ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5975/16-ц
провадження № 2/753/4048/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., розглянувши матеріали за позовом, підписаним ОСОБА_2 в якому позивачем вказано ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" про встановлення порядку користування квартирою, а також "поручити" відповідачу розділити особовий рахунок та "поручити" відповідачу закріпити особовий рахунок на плані технічного паспорту,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119ЦПК України, а саме: не надано документу на підтвердження повноважень представника позивача на підписання позову, який передбачений ст.42 ЦПК України;судовий збір не сплачено позивачем у повному обсязі - розмір сплати якого встановлено 551 грн. 20 коп. згідно з Законом України "Про судовий збір" за позовну вимогу немайнового характеру; не вказана адреса та поштовий індекс відповідача ОСОБА_4; не зазначено обгрунтування та доказів щодо суб"єкта за яким зареєстровано право власності на вказану квартиру у відповідному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи викладене, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху позовну заяву з наданням строку для виправлення недоліків - 5 днів, копію якої позивач отримав 14.07.2016 року (згідно з розпискою у рекомендованому листі).

Проте, недоліки позову були усунуті не у повному обсязі.

Так, до Дарницького районного суду м.Києва надійшло звернення щодо усунення недоліків від 05.07.2016 року з додатковими поясненнями на 3 арк., проте лише в одному примірнику (а також з додатками зокрема у виді уточненої позовної заяви з трьома окремими позовними вимогами), при цьому судом акт щодо цього не складався, оскільки додатки у виді копій вказаного звернення щодо усунення недоліків від 05.07.2016 року для відповідачів не вказані і у переліку додатків до нього) всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України.

Крім того, щодо не надання для відповідачів копій вказаних додатків, то заявником не враховано, що відповідно до положень ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, позивачем не враховано, що не надання вказаних додатків здійснено без врахування і принципу змагальності сторін (ст.10 ЦПК України), якому кореспондує необхідність здійснення пропозиції відповідачу подати в зазначений строк (в ухвалі про відкриття провадження) письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються, що передбачено п.5) частиною 5 ст.122 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п.13 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 17.10.2014 року №10 - якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), проте судовий збір не сплачено за кожну з вищевказаних трьох окремих позовних вимог немайнового характеру у вищевказаному, зазначеному судом розмірі.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: