АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1907/1684/2012 Головуючий у 1-й інстанції Іваницький О.Р.
Провадження № 22-ц/789/1283/16 Доповідач - Костів О.З.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Сташків Б. І., Загорський О. О.,

розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Укрриба» на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Залозецької селищної ради про визнання права власності на придбане майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Зборівського районного суду Тернопільської області із позовом до Залозецької селищної ради про визнання права власності на придбане майно.

Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що 26 червня 2012 року на аукціоні він придбав гідротехнічні споруди ставка №9Б (частину земляної греблі довжиною 10 м.) поз.2 та водовипуск поз.1, що знаходяться по вул.Шевченка, 9Б смт.Залізці Зборівського району. За придбаний об'єкт він сплатив 8203.80 грн. і майно йому передано в користування. Проте, відповідач ухиляється від нотаріального оформлення договору.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2012 року позов задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу від 26 червня 2012 року гідротехнічних споруд ставка №9Б - (частину земляної греблі довжиною 10 м.) поз.2 та водовипуск поз.1, що знаходяться по вул.Шевченка, 9Б, смт.Залізці, Зборівського району, укладений між ОСОБА_1 та Залозецькою селищною радою, дійсним.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - споруди гідротехнічні ставка №9Б - (частину земляної греблі довжиною 10 м.) поз.2 та водовипуск поз.1 що знаходяться по вул.Шевченка, 9Б, смт.Залізці, Зборівського району.

Державне підприємство «Укрриба» подало на вказане рішення апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що договір купівлі-продажу гідротехнічних споруд підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а тому не може бути визнаний дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України. Крім того, рішенням господарського суду Тернопільської області від 19 листопада 2015 року визнано недійсними результати прилюдних торгів (аукціону), на підставі яких були укладені договори - купівлі продажу гідроспоруд. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

В судове засідання сторони не зявились, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступних міркувань.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що покупцем повністю виконано умови договору купівлі-продажу, а тому такий договір, згідно ст.220 ЦК України, слід визнати дійсним та визнати право власності на придбане майно.

З таким висновком колегія суддів не погоджується, оскільки він суперечить діючому законодавству, зроблений на неповно зясованих судом обставинах, які мають значення для справи, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст.ст.213, 215 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справі згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

В судовому засіданні встановлено, що 26 червня 2012 року на аукціоні позивач придбав споруди гідротехнічні ставка № 9Б - (частину земляної греблі довжиною 10 м.) поз.2 та водовипуск поз.1, що знаходяться по вул.Шевченка, 9Б, в смт.Залізці, Зборівського району. За придбаний об'єкт він сплатив 8203.80 грн. і майно йому передано в користування.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 19 листопада 2015 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05 квітня 2016 року, в справі за позовом виконувача обов'язків прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Державного підприємства «Укрриба», та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області до Залозецької селищної ради, товарної біржі «Універсальна земельна товарна біржа «Придніпровська» в особі Тернопільської філії товарної біржі «Універсальна земельна товарна біржа «Придніпровська», виконавчого комітету Залозецької селищної ради про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради та її виконавчого комітету, визнання недійсними результатів аукціону, позов задоволено частково.

Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Залозецької селищної ради №130 від 04 жовтня 2010 року «Про оформлення права комунальної власності на гідротехнічні споруди», №62 від 06 березня 2012 року «Про питання комунальної власності», рішення селищної ради №190 від 29 липня 2011 року «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають в комунальній власності територіальної громади селища», №191 від 29 липня 2011 року «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають в комунальній власності територіальної громади селища», пункт 2.1-2.4, 3.1-3.4 рішення Залозецької селищної ради №79 від 08 травня 2012 року «Про затвердження ринкової вартості гідротехнічних споруд, що перебувають в комунальній власності територіальної громади селища», №92 від 08 травня 2012 року «Про продаж гідротехнічних споруд ставу №9 «а», що перебувають в комунальній власності територіальної громади селища», №93 від 08 травня 2012 року «Про продаж гідротехнічних споруд ставу №9 «б», що перебувають в комунальній власності територіальної громади селища», №272 від 26 грудня 2012 року «Про затвердження ринкової вартості гідротехнічних споруд ставка №8/1 «А» з метою продажу на аукціоні».

Визнано недійсними результати прилюдних біржових торгів, проведених Тернопільською філією товарної біржі «Універсальна земельна товарна біржа «Придніпровська», м.Тернопіль, 26 червня 2012 року (протокол з проведення прилюдних біржових торгів з реалізації майна №2 та протокол №3), 04 вересня 2012 року (протокол з проведення прилюдних біржових торгів з реалізації майна №1) та 05 березня 2013 року (протокол з проведення прилюдних біржових торгів з реалізації майна №1).

Стягнуто з Залозецької селищної ради, смт.Залізці, Зборівського району Тернопільської області, вул.Шевченка, 64, ідентифікаційний код 23588616, в дохід Державного бюджету України 14616 (чотирнадцять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 00 коп. судового збору, які перерахувати на р/р 3002 у ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, ЄДРПОУ суду 03500022, код класифікації доходу 22030001.

Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

За змістом приписів вказаної норми правила ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони є неукладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

У зв'язку з цим, не будучи укладеним, договір не може бути визнаний судом дійсним на підставі ст.220 ЦК України.

Пунктами 5, 6 Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №671, передбачено, що державній реєстрації підлягають договори купівлі-продажу, міни земельної ділянки або іншого нерухомого майна; державна реєстрація правочинів проводиться шляхом внесення нотаріусом запису до Державного реєстру правочинів одночасно з його нотаріальним посвідченням.

Із матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна між ОСОБА_1 та Залозецькою селищною радою від 26 червня 2012 року укладений у простій письмовій формі, нотаріально не посвідчений.

Крім того, позивач вказує на те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення правочину, однак, яким саме чином він це вчиняє, не зазначає, доказів про звернення до відповідача з приводу нотаріального посвідчення договору чи інші докази не надає, що така можливість безповоротно втрачена не доводить.

В п.13 постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемним є правочин, який відповідно до чинного законодавства підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

У силу положень ст.ст.640, 657 ЦК України такий договір не може вважатись укладеним, у зв'язку з чим не може визнаватись дійсним у судовому порядку на підставі ч.2 ст.220 ЦК України. За таких обставин відсутні й правові підстави для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, що є предметом вказаного правочину.

Колегія суддів погоджується з посиланням апелянта про те, що визнання недійсними результати прилюдних торгів (аукціону) від 26 червня 2016 року, на підставі яких були укладені договори - купівлі продажу гідроспоруд, має наслідком недійсність таких правочинів, виходячи з наступного.

Рішення Зборівського районного суду ґрунтується на договорі купівлі - продажу від 26 червня 2012 року гідротехнічних споруд ставка №9Б, який був укладений на підставі протоколу №3 від 26 червня 2012 року прилюдних торгів, результати яких, 19 листопада 2015 року визнані недійсними, відповідно до рішення господарського суду Тернопільської області від 19 листопада 2015 року, яке набрало законної сили.

Крім того, рішенням господарського суду Тернопільської області від 19 листопада 2015 року встановлено той факт, що протокол прилюдних торгів підписано та затверджено селищним головою всупереч п.1 ст.23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», в якій визначено продавцем майна орган приватизації, а не селищного голову чи селищну раду.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст.ст.57, 58 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування,

Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Укрриба» задовольнити.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2012 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на придбане майно відмовити.

Рішення вступає в законну силу з моменту проголошення, однак може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2