№2/756/5990/16
УХВАЛА

14 грудня 2016 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача та тлумачення правочину,

встановив:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства із черговим позовом до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживача та тлумачення правочину.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожен має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви встановлені ст. 119 ЦПК України.

Згідно п. 5 та п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам встановленим законом.

Вказана позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, оскільки не містить чіткого змісту позовних вимог та обґрунтування позову, правових підстав щодо можливості в порядку позовного провадження тлумачити зміст, істотні умови та обставини усного правочину, визнавати цивільні і майнові права та економічні інтереси, як суб»єкта господарських взаємовідношень - законними, правомірними діючими та порушеними, визнавати правочин обтяженим правами і зобов»язаннями сторін та правовими наслідками.

У прохальній частині позивач зазначає вимоги з семи пунктів, крім іншого: «постановити рішення суду з тлумачення позивачем змісту, істотних умов та обставин усного правочину; визнати цивільні і майнові права та економічні інтереси, як суб»єкта господарських взаємовідношень, споживача, замовника, кредитора, набувача, покупця і власника товару - законними, правомірними діючими та порушеними; визнати правочин обтяженим правами і зобов»язаннями сторін та правовими наслідками за фактами умисних протиправних і протизаконних дій; присудити виконання зобов»язання в натурі; стягнути неустойку та заподіяну моральну шкоду.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12.04.1996 року, при вирішенні судами справ про захист прав споживачів суди мають виходити насамперед із положень Закону України «Про захист прав споживачів» за яким споживачем права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють товари, надають послуги.

Таким чином, в порушення ст. 119 ЦПК України у позовній заяві не зазначено доказів на підтвердження обставин справи, зокрема виникнення та існування між позивачем та відповідачем відносин які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», не надано доказів на підтвердження надання відповідачем послуг та його статусу як ФОП.

Також, позивачем не зазначено доказів заподіяння шкоди, або ж загрози його життю і здоров'ю у зв'язку із неякісними (неналежними) послугами та не обґрунтовано можливості стягнення моральної шкоди з огляду на положення Закону України «Про захист прав споживачів».

За таких обставин, позовну заяву залишено без руху та ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2016 року для усунення цих недоліків був установлений строк до 02.12.2016 року, однак не більше п'яти днів з часу отримання даної ухвали.

05.12.2016 року ОСОБА_1 до суду подано не позовну заяву в новій редакції із чітким змістом позовних вимог, їх обґрунтуванням та прохальною частиною позову відповідно до вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в ухвалі, а уточнену позовну заяву, яка за своїм змістом є переформатованою первісною заявою без врахування вимог ухвали про усунення недоліків позову.

За таких обставин, на думку суду, ОСОБА_1 вимоги ухвали суду про усунення недоліків позову станом на 14.12.2016 року у повному обсязі не усунуто.

У відповідності до ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виправить вказані недоліки, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача та тлумачення правочину, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук