225/6267/15-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(вмотивоване)
11 лютого 2016 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
судді Андреєва В.В.,
при секретарі Петровій С.О.,
за участю відповідача ОСОБА_1,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дзержинська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно договору №б/н від 08.07.2010 року ОСОБА_1 08.07.2010 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.
- 9754,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 1000 грн. заборгованість за пенею та комісією;
а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500 грн. - штраф (фіксована частина);
- 1104,48 грн. - штраф (процентна складова).
Враховуючи те, що відповідач своїх зобов'язань не виконує, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору.
Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також додаткові пояснення до позовної заяви. У відповідності до письмових пояснень, представник позивача вказує на фото позичальника з карткою, копію кредитного договору, розрахунок заборгованості, копію паспорта відповідача, за яким був оформлений кредитний договір, як на докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність невиконаних кредитних зобовязань у відповідача. Крім того пояснює, що підпис позичальника у кредитному договорі свідчить про те, що позичальнику добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови договору і він вважає їх справедливими по відношенню до себе.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Зазначив, що визнає заборгованість у розмірі 3650 грн. Надала суду письмові заперечення проти позову, з яких вбачається, що про укладення договору №б/н від 08.07.2010 року нічого не чула, копію договору не отримувала. Вважає зміни відсоткової ставки в односторонньому порядку незаконними.
Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення відповідача, суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно договору №б/н від 08.07.2010 року ОСОБА_1 08.07.2010 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с. 9-35).
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
- 9754,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 1000 грн. заборгованість за пенею та комісією;
а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500 грн. - штраф (фіксована частина);
- 1104,48 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 6-7).
Суд зазначає, що у відповідності до п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків (а.с. 17).
У свою чергу відповідачем підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, тобто позичальник перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами і в разі незгоди із запропонованими умовами відмовитися від укладання такої угоди (а.с. 9).
Оскільки відповідачем підписано договір №б/н від 08.07.2010 року, то його влаштовували умови кредитного договору, а тому посилання на порушення з боку банку умов кредитування є безпідставними.
За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1218 грн. (а.с. 41).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав своїх зобовязань за договором, а тому позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід задовольнити повністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 ЦПК України, ст.530, 551, 624, 1054 ЦК України,-
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через суд міста Дзержинська протягом 10 днів від дня проголошення рішення.
Суддя: