справа №619/3729/15-ц
провадження №2/619/133/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2016 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Якименко Л.О.

за участю секретаря судового засідання Ломанової І.А.

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБіБанк» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБіБанк» ОСОБА_2 звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В підтвердження позову позивач посилається на те, що 05.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_3 було укладено договір №ВLаЖГА00049711.

Згідно пунктів 1.1. 1.7. договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 20 000 грн. з терміном повернення кредиту 05.07.2014 року.

Відповідно до п. 2.4.2. договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості зі кредитом, наведеному у додатку №1 цього договору.

Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15% річних (п.3 Спеціальної частини договору).

Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту (п.4 Спеціальної частини договору).

Згідно із п. 2.5.2. договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом.

Згідно п. 4.2. договорів у випадку невиконання позичальником обовязку, передбаченого п. 3.3.3. загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 Спеціальної частини договору.

Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань ухиляється.

Відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління кредиту, які передбачені п. 2.5 кредитного договору.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17.08.2015 року становить 37087,40 грн., з них:

-5 876,76 грн. заборгованість по поверненню кредиту;

-3 150,00 по сплаті комісії;

-26 417,06 грн. плата за пропуск платежів.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи фонду на ліквідацію банку», відповідно до якого, з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочінів), інших документів від імені банку.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не зявилася, в адресованій суду заяві підтримує позовні вимоги і просить розглядати справу за її відсутності за наявними в справі доказами.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав та вважає, що суми розрахунку є незрозумілими та такими, що не відповідають украденій угоді.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню частково.

Судом було достовірно встановлено, що 05.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_3 було укладено договір №ВLаЖГА00049711.

Згідно пунктів 1.1. 1.7. договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 20 000,00 грн. з терміном повернення кредиту 05.07.2014 року.

Відповідно до п. 2.4.2. договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості зі кредитом, наведеному у додатку №1 цього договору.

Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15% річних (п.3 Спеціальної частини договору).

Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту (п.4 Спеціальної частини договору).

Згідно із п. 2.5.2. договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом.

Згідно п. 4.2. договорів у випадку невиконання позичальником обовязку, передбаченого п. 3.3.3. загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 Спеціальної частини договору.

Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань ухиляється.

Відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління кредиту, які передбачені п. 2.5 кредитного договору.

Загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17.08.2015 року становить 37087,40 грн., з них:

-5 876,76 грн. заборгованість по поверненню кредиту;

-3 150,00 по сплаті комісії;

-26 417,06 грн. плата за пропуск платежів.

Розрахунок суми боргу викликає у суда сумнів, а саме підстави стягнення плати за пропуск платежів. Суду не надані докази в підтвердження стягнення з відповідача суми за пропуск платежів - 26 417.06 грн., крім того, сума за пропуск платежів не передбачена умовами кредитного договору, у звязку з чим позов в частині стягнення плати за пропуск платежів задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Згідно ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.

Згідно ст.ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», він стягується з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 549-552, 553, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася м. Харків, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 670 грн. 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася м. Харків, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір на користь держави у розмірі 1378 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення апеляційної скарги через Дергачівський районний суд, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення у той же строк з моменту отримання копії рішення. Мотивувальна частина рішення буде виготовлена 13 серпня 2016 року.

Суддя Л. О. Якименко