Ухвала

іменем україни

12 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Маляренка А.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Димитрів Донецької області до Красноармійського міськрайонного управління Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Донецькій області, треті особи: Державне підприємство «Красноармійськвугілля», Красноармійська центральна лікарня, про скасування акта П-4 та зобов'язання внести виправлення до інформаційної довідки, за касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Димитрів Донецької області на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 15 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Димитрів Донецької області (далі - ВВДФССНВВПЗ у м. Димитрів) звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 листопада 2007 року виробничим підрозділом «Шахта Стаханова» Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (далі - ВП «Шахта Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля») складено інформаційну довідку № 03/27 про умови праці ОСОБА_5, в якій запиленість повітря по виробкам, які відвідував ОСОБА_5, складала від 3 до 8 мг/куб. м. На підставі вказаної довідки Красноармійською санітарно-епідеміологічною службою у Донецькій області (далі - Красноармійська СЕС) 19 грудня 2007 року було складено інформаційну довідку про умови праці № 5105/03.3, в якій зазначено такі самі показники запиленості повітря, що і в довідці ВП «Шахта Стаханова». Красноармійська СЕС декілька разів зверталася з приписом до ВП «Шахта Стаханова» про доповнення до умов праці ОСОБА_5, але додаткової інформації надано не було. Проте 04 січня 2012 року Красноармійська СЕС склала нову інформаційну довідку № 16/03.3 про умови праці ОСОБА_5, в якій рівень запиленості зазначено 28 мг/куб м - 120 мг/куб. м. За результатами розгляду заяви позивача Головним управлінням Державної санітарно-епідеміологічної служби у Донецькій області (далі - ГУ ДСЕС у Донецькій області) листом від 08 жовтня 2012 року № 42/01 скасовано інформаційну довідку від 04 січня 2012 року № 16/03-3. Красноармійською СЕС 15 липня 2013 року складено інформаційну довідку № 647/2-3 про умови праці ОСОБА_5, на підставі якої останньому встановлено хронічне захворювання легень, яке пов'язано з умовами його праці, тобто визнано професійним. Позивач зазначив, що розслідування вказаного випадку професійного захворювання відбулося із порушенням вимог чинного законодавства, а саме: складена Красноармійською СЕС довідка від 15 липня 2013 року № 16/03.3 містить суперечливі дані за кількісними показниками шкідливих виробничих факторів; зазначений в довідці показник ГДК=2 мг/куб м не містить інформації про джерело його походження; у довідці наведено кількісні дані запиленості повітря робочої зони в різних виробках підприємства, які взяті з актів розслідування професійних захворювань за формою П-4, але відсутня інформація про дані акти: П.І.Б. працівника, дата складання, дата відбору проб, відсутні посилання на організацію, яка проводила лабораторні дослідження.

За таких обставин позивач просив скасувати інформаційну довідку про умови праці ОСОБА_5 від 15 липня 2013 року № 16/03.3, затверджену головним санітарним лікарем м. Красноармійська, та акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 19 листопада 2013 року № 13.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 15 червня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ВВДФССНВВПЗ у м. Димитрів просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварії на виробництві затверджений 30 листопада 2011 року постановою Кабінету Міністрів України за № 1232 (далі - Порядок).

Так, пунктами 86, 87 Порядку передбачено, що за результатами розслідування комісія складає акт проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, в якому зазначаються основні умови, обставини і причини виникнення професійного захворювання, заходи щодо запобігання розвитку професійного захворювання та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства про охорону праці і про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення.

Акт за формою П-4, підписаний членами комісії, затверджується головним санітарним лікарем та завіряється печаткою. У разі незгоди члена комісії з розслідування зі змістом акта він його підписує, письмово викладає свою окрему думку, яка додається до акта і є його невідємною частиною, про що робиться відмітка у зазначеному акті.

Статтею 55 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено право виконавчих органів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України звертатися до суду за вирішенням спорів щодо сум страхових внесків, розміру шкоди та прав на відшкодування, накладення штрафів та з інших питань.

Відповідно до п. 68 Порядку, у разі незгоди із висновком експертної комісії він може бути оскаржений до суду, але право на оскарження мають хворий або роботодавець. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Судами установлено, що ВП «Шахта Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» на запит Красноармійської ЦРЛ від 20 лютого 2013 року № 605/771 видало інформаційну довідку про умови праці за час роботи ОСОБА_5 від 16 квітня 2013 року № 03/18. Вказана інформаційна довідка підписана представником ФССНВ у м. Димитрові, що передбачено п. 1.17 наказу МОЗ від 13 грудня 2005 року № 614.

На підставі зазначеної інформаційної довідки Красноармійське міськрайонне управління ГУ ДСЕС у Донецькій області склало інформаційну довідку про умови праці ОСОБА_5 від 15 липня 2013 року № 647/2.3, в якій використані дані доданої інформаційної довідки за 2007 рік.

Відмовляючи в задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із відсутності передбачених законом підстав для скасування акта П-4 та зобов'язання внести виправлення до інформаційної довідки за позовом ВВДФССНВВПЗ у м. Димитрів, оскільки вищевказаним Порядком не передбачено право потерпілого, роботодавця чи будь-якої іншої особи оспорювати акт розслідування хронічного професійного захворювання в судовому порядку, а оспорюванню підлягає рішення спеціалізованого профпатологічного закладу про встановлення діагнозу професійного захворювання згідно з п. 68 Порядку, яким також передбачено, що у разі незгоди із висновком експертної комісії він може бути оскаржений до суду, але право на оскарження мають хворий або роботодавець; зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, правильним, законним та обґрунтованим є висновок суду про те, що вищевказана інформаційна довідка про умови праці ОСОБА_5 складена відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема п. 1.9 наказу МОЗ України від 13 грудня 2005 року № 614, згідно з яким на непрацюючих пенсіонерів або осіб, що не працюють, складається інформаційна довідка про умови праці, працівника при підозрі в нього професійного захворювання, на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях, при збереженні останніх на підприємстві, де вони раніше працювали, отриманих на підставі даних закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах; обстеження підприємства для складання інформаційної довідки про умови праці, у разі необхідності, проводиться за участю представника робочих органів виконавчої дирекції Фонду. Також суд правильно вважав, що вказана інформаційна довідка оформлена згідно з додатком № 2 до наказу МОЗ України від 13 грудня 2005 року № 614, підписана та затверджена головним санітарним лікарем.

Наведені в касаційній скарзі доводи із посиланням на лист Верховного Суду України від 22 червня 2007 року № 6-3/2007 про те, що висновки судів у частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування акта П-4 не відповідають судовій практиці, є безпідставними, а суди під час розгляду справи правильно визначилися із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню.

Доводи касаційної скарги щодо неприйняття судом першої інстанції доказів у справі та прохання про прийняття їх касаційним судом, який, на думку заявника, має право досліджувати нові докази лише у разі визнання неможливості їх подання до суду першої інстанції, спростовуються положеннями ч. 1 ст. 335 ЦПК України, згідно з якою під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги про недоведеність обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, які суд вважав установленими, спростовуються матеріалами справи та змістом оскаржуваних судових рішень, згідно з якими суди достатньо повно установивли обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Крім того, ці доводи зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Димитрів Донецької області відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 15 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.В.Маляренко

О.М.Ситнік