У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської від 29 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 15 жовтня 2013 року між ним та ОСОБА_3 укладений договір позики, згідно з умовами якого він передав відповідачці у позику грошові кошти у розмірі 32 760 грн, що було еквівалентом 4 тис. доларів США, строком до 15 жовтня 2015 року.

На виконання свого обов'язку з повернення одержаних у позику грошових коштів, ОСОБА_3 15 жовтня 2015 року перерахувала на картковий рахунок позивача грошові кошти у розмірі 32 760 грн.

Враховуючи, що на останній день платежу за договором позики офіційний курс гривні до долара США становив 2193.2784 за 100 доларів США, вважав, що сума позики, яка підлягала поверненню 15 жовтня 2015 року становила 87 731 грн 14 коп., тому просив стягнути з відповідачки 56 878 грн 72 коп.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської від 29 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуальногоправа, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Суди обґрунтовано відмовили у позові відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, оскільки відповідачка виконала свої зобов'язання за договором позики, згідно з умовами якого позивач надав їй у позику грошові кошти у національній валюті і зазначення у договорі еквівалента позичених коштів у доларах США не породжує обов'язку позичальника повернути позику у сумі цього еквівалента за курсом національної валюти до долара США, встановленого Національним банком України на день повернення позики, оскільки договір таких умов не містить.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, за касаційною скаргою на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської від 29 березня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М.Ситнік