Єдиний унікальний номер 233/4202/16-ц Номер провадження 22-ц/775/2185/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року м. Бахмут Донецької області

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді: Будулуци М.С.

суддів: Санікової О.С., Дундар І.О.

за участю секретаря Марченко Я.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (далі - ТОВ «Нова Пошта», Товариство) про визнання дій незаконними відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_1 зазначив, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позову з підстав не заявлення позовних вимог, що відповідають змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, і не довів, в чому саме полягають наслідки таких дій безпосередньо для нього. Апелянт також вважав, що в даному рішенні суду описова та резолютивна частина рішення є суперечливі. Окрім цього, при ухваленні рішення суд не врахував положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України стосовно покладання обовязку сплати судового збору на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 та представник відповідача ТОВ «Нова пошта» в судове засідання апеляційного суду не зявилися, але про час та місце розгляду справи повідомлені судовими повістками та телефонограмами (а.с. 75-78). Позивач в письмовій заві, що надійшла електронною поштою до апеляційного суду, просив розглянути справу у його відсутності (а.с. 98).

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга позивача задоволенню не підлягає, а рішення суду слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон України «Про захист прав споживачів», який визначає права споживачів, встановлює, механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За статтею 15 вказаного Закону споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою (ч.1).

Відповідно з п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

Статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом (ч.1).

Способами захисту порушеного права є способи, визначені ч.2 ст.16 ЦК України, а саме:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачена відповідальність за порушення законодавства про захист прав споживачів.

У разі порушення законодавства про захист прав споживачів, суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію або продавця (у випадках, визначених Законом України "Про електронну комерцію") - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону).

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Судом встановлено, що ТОВ «Нова Пошта» здійснює поштову та курєрську діяльність, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань про види діяльності юридичної особи.

Позивач, бажаючи скористатися послугою ТОВ «Нова Пошта» по відправленню посилки до міста Керч Автономної Республіки Крим, за його твердженням, використав інформацію про географію надання такої послуги, що містилася на рекламному плакаті стіни будівлі одного з відділень відповідача, який не попереджав про призупинення роботи та закриття відділень ТОВ «Нова Пошта» на окупованих територіях, зокрема, в Автономній Республіці Крим.

Цей факт відповідач не заперечував.

Вирішуючи справу, суд зазначив, що позивач, який звернувся до суду за захистом свого порушеного права або інтересу, мав заявити позовні вимоги, що відповідають змісту порушеного права, характеру порушення та його наслідкам, що спричинені цим порушенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо вимог визнання незаконними дій, якими порушуються його права, як споживача, ОСОБА_1 не довів, в чому саме полягають наслідки таких дій, та обраний спосіб захисту є ефективним.

Апеляційний суд вважає, що зазначені висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають встановленим обставинам справи та вимогам законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами, дав їм належну оцінку і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Апеляційна скарга відповідача підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Довід апеляційної скарги про те, що суд безпідставно відмовив у задоволені заявленого позову, апеляційний суд його відхиляє, оскільки позивач, не довів, що саме через відсутність інформації на рекламному плакаті на стіні будівлі одного з відділень ТОВ «Нова Пошта» в м. Костянтинівка Донецької області про призупинення доставки посилок до міста Керч Автономної Республіки Крим порушені його права, як споживача.

Як вбачається з матеріалів справи, інформація про призупинення доставки відправлень до окупованого Криму 08 серпня 2014 року та 09 вересня 2014 року розміщена на офіційному сайті «Нова пошта» в розділі «Новини компанії» (а.с. 22, 29, 30).

Окрім цього, при зверненні позивача безпосередньо до відділення № 2 ТОВ «Нова пошта», розташованого в місті Костянтинівка, його працівники також розяснили позивачу про призупинення доставки відправлень до Криму через ситуацію, яка склалась на окупованій території (а.с. 1 - 2, 26 - 28, 48 - 49).

Позивач не довів суду, що відсутність інформації на рекламному плакаті на стіні будівлі одного з відділень Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» в місті Костянтинівки про призупинення доставки посилок до Автономної Республіки Крим призвело до будь-яких негативних наслідків, які б порушували його права споживача, та є підставою для задоволення позову про визнання незаконними дій посадових осіб Товариства щодо надання недостовірної інформації стосовно послуг, які надаються.

Посилання позивача на те, що висновки суду в описовій та резолютивній частинах рішення є суперечливими апеляційний суд відхиляє, як такі, що не відповідають дійсності.

Як в описово - мотивувальній, так і в резолютивній частинах рішення суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову і ніяких суперечностей з цього приводу вони не мають.

Що стосується доводу скарги про те, що при винесені рішення не було враховано вимоги частини 3 ст. 88 ЦПК України стосовно покладання обовязку сплати судового збору на відповідача, то апеляційний суд його відхиляє, оскільки рішення суду ухвалено не на користь позивача.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку, що неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального закону призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Суд першої інстанції повно та всебічно зясував усі обставини по справі, зібраним доказам надав належну правову оцінку і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень судом при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування судового рішення - не має.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд-

У Х В А Л ИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: