Справа №582/860/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Жмурченко В.Д.
Номер провадження 22-ц/788/1363/16 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 30 червня 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

07 жовтня 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між сторонами 05 лютого 2012 року договору відповідач отримав кредит у розмірі 7 051,93 грн. зі сплатою 0,12 % річних за користування кредитом для придбання комп'ютерної техніки. Оскільки ОСОБА_3 порушив умови кредитного договору, станом на 30 липня 2014 року у нього утворилась заборгованість перед банком, яку останній і просить стягнути на свою користь, у розмірі 10 674,03 грн., з яких :

7051,94 грн.- заборгованість за кредитом;

3,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

2633,87 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором;

500 грн. - штраф (фіксована частина) ;

484,48 грн. - штраф (процентна складова).

Справа розглядалась судовими інстанціями неодноразово.

Останнім рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 30 червня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на незаконність ухваленого рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги про протилежне не можна визнати обґрунтованими. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Як на підставу для задоволення позову ПАТ КБ "ПриватБанк" посилався на те, що 05 лютого 2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 був укладений договір, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит НОМЕР_1 у розмірі 7051 грн. 93 коп. зі строком з 05 лютого 2012 року по 04 грудня 2012 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом для придбання ком'ютерної техніки (а.с.5-22).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, позивач не укладав договір від 05 лютого 2012 року та не отримував кредит в розмірі 7051 грн. 93 коп., а тому не повинен нести зобов'язань за цим договором. При цьому суд першої інстанції послався на те, що під час розгляду справи було встановлено, що особа, зображена на фото у доданій до позову копії паспорта громадянина України ОСОБА_3, вочевидь не відповідає зовнішності відповідача, а також на те, що додана до матеріалів позову ксерокопія паспорта не являється ксерокопією паспорта, який був в установленому законом порядку виданий відповідачу і яким він володіє на даний час.

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були підстави для відмови у задоволенні позову, а доводи апеляційної скарги про протилежне не можна визнати обґрунтованими. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" посилався на те, що особа, з якою був укладений кредитний договір та якій був виданий кредит, зображена на фотографії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2, виданого Недригайлівським РВ УМВС України в Сумській області 19 травня 2011 року на ім'я ОСОБА_3. Ксерокопія цього паспорту була долучена до позовної заяви. Крім того, під час розгляду справи ПАТ КБ "ПриватБанк" надав суду фото особи, здійснене працівниками банку під час отримання кредиту (ас.17-18, 126).

Під час розгляду справи у суді першої інстанції в судове засідання з'явився відповідач, ОСОБА_3, який позов не визнав та пояснив, що договір з ПАТ КБ "ПриватБанк" не укладав, кредит у банку не отримував.

При безпосередньому спілкуванні у судовому засіданні з відповідачем суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідач не являється тією особою, яка уклала спірний кредитний договір та зображена на фото у паспорті, який цією особою пред'являвся при укладенні кредитного договору для ідентифікації своєї особи. Крім того, суд першої інстанції переконався у тому, що на зробленій під час укладення договору фотографії особи, яка отримувала кредитні кошти, зображений не відповідач, а інша особа ( ас. 126).

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, при цьому виходить з наступного.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_3 пояснив, що про наявність спірного договору він узнав з листа ПАТ КБ "ПриватБанк", у якому йому пропонувалось погасити заборгованість за договором. Він одразу ж надіслав заяву до Сумської філії "Приватбанк", у якій повідом, що ніякого договору з Банком не укладав, і подав заяву у райвідділ міліції про встановлення особи, яка він його імені уклала кредитний договір. Крім того, пояснив, що йому стало відомо про те, що за підробленим паспортом від його імені були отримані кредити і в інших банках: 05.02.2012 р.- в АТ "УкрСиббанк", 06.02.2012 р.- в АТ "Банк Ренесанс капітал", 04.02.2012- у ПАТ "Альфа-Банк" ( ас. 78).

Названі пояснення відповідача підтверджуються текстом відповідних заяв від 23 травня 2012 року, поданих до Сумської філії "Приватбанк" та до Недригайлівського РВ УМВС, а також "талоном повідомлення", з якого вбачається, 23.05.2012 р. заява ОСОБА_3 була зареєстрована у Недригайлівському РВ за № 703 (ас. 31, 32, 33, 49, 52).

З матеріалів справи вбачається наступне.

19 грудня 2001 року ОСОБА_3 подав заяву про заміну паспорта старого зразку- НОМЕР_3, виданого Недригайлівським РВВС 03 червня 1983 року, на новий зразок паспорта громадянина України ( ас. 47).

18 січня 2002 року ОСОБА_3 в установленому законом порядку був виданий новий паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 (ас. 85-87, 34, 37,38, ).

З доданої ПАТ КБ "ПриватБанк" до позову ксерокопії паспорту вбачається, що він має таку ж саму серію і номер, що і у паспорті відповідача: НОМЕР_2, проте не являється копією паспорта, належного відповідачу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що паспорт, пред'явлений невідомою особою працівнику ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою укладення договору та отримання кредиту на ім'я відповідача, - являється очевидною підробкою паспорту, який в установленому порядку був виданий відповідачу. При порівнянні ксерокопій названих паспортів вбачається їх очевидна відмінність.

Зокрема, встановлені наступні відмінності (див. ас. 17-18, ас. 85-87):

1. на першій сторінці :

- в паспорті ОСОБА_3 слово "Сумської" написане з буквою "ь",

в той час як у ксерокопії паспорта, наданого Банком, назване слово написане без букви "ь" -"Сумскої" ;

- візуальний огляд малюнків підпису у графі "підпис власника паспорту" дає підстави стверджувати про те, що вони є очевидно різними в паспорті ОСОБА_3 та у ксерокопії паспорта, наданого Банком ;

- в паспорті ОСОБА_3 та у ксерокопії паспорта, наданого Банком, на фото зображені дві різні особи ;

2. на другій сторінці :

- в паспорті ОСОБА_3 слово "ОСОБА_3" написане російською мовою з буквою "е", в той час як у ксерокопії паспорта, наданого Банком, назване слово написане "ОСОБА_3" з буквою "є" ;

- в паспорті ОСОБА_3 слово "области" написане з буквою "и", в той час як у ксерокопії паспорта, наданого Банком, назване слово написане "області" з буквою "і" ;

- візуальний огляд малюнків підпису у графі "підпис посадової особи" дає підстави стверджувати про те, що вони є очевидно різними в паспорті ОСОБА_3 та у ксерокопії паспорта, наданого Банком ;

3. на п'ятій сторінці :

- в паспорті ОСОБА_3 та у ксерокопії паспорта, наданого Банком, на фото зображені дві різні особи ;

- візуальний огляд малюнків підпису у графі "підпис власника паспорту" дає підстави стверджувати про те, що вони є очевидно різними в паспорті ОСОБА_3 та у ксерокопії паспорта, наданого Банком ;

4. на шостій сторінці :

- візуальне порівняння тексту "Недригайлівським РВУМВС України в Сумській області…" в паспорті ОСОБА_3 та у ксерокопії паспорта, наданого Банком, дає підстави стверджувати про те, що вони є очевидно різними ;

- візуальний огляд малюнків підпису у графі "підпис посадової особи" дає підстави стверджувати про те, що вони є очевидно різними в паспорті ОСОБА_3 та у ксерокопії паспорта, наданого Банком ;

- в паспорті ОСОБА_3 зазначено, що фотокартка вклеєна "18 травня 2011" , в той час як у ксерокопії паспорта, наданого Банком, зазначено, що фотокартка вклеєна "19 травня 2011" ;

5. на сьомій сторінці :

- в паспорті ОСОБА_3 стоїть печатка із зазначенням його групи крові, в той час як у ксерокопії паспорта, наданого Банком, така печатка відсутня ;

6. на одинадцятій сторінці :

- в паспорті ОСОБА_3 стоїть лише одна печатка про місце його реєстрації з 22.03.1986 р. в АДРЕСА_1,

в той час як у ксерокопії паспорта, наданого Банком, на цій сторінці стоїть дві печатки:

1. печатка про місце його реєстрації з 20.03.1991 р. в "АДРЕСА_2", при цьому печатка іншого зразка, ніж у паспорті ОСОБА_3 ;

2. печатка про зняття з реєстрації 10.10.2003 ;

7. на дванадцятій сторінці :

- ця сторінка в паспорті ОСОБА_3 не заповнювалась, в той час як у ксерокопії паспорта, наданого Банком, на цій сторінці стоїть печатка про реєстрацію 21.10.2005 "АДРЕСА_3.

Слід зазначити, що під час розгляду справи було встановлено, що в Сумській області відсутній населений пункт "АДРЕСА_3", а є АДРЕСА_3 і в цьому населеному пункті АДРЕСА_3 відсутня ;

крім того, встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований і проживає по АДРЕСА_1, а не в АДРЕСА_3.

Таким чином, вищенаведене дає підстави для висновку про те, що виданий в установленому порядку ОСОБА_3 паспорт, який і в теперішній час посвідчує його особу, не використовувався при укладенні кредитного договору з ПАТ КБ "ПриватБанк".

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, який підтверджується матеріалами справи, про те, що при укладенні 05 лютого 2012 року кредитного договору НОМЕР_1 працівнику ПАТ КБ "ПриватБанк" був пред'явлений не паспорт відповідача ОСОБА_3, а його підробка;

крім того, вбачається, що відповідач не являється тією особою, яка уклала спірний кредитний договір та зображена на фото у паспорті, який був пред'являвлений при укладенні кредитного договору;

під час розгляду справи представником ПАТ КБ "ПриватБанк" була надана ксерокопія фотографії особи, яка була сфотографована під час укладення спірного договору (ас. 126). З названого доказу також вбачається, що особа, яка укладала спірний договір, та відповідач - це дві різні особи.

Відповідно до п. Положення про паспорт громадянина України, затв. постановою Верховної Ради України, затв. постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 2 вересня 1993 року N 3423-XII) паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_3 не є тією особою, яка при укладенні 05.02.2012 р. кредитного договору НОМЕР_1 пред'явила працівнику ПАТ КБ "ПриватБанк" підроблений паспорт та отримала кредитні кошти, а тому відсутні будь-які підстави вважати його стороною у названому договорі та покладати на нього обов'язок по поверненню цих коштів.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 2. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. 3. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 11 ЦПК України передбачається, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Приймаючи до уваги вимоги наведених норм права, колегія суддів вважає, що ПАТ КБ "ПриватБанк" не надав суду докази, які б підтверджували, що саме ОСОБА_3 05.02.2012 р. підписав кредитний договір НОМЕР_1, в той час як відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України при відсутності належних доказів про особу, яка звернулась у Банк з метою укладення кредитного договору, саме на позивача покладається обов'язок довести той факт, що кредитний договір був підписаний відповідачем.

При цьому колегія суддів приймає до уваги, що заперечення ОСОБА_3 проти заявленого до нього позову виглядають переконливими, оскільки наявний у нього паспорт, який посвідчує його особу, свідчить про те, що цей паспорт не пред'являвся працівнику Банку при укладенні спірного договору, а невідома особа, яка при укладенні кредитного договору скористалась підробленим паспортом, не є відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання положень ч.4 ст. 10 ЦПК України, судові інстанції неодноразово роз'яснювали ПАТ КБ "ПриватБанк" та його представнику положення ч.ч. 1-3 ст. 10 ЦПК про те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ПАТ КБ "ПриватБанк" було надано достатньо часу для подання клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з метою доведення, що кредитний договір був підписаний відповідачем, а не невідомою особою, яка при зверненні до Банку пред'явила підроблений паспорт. Проте, під час розгляду справи у суді першої інстанції таке клопотання не заявлялось. Не дивлячись на власні доводи апеляційної скарги, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ПАТ КБ "ПриватБанк" та його представник також не заявили клопотання про призначення відповідної експертизи .

Колегія суддів вважає, що у даній справі на відповідача не можна покладати обов'язок доведення того факту, що він не підписував кредитний договір, оскільки Банк не надав доказів на підтвердження своїх доводів про те, що саме відповідач, а не інша особа, звертався до Банку 05.02.2012 р. для укладення спірного договору. Встановлено, що у Банку такі докази відсутні, зокрема, у кредитній справі відсутня ксерокопія паспорту відповідача, який посвідчує його особу, а на фото особи, яка підписувала кредитний договір, зображений не відповідач.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв вірне рішення у справі на підставі тих доказів, які були надані ПАТ КБ "ПриватБанк" в обгрунтування своїх позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування постановленого у справі рішення, оскільки ПАТ КБ "ПриватБанк" не спростував належними доказами висновків суду про те, що спірний кредитний договір відповідачем не укладався та що відповідач не отримував кредитних коштів.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -