УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Костів Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва клопотання про залучення співвідповідача, яке подане в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

06 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 подав через канцелярію суду (вх.№34002) клопотання про залучення у якості співвідповідача ОСОБА_4, мотивуючи тим, що з 26 вересня 1990 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебувають у зареєсарованому шлюбі, на момент укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу ОСОБА_4 надал згоду, як подружжя, на його відчуження, тому в силу положень ст.368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу є їх спільною сумісною власністю, що зумовлює виникнення у відповідічів солідарного обов'язку за виконання грошового зобов'язання, що є предметом даного спору.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання просив задовольнити клопотання та залучити до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені позивачем доводи з приводу підстав залучення співвідповідача в межах даного спору, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.2 ст.32 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:

1)предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів;

2)права і обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави;

3)предметом спору є однорідні права і обов'язки.

За нормою ст.33 Цивільного процесуального кодексу України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Виходячи з предмету спору, ОСОБА_1 пред'явлені позов до ОСОБА_2 з вимогами стягнути з ОСОБА_2 180874,40 грн., грошовий еквівалент якого за курсом Національного Банку України становить 8000,00 доларів США, в рахунок відшкодування завданої позивачу майнової шкоди і моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Разом з тим, заявляючи клопотання про залучення у якості співвідповідача ОСОБА_4, позивачем не наведено правових підстав для залучення даної особи до участі у справі у якості співвідповідача, не конкретизовано вимоги, які пред'являють безпосередньо до даної фізичної особи, що унеможливлює надати правовий аналіз меж відповідальності кожного із відповідачів, виходячи з предмету спору.

За змістом положень ч.2 ст.31 Цивільного процесуального кодексу України, до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлене позивачем клопотання про залучення у якості співвідповідача ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, оскільки пред'явлення вимог до нового відповідача, змінює по суті підставу та предмет позову, що є недопустимим на даній стадії процесу, як це передбачено ч.2 ст.31 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 31, 33, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення співвідповідача, яке подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я