АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

26 квітня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі Сахарову Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок за спожитий газ

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська від 14 січня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» (ПАТ «Дніпрогаз») про визнання неправомірними дій щодо припинення газопостачання за Договором № 91576 від 16 січня 2006 року та здійснення перерахунку розміру оплати вартості використаного природного газу за вказаним договором у 2012, 2013 році за підвищеним тарифом, про зобов'язання здійснити перерахунок розміру оплати вартості використаного ним природного газу за 2012 рік та у 2013 році відповідно до Постанови НКРЕ № 812 від 13 липня 2010 року «Про затвердження роздрібних цін, що використовуються для потреб населення» за тарифом споживання газу від 2500 куб. м та не більше 6000 куб.м за ціною 109, 80 грн за 1 куб.м., про зобов'язання відновити газопостачання.

В обґрунтування вимог послався на те, що відповідно до Договору про надання населенню послуг з газопостачання № 91576 від 16 січня 2006 року, укладеного між ним та ПАТ «Дніпрогаз», він є споживачем послуг із газопостачання по вул. Гіляровського, 135 у м. Дніпропетровську.

Відповідно до затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 812 від 13 липня 2010 року роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення, він належним чином оплачував природний газ на підставі показників лічильника за тарифом споживання газу від 2500 куб.м та не більше 6000 куб.м

Претензій щодо перерахунку плати за спожитий у 2012 році газ відповідач до нього не заявляв.

15 серпня 2013 року представником відповідача без належного попередження та правових підстав було здійснено відключення його домоволодіння від газопостачання у звязку із неналежною оплатою наданих послуг за тарифами споживання газу від 6000 куб. м до 12000 куб.м, про що був складений Акт про припинення газопостачання за особовим рахунком № 91576.

Станом на 01 січня 2013 року показники його лічильника не перевищували 44 300 куб.м та на дату неправомірного відключення від газопостачання становили 46 939 куб.м, а отже різниця дорівнювала 2 600 куб.м, що відповідно становить приблизно 43 % від річного обсягу споживання природного газу за тарифом за споживання газу від 2 500 куб.м та не більше 6000 куб.м. за таких обставин позивач вважав, що правові підстави у відповідача для відключення газопостачання, перерахунку йому оплати вартості використаного природного газу та нарахування заборгованості за 2012 рік та поточний 2013 рік на 1 липня відсутні.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати незаконними дії відповідача по припиненню газопостачання та перерахунку за підвищеним тарифом оплати за спожитий газ у 2012 році, а також зобов'язати відповідача здійснити перерахунок розміру оплати вартості спожитого газу у 2012 році за тарифом споживання газу від 2500 куб.м. та не більше 6000 куб.м.

Рішенням Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська від 14 січня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок за спожитий газ відмовлено (а.с.211-213).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.216-218).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору про надання населенню послуг з газопостачання № 91576 від 16 січня 2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Дніпрогаз», позивач є споживачем послуг із газопостачання по вул. Гіляровського, 135 у м. Дніпропетровську.

ОСОБА_2 оплачував природний газ у 2012 році на підставі показників лічильника за тарифом споживання газу від 2500 куб.м. та не більше 6000 куб.м. за ціною 109,80 коп. за 1 куб.м.

Також судом 1 інстанції встановлено, що згідно розрахунку ПАТ «Дніпрогаз» вбачається, що станом на 31.12.2011 року, згідно показників лічильника, обсяг спожитого позивачем газу складає 38 183, 86 куб м, переплата за використаний газ за 2011 рік становить 151, 94 грн.

Станом на 31.12.2012 року обсяг спожитого позивачем газу складає 44 245, 17 куб м.

Річний обсяг споживання газу за 2012 рік складає: 44 245, 17 куб м 38 183, 86 куб м = 6061, 31 куб м.

Так, як позивачем в 2012 році спожито обсягу газу який перевищує 6 000 куб м, то нарахування вартості спожитого газу з 01.01.2013 року, відповідно до постанови НКРЕ від 13.07.2010 року № 812 «Про затвердження роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення «здійснювалося за ціною 2, 2482 грн. за 1 куб м.

Всього нараховано за 2012 році, після перерахунку, з урахуванням постанови НКРЕ від 13.07.2010 року № 812 «Про затвердження роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення» - 13 441, 37 грн. Сплачено в 2012 році позивачем 4 810, 0 грн.

15 серпня 2013 року було здійснено відключення його домоволодіння від газопостачання у звязку із неналежною оплатою наданих послуг за тарифами споживання газу від 6000 куб.м. до 12000 м куб., про що був складений Акт про припинення газопостачання за особовим рахунком № 91576.

Газопостачання відновлено 23 грудня 2013 року. Нарахована відповідачем заборгованість із оплати вартості використаного природного газу за 2012 рік позивачем сплачена з метою відновлення газопостачання, але обґрунтованість її нарахування ним оспорюється.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог про порушення відповідачем його прав та законних інтересів під час надання послуг зі споживання газу, необґрунтованого перерахунку та відключення від газопосточання, при цьому ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета.

Вказані висновки суду зроблені без порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки позивач належним чином не обґрунтував свої позовні вимоги та не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Так, Пунктом 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 (далі Правила) у редакції від 17 лютого 2012 року, визначено, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році.

Роздрібні ціни на природний газ, що використовується для потреб населення, Міжнародного дитячого центру "Артек" і Українського дитячого центру "Молода гвардія", затверджено постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13 липня 2010 року № 812 (далі Роздрібні ціни). За змістом указаного документа за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 2500 куб. м на рік ціна (коп/куб. м) становить: за наявності газових лічильників 72,54, за відсутності газових лічильників 79, 80; за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 6000 куб. м на рік: за наявності газових лічильників 109,80 коп. за 1куб.м, за відсутності газових лічильників - 120,78; за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 12000 куб. м на рік: за наявності газових лічильників 224, 82, за відсутності газових лічильників 247, 32; за умови, що обсяг споживання природного газу перевищує 12000 куб. м на рік: за наявності газових лічильників 268, 56, за відсутності газових лічильників 295, 41.

Відповідно до абзацу 28 п. 10 Правил, розрахунковий обсяг використання природного газу за не обліковані дні грудня розраховується як різниця між контрольними зняттями показників лічильника газопостачальним підприємством у січні поточного року та грудні попереднього року, що помножена на кількість днів, не облікованих до 1 січня поточного року, та поділена на кількість днів між зазначеними контрольними зняттями показників лічильника.

Згідно абзаців 14-20 п. 10 Правил, газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Якщо за підсумками попереднього року використання природного газу споживачем не відповідає обсягам, на підставі яких визначалась ціна на природний газ, зокрема: у разі перевищення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році (V2 > V1), споживач зобов'язаний протягом трьох місяців з дати здійснення перерахунку сплатити газопостачальному підприємству різницю його вартості, розрахунок якої здійснюється за формулою: Вс = (Ц2 х V2) - (Ц1 х V2), де Ц1 - роздрібна ціна на природний газ, встановлена для оплати природного газу у попередньому році; V1 - річний обсяг, згідно з яким була визначена ціна у попередньому році; Ц2 - встановлена для оплати природного газу роздрібна ціна, що застосовується для споживача згідно з використаним у попередньому році обсягом; V2 - річний обсяг, використаний споживачем у попередньому році; Вс - вартість природного газу, яку споживач повинен сплатити за результатами перерахунку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду 1 інстанції, які відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем за 2012 рік було спожито 6061,31 куб.м. (обсяг визначено з урахуванням положень абзацу 28 п. 10 Правил), відповідно відповідачем було обґрунтовано здійснено перерахунок вартості використаного природного газу у 2012 році за ціною 2, 2482 грн. за 1 куб м. і нараховано з урахуванням перерахунку заборгованість вказаний період, та визначено ціну на природний газ у 2013 році у розмірі 2, 2482 грн. за 1 куб м.

Позивачем після вищевказаного перерахунку належним чином оплата за надані послуги з газопостачання не здійснювалася, у звязку з чим 15 серпня 2013 року відповідачем обґрунтовано було здійснено відключення домоволодіння від газопостачання, про що був складений Акт про припинення газопостачання за особовим рахунком № 91576.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд 1 інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позову, оскільки відповідачем обґрунтовано було здійснено перерахунок ціни за газ за 2012 рік, визначено ціну на 2013 рік у розмірі 2, 2482 грн. за 1 куб м. та у звязку з заборгованістю, яка після цього виникла, відключено домоволодіння позивача від газопостачання, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах закону та Правил.

Що стосується доводів апелянта щодо помилок у розрахунку, то колегія суддів погоджується, що судом була допущена описка при визначенні суми за спожитий газ, але загальна сума заборгованості в розмірі 13 441,37 грн. визначена правильно. Описка у судовому рішенні не є підставою для скасування рішення суду 1 інстанції, який дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, і яка може бути виправлена судом 1 інстанції як з власної ініціативи та і за заявою сторін по справі.

Відповідачем до апеляційного суду надано розрахунок, з якого вбачається, що обсяг спожитого позивачем природного газу у 2012 році складає 44245,17 куб м 38183,86 куб м = 6061,31 куб м.

Позивачу в 2012 році було нараховано 6655,32 грн.( 6061, 31 куб м Х1, 098 грн. = 6655,32 грн.)

Так, як позивачем в 2012 році спожито обсягу газу який перевищує 6 000 куб м, то нарахування вартості спожитого газу з 01.01.2013 року, відповідно до постанови НКРЕ від 13.07.2010 року № 812 «Про затвердження роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення « здійснювалося за ціною 2, 2482 грн. за 1 куб м.

У звязку з зазначеним позивачу було зроблено перерахунок за 2012 рік і всього нараховано за 2012 році після перерахунку 6655,32 грн., + 6786,05 грн. = 13 441, 37 грн.

Сплачено в 2012 році позивачем 4 810, 0 грн.

Отже, доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська від 14 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: