів за договорами страхування автомобіля і ОСОБА_1

Збільшення розміру щомісячних платежів за оспорюваною угодою, як мали бути сплачені до дати передачі позивачеві придбаного у ПАТ «Чернігів-Авто» автомобіля - 18 березня 2013 року, відбувалося внаслідок зростання поточної ціни автомобіля, який повинен був переданий позивачеві за угодою. Після 18 березня 2013 року розмір складових повних внесків та інших передбачених угодою платежів збільшувався внаслідок обчислення їх відповідачем з ціни переданої позивачеві марки автомобіля, встановленої виробником (імпортером, дистриб'ютором) в останній робочий день кожного наступного після вказаної дати місяця.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "АВТО ПРОСТО" про визнання угоди недійсною та стягнення коштів від 25 вересня 2015 року було встановлено, що до 18 березня 2013 року - моменту передачі ПАТ «Чернігів-Авто» у власність ОСОБА_1 автомобіля LADA 114 5D 1.6.8V, ТОВ «АВТО ПРОСТО» сплатило ПАТ «Чернігів-Авто» 100% вартості цього автомобіля в сумі 64200 грн. Отже, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 691, ч. 2 ст. 694 ЦК України та беручи до уваги визначення терміну «поточна ціна автомобіля», що міститься у розділі 1 додатку № 2 до угоди № 0323015 від 26 жовтня 2010 року, п.п. 2.1 - 2.3, 2.6 цього ж додатку, виходячи зі змісту ст. 5 самої угоди, ОСОБА_1 мав відшкодовувати ТОВ «АВТО ПРОСТО» 100% сплаченої останнім ПАТ «Чернігів-Авто» вартості (ціни) автомобіля, тобто саме 64200 грн.

Крім того, відповідно до п. 2.1 додатку № 2 до угоди № 0323015 від 26 жовтня 2010 року розмір складових повних внесків та інших передбачених угодою платежів, які позивач мав сплачувати після 18 березня 2013 року, повинен обчислюватися, виходячи з ціни автомобіля саме в сумі 64200 грн. Вимоги відповідача про сплату позивачем після 18 березня 2013 року складових повних внесків та інших передбачених угодою платежів у розмірах, обчислених із суми ціни автомобіля, яка перевищує 64200 грн., тягне за собою перевищення встановленої угодою плати за отримані позивачем послуги (неправомірну вигоду), що суперечить ч. 1 ст. 903 ЦК України.

Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» безпідставно нараховувало ОСОБА_1 після 18 березня 2013 року розмір складових повних внесків та інших передбачених угодою платежів, виходячи з вартості автомобіля, що перевищує 64200 грн.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, за якими первісний позов не може бути задоволеним, виходячи з того, що ні сама її угода, ні її окремі положення не визнавались недійсними, а отже сплата коштів ОСОБА_1 має відбуватись в рамках положень укладеного між сторонами правочину. Дійсно, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 липня 2015 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову про визнання угоди недійсною та стягнення грошових коштів відмовлено, рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 25 вересня 2015 року змінено в частині мотивів відмови в задоволенні позову. Разом з тим, в мотивувальній частині рішення апеляційного суду встановлено, що вимоги ТОВ «АВТО ПРОСТО» про сплату позивачем після 18 березня 2013 року складових повних внесків та інших передбачених угодою платежів у розмірах, обчислених із суми автомобіля, яка перевищує 64200 грн., тягне за собою перевищення встановленої угодою між сторонами плати за отримані позивачем послуги (неправомірну вигоду). Апеляційний суд встановив також, що неправомірність відносно позивача відповідач вчинив не шляхом укладення оспорюваної угоди, а шляхом порушення умов її виконання (шляхом вимагання більшої, ніж йому належить за угодою, оплати). Ці обставини в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Тому заслуговують на увагу заперечення сторони позивача з приводу довільного тлумачення відповідачем викладеного в угоді терміну «поточна ціна автомобіля» та намагання отримати неправомірну вигоду за укладеною угодою щляхом пред'явлення даного позову про стягнення з ОСОБА_1 коштів.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено що, починаючи з жовтня 2010 року по листопад 2015 року (а.с. 52-70) ОСОБА_1 за угодою № 323015 сплачено, в тому числі внаслідок переплат з 18 березня 2013 року, чистий внесок (в оплату вартості авто) в сумі 59887,19 грн., адміністративні витрати (в т.ч. ПДВ) в сумі 28512,83 грн., страхування автомобіля в сумі 7969,77 грн., страхування життя в сумі 4811,08 грн. та одноразові платежі: вступний внесок в сумі 2208,24 грн., плата за право на отримання автомобіля в сумі 2443,97 грн.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду про припинення зобов'язань позивача перед ТОВ «АВТО ПРОСТО» в листопаді 2015 року у зв'язку з їх повним виконанням. Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не дають підстави для скасування правильного по суті судового рішення.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначив наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання припиненими угоди про надання послуг з придбання автомобіля та договору застави транспортного засобу та відмови у задоволенні зустрічного позову ТОВ «АВТО ПРОСТО» про стягнення боргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігів від 11 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: