У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Державна реєстраційна служба України, про стягнення боргу за кредитним договором, за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду Житомирської області від 7 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк», банк) звернулося до суду з позовом посилаючись на те, що 21 серпня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, відповідно до якого останньому наданий кредит в сумі 67650 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,35% річних. Умовами договору передбачено, що кінцевий термін повернення коштів становить 18 серпня 2023 року.

З метою забезпечення належного виконання боржником зобов'язань за даною угодою цього ж дня між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6, ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки належної відповідачам квартири АДРЕСА_1.

21 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_6 укладено договір поруки, відповідно до якого остання зобов'язалась нести солідарну з боржником відповідальність за невиконання умов договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта-Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі й за даним кредитним договором.

Позивач посилався на те, що банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а боржник не виконує передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, у зв'язку з чим, станом на 1 серпня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 730624 грн. 30 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 62569,12 доларів США, що за курсом, встановленим НБУ, є еквівалентним 500114 грн 98 коп.; заборгованості зі сплати відсотків в розмірі 28838,90 доларів США, що становить 230509 грн 33 коп.

З урахуванням наведеного, позивач просив звернути стягнення на передану в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

У листопаді 2014 року, позивач змінив вимоги та просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за даним кредитним договором в сумі 91408,02 доларів США, що за курсом НБУ становить 730624 грн. 30 коп.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13 липня 2015 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість у розмірі 91 408,02 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 730624,30 грн та судовий збір по 1720,50 грн з кожного.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 7 грудня 2015 року рішення районного суду скасовано з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 21 серпня 2008 року в сумі 91408,02 доларів США, що за курсом, встановленим НБУ, є еквівалентним 730624,30 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов виходив з того, що відповідно до п. 3.1.3 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту згідно вимог договору та/або кредитного договору та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит. 30 жовтня 2013 року відповідачам направлялась досудова вимога про наявність заборгованості, яка залишилась без виконання, заборгованість не була погашена. Факт звернення позивача до суду 21 січні 2014 з позовом до відповідачів та несплата останніми заборгованості, є підставою для стягнення такої заборгованості в судовому порядку.

Згідно висновків місцевого суду, у зв'язку із неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, виконання якого забезпечено договором поруки, заборгованість, яка виникла по кредиту підлягає стягненню з відповідачів, як з боржника та поручителя в солідарному порядку.

Скасовуючи рішення місцевого суду з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення на користь банку заборгованості в сумі 91408,02 доларів США, що є еквівалентним 730624 грн 30 коп. Разом з тим, вказана сума заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню лише з ОСОБА_5, оскільки договір поруки, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6, є припиненим в силу положень ч.4 ст.559 ЦК України. Виходячи з умов кредитного договору та положень ст. 599 ЦК України днем настання виконання основного зобов'язання у спірних правовідносинах є наступний день після спливу наданого банком у вимозі строку добровільного виконання за кредитним договором. Позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, не пред'явив вимоги до поручителя, тому порука

є припиненою. Вимога про погашення боргу була направлена 30 жовтня 2013 року на адресу ОСОБА_6, як до іпотекодавця, а не як до поручителя.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21 серпня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладений договір про надання кредиту в сумі 67650 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,35% річних, строком по 18 серпня 2023 року.

Згідно з п. 6.1.2 вказаного договору у разі порушення позичальником зобов'язань банк наділений правом визнати термін повернення кредиту таким, що настав та вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту і сплати відсотків.

При цьому, банк повідомляє позичальника про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою ( цінним листом з описом та повідомленням про вручення) на адресу позичальника. Терміни дострокового повернення кредиту та сплати відсотків вважаються такими, що настали, а кредит і плата за користування кредитом - обов'язковими до повернення і сплати в повному обсязі із 41 календарного дня. починаючи з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків, у випадку неотримання позичальником вказаного повідомлення (вимоги) внаслідок зміни адреси або з інших підстав протягом 40 календарних днів, починаючи з дати направлення такого повідомлення (вимоги) банку ( п.6.2 договору).

З метою забезпечення належного виконання боржником зобов'язань за спірним договором 21 серпня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6, ОСОБА_5 укладений договір іпотеки належної відповідачам квартири АДРЕСА_1.

Крім того, цього ж дня між банком та ОСОБА_6 укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором в солідарному порядку у тому ж обсязі, що й боржник.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта-Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі й за даним кредитним договором.

В подальшому, ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору доручення від 1 червня 2013 року уповноважило «Про Консалтинг» здійснювати від його імені дії, спрямовані на повернення простроченої або загальної заборгованості боржників за кредитними договорами, зокрема, подавати до суду позовні заяви та здійснювати представництво його інтересів у судах.

Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість по кредитному договору, станом на 1 серпня 2013 року становить 730624 грн 30 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 62569,12 доларів США, що за курсом НБУ, є еквівалентним 500114 грн 98 коп., а також заборгованість зі сплати відсотків в розмірі 28838,90 доларів США, що становить 230509 грн 33 коп.

30 жовтня 2013 року позивач звернувся до ОСОБА_5 з письмовою вимогою виконати порушене зобов'язання у тридцятиденний строк та погасити наявну заборгованість. Дана вимога направлена поштою рекомендованим листом на адресу позичальника, про що свідчить список рекомендованих відправлень.

Такаж вимога направлена банком на адресу іпотекодавця ОСОБА_6

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука

припиняється, оскільки його умовами встановлено, що він діє до повного виконання зобов'язань.

Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватись з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту

достроково.

Виходячи з умов кредитного договору та положень ст. 599 ЦК України днем настання виконання основного зобов'язання у спірних правовідносинах є наступний день після спливу наданого банком у вимозі строку добровільного виконання за кредитним договором.

Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов'язань за щомісячним погашенням платежів.

Отже, сторони врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, не пред'явив вимоги до поручителя, тому порука є припиненою. Вимога про погашення боргу була направлена 30 жовтня 2013 року на адресу ОСОБА_6, як до іпотекодавця, а не як до поручителя.

Суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що умови договору поруки не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4 ст.559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з поручителя кредитної заборгованості у зв'язку із пропуском визначеного ст.559 ЦК України шестимісячного строку пред'явлення вимоги.

Встановивши факти та визначивши правовідносини, зумовлені встановленими фактами, суд апеляційної інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи апеляційним судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, відповідно до ст. 337 ЦПК України касаційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 7 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька
судді М.К. Гримич
О.В. Кафідова
О.В. Умнова
І.М. Фаловська