У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н. М. , розглянувши заяву (клопотання) ОСОБА_1 про забезпечення позову та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та заяву (клопотання) ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Подільського районного суду м.Києва з позовом, в якому позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики від 14.07.2014 р. в розмірі 873 618,0 грн.

Ухвалою від 18.01.2016 р. відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

Одночасно з позовом позивачем подане клопотання (заява), оплачене судовим збором у встановленому законом на час подачі позову розмірі, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача - квартиру АДРЕСА_1. Заява мотивна тим, що 14.07.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, посвідчений ПН КМНО Пелех З.Б. за реєстром № 1031, за яким позивач передав відповідачеві 873 618,0 грн., що за курсом, погодженим сторонами на день укладання договору, становило 37 983,0 доларів США. Відповідно до умов договору строк повернення позики - до 20.01.2016 р., але відповідач не виконав свої зобов'язання за договором. 26.11.2015 р. позивач надіслав відповідачеві вимогу про виконання порушеного зобов'язання, яка не виконана відповідачем. Під час укладання договору відповідач надав позивачеві фотокопію свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру, як доказ наявності у нього майна та спроможності забезпечити виконання зобов'язання. На момент звернення до суду з вищевказаним позовом позивач дізнався про наявність на спеціалізованому сайті мережі Інтернет актуального оголошення про продаж квартири в тому ж самому будинку та з ідентичними параметрами. В зв'язку з чим вважає, що відповідач має намір продати своє майно, що в свою чергу зробить неможливим виконання рішення суду про стягнення заборгованості через відсутність майна у відповідача.

Заява про забезпечення позову оплачена позивачем у встановленому законом на час подання позову розмірі.

Відповідно до ст.с.151 ч.3, 153 ч.1ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження без повідомлення відповідача та осіб, які беруть участь у справі, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно ст.152 ч.3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з наданої позивачем копії свідоцтва про право власності на житло від 10.07.1996 р., квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить відповідачу ОСОБА_2 та членам його сім'ї: ОСОБА_4, ОСОБА_5

Згідно з наданою позивачем роздруківки з сайту продажу квартир мережі Інтернет, там наявне актуальне оголошення про продаж квартири з ідентичними параметрами, вказаними у вищевказаному свідоцтві про право власності на житло, саме в будинку АДРЕСА_1

Відповідно до ст.152 ч.1 ЦПК України одним з видів забезпення позову є накладаня арешту на майно, що належить відповідачеві та знаходиться у нього або в інших осіб.

Встановлено, що між сторонами дійсно існує спір з приводу заборгованості за договором позики від 14.07.2014 р., посвідченим ПН КМНО Пелех З.Б. за реєстром № 1031, за яким позивач передав відповідачеві 873 618,0 грн. Позивачем заявлені вимоги про стягнення вказаної суми, що є великим розміром. Накладення арешту на квартиру є спів мирним заходом забезпечення позову.

Тому слід прийняти заходи забезпечення позову по справі, оскільки неприйняття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

В зв'язку з чим, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповіднодо ст.153 ч.9 ЦПК України ухвала про накладення арешту підлягає негайному виконанню.

На підставівищевикладеного, керуючись ст.ст.151-153, 208-210, 293 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву (клопотання) ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

Копію ухвали для направити позивачу для пред'явлення в установленому законом порядку для внесення до реєстру обтяжень та заборон.

Копію ухвали після її виконання направити відповідачу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяН. М. Ларіонова