Ухвала

іменем україни

01 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації втрати частини грошових доходів у звʼязку з порушенням термінів її виплати, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Словʼянського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості із заробітної плати, яка виникла під час її роботи у ВАТ «Содовий завод» м. Слов'янська в загальній сумі 1 658 грн 47 коп., а також компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати у сумі 10 034 грн 40 коп., посилаючись на те, що за рішенням Слов'янського міського суду Донецької області від 04 листопада 1997 року із ВАТ «Содовий завод» на її користь стягнуто заборгованість із заробітної плати у сумі 852 грн 38 коп. Рішенням Слов'янського міського суду Донецької області від 25 січня 2001 року стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на її користь заборгованість із заробітної плати в сумі 806 грн 09 коп. Зазначені рішення були направлені до ВДВС Слов'янського міськрайонного управління юстиції для виконання, але на теперішній час не виконані.

24 січня 2013 року вона одержала лист Фонду Державного майна України № 11-05-00801 про те, що станом на 01 січня 2013 року в Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100 % статутного капіталу ВАТ «Содовий завод». 10 вересня 2013 року колектив працівників ВАТ «Содовий завод» звернувся зі скаргою на невиконання рішень Слов'янського міського суду Донецької області. 18 жовтня 2013 року одержано лист Державної виконавчої служби України про те, що постановою господарського суду Донецької області від 04 вересня 2003 року ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом. У вересня 2015 року вони звернулися до ліквідатора ВАТ «Содовий завод» Магдєєвої Н.М. та 08 вересня 2015 отримали відповідь, що виконавчою службою Слов'янського міськрайонного управління юстиції було описане майно цехів ГОК та ХОК заводу більше, ніж на 5 млн грн, але ці кошти так і не були направлені на погашення заборгованості із заробітної плати та на підприємство не надходили. ВАТ «Содовий завод» не володіє інформацією про те, куди направлені грошові кошти від торгів, хоча звертався з даного питання до прокуратури та інших контролюючих органів.

Оскільки ВАТ «Содовий завод» на 100 % було державним підприємством, відповідно до вимог ст. 619 ЦК України та ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»держава в особі Фонду державного майна України має нести субсидіарну відповідальність, тому ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати в сумі 1 658 грн 47 коп., компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі 10 034 грн 40 коп.

Рішенням Словʼянського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 23 травня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_4 з 20 січня 1995 року до 09 серпня 1999 року працювала у ВАТ «Содовий завод», при звільнені з підприємства відповідачем не було проведено з нею повного розрахунку із заробітної плати.

Рішенням Слов'янського міського суду Донецької області від 04 листопада 1997 року стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на користь ОСОБА_4 заборгованість із заробітної плати в сумі 852 грн 38 коп.

Рішенням Слов'янського міського суду Донецької області від 25 січня 2001 року стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на користь ОСОБА_4 заборгованість із заробітної плати в сумі 806 грн 09 коп.

Постановою господарського суду Донецької області від 04 вересня 2003 року ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Листом від 30 вересня 2013 року Регіональне відділення на підставі доручення Фонду державного майна України від 16 вересня 2013 року № Д/28 погодило перелік ліквідаційної маси ВАТ «Содовий завод».

03 липня та 29 серпня 2014 року організатором аукціону ТБ «Феміда» проведено аукціони з продажу ліквідаційної маси товариства, які визнані такими, що не відбулись у зв'язку із відсутністю заяв; ТБ «Феміда» спільно з арбітражним керуючим проводиться робота з проведення другого повторного аукціону з продажу майна товариства.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємства, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Положеннями Закону України «Про виконавче провадження» визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що ВАТ «Содовий завод» у 2003 році визнано банкрутом, введено ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора підприємства.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Згідно з ч. 1 ст. 24 зазначеного Закону на ліквідатора покладено обов'язок щодо реалізації майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, зокрема із заробітної плати, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 111 ЦК України виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, провадиться у порядку черговості, встановленої статтею 112 цього Кодексу, відповідно до проміжного ліквідаційного балансу, починаючи від дня його затвердження, за винятком кредиторів четвертої черги, виплати яким провадяться зі спливу місяця від дня затвердження проміжного ліквідаційного балансу. В разі недостатності у юридичної особи, що ліквідується, грошових коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія здійснює продаж майна юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЦК України, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобовязаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства тільки в межах належних їм акцій. До акціонерів не можуть застосовуватись будь-які санкції, що обмежують їх права.

Частиною 1 ст. 619 ЦК України передбачено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Частиною 1 ст. 176 ЦК України визначено, що держава, АвтономнаРеспубліка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Із заявлених позовних вимог убачається, що позивачем у судовому порядку повторно ставиться питання про стягнення заборгованості із заробітної плати у сумі 1 658 грн 47 коп. та компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати у сумі 10 034 грн 40 коп., але вже з іншого відповідача - Фонду державного майна України, в той час як повинно бути виконано у порядку, передбаченому чинним законодавством, судове рішення з цього ж питання.

За таких умов суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, підстав для скасування ухвалених ними рішень не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Словʼянського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

О.В.Кадєтова

Г.І.Мостова