Провадження №2/748/1007/16
Єдиний унікальний № 748/2768/16-ц
У Х В А Л А

19 грудня 2016 рокум. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Меженнікова С.П., перевіривши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок, вимогам ст. ст. 107- 120 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2016 року, згідно поштового штемпеля, представником позивача подано до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 позовну заяву про визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташованого за адресою: с. Семенягівка, вул. Космонавтів,38, Чернігівського району, Чернігівської області.

Ознайомившись з даною позовною заявою, суд вважає, що вона подана з порушенням вимог п.п.4,5 та п.7 ч.2 ст.119 та ст. 120 ЦПК України, оскільки позовна заява не містить ціни позову, так як заявляються вимоги майнового характеру, в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги до Відповідача, а зазначений в позовній заяві перелік документів не відповідає доданим до заяви документам, а саме, відсутня квитанція про сплату судового збору, яка зазначена в переліку документів, що було встановлено при відкритті поштового конверту від представника позивача - ОСОБА_2 та зафіксовано в Акті суду від 16 грудня 2016 року.

Частиною 5 статті 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається з доданої до вказаного позову квитанції про сплату №78289 від 01.12.2016 року, як доказу сплати судового збору за подачу позову ОСОБА_1, вона зазначеним вище вимогам закону не відповідає.

До того ж, відповідно до ст. 2 Закону України "Про судовий збір", платником судового збору є громадянин України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Частина 1 статті 3 цього ж Закону вказує, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв"язку з її розглядом та вирішенням.

Таким чином, судовий збір за подання до суду позовної заяви повинен бути сплачений стороною по справі, зокрема позивачем. Проте, додана до позову квитанція про сплату №78289, не містить даних ким були понесені витрати.

За таких підстав позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок- залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

В разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатись неподаною і повернута позивачу.

Ухвала суду в частині сплати судового збору може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.П. Меженнікова