22 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., КадєтовоїО.В., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Держави Україна в особі Печерського районного суду м. Києва, апеляційного суду
м. Києва, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державної казначейської служби України, третя особа - ОСОБА_5, про визнання порушення права та стягнення моральної шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, на ухвалу Соломʼянського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 02 серпня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Держави Україна в особі Печерського районного суду м. Києва, апеляційного суду м. Києва, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державної казначейської служби України, третя особа - ОСОБА_5, та посилаючись на те, що він був батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що на підставі судового рішення він це батьківство втратив, просив визнати такі дії державних органів незаконними та стягнути у звʼязку із цим моральну шкоду в розмірі 1 грн.
УхвалоюСоломʼянського районного суду м. Києва від 11 травня
2016 року провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Ухвалою апеляційного суду Київської області від 02 серпня 2016 року ухвалу Соломʼянського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року залишено без змін.
У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права.
Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, закриваючи провадження у справі за п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, виходив із того, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від
13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскаржування у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня
2009 року № 8 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» судам роз'яснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звʼязку з розглядом судових справ.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції встановив, що розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено, а тому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про закриття провадження у справі.
Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Соломʼянського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 02 серпня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.
Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,
Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити.
УхвалуСоломʼянського районного суду м. Києва від 11 травня
2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 02 серпня
2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Держави Україна в особі Печерського районного суду м. Києва, апеляційного суду
м. Києва, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державної казначейської служби України, третя особа - ОСОБА_5, про визнання порушення права та стягнення моральної шкоди залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова Г.І. Мостова