Ухвала

Іменем України

26 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

ГримичМ.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Львів», третя особа - ОСОБА_3, про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Львів» на рішення Буського районного суду Львівської області від 9 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно з рішенням Буського районного суду Львівської області від 2 червня 2014 року та додатковим рішенням цього ж суду від 27 серпня 2014 року, які набрали законної сили, його було поновлено на раніше займаній посаді агронома у товаристві з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Львів» (далі - ТОВ «Приват-Агро-Львів»), стягнуто з останнього заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу з 11 січня 2014 року до дня поновлення на роботі у розмірі 10 880 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.

Враховуючи викладене та те, що на роботі його поновлено лише 18 березня 2015 року, а отже він перебував у вимушеному прогулі не до 2 червня 2014 року, а до 17 березня 2015 року, позивач просив стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 3 червня 2014 року по 17 березня 2015 року у розмірі 31 541 грн. 30 коп.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 9 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 серпня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Приват-Агро-Львів» на користь ОСОБА_2 суму заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу з 3 червня 2014 року по 17 березня 2015 року у розмірі 21 980 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Приват-Агро-Львів» просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що заборгованість із заробітної плати, яка була стягнута рішенням Буського районного суду Львівської області від 2 червня 2014 року, погашена відповідачем лише 17 березня 2015 року, а позови про стягнення заробітної плати пред'являються без обмеження будь-яким строком (ст. 233 КЗпП України).

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), висновків судів не спростовують і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Львів» відхилити.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 9 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич