Справа № 494/562/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016 року м.Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, відділу Держгеокадастру у Березівському районі Одеської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2016 року до суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, відділу Держгеокадастру у Березівському районі Одеської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

У своїй заяві позивач зазначила, що 04.03.1996 року померла її бабуся, після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок №25 по вул.. Кірова у с. Основа Березівського району Одеської області, земельна частка (пай) розміром 10.1 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області. ОСОБА_1 зазначила, що у лютому 2016 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та 16.03.2016 року отримала розяснення, відповідно до яких їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини ОСОБА_1 не входила до кола спадкоємців за законом. Позивач зазначила, що ОСОБА_4 була рідною матірю її матері ОСОБА_5. На час смерті бабусі, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали разом у ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 вказала, що разом з ОСОБА_5 доглядала за ОСОБА_4І до дня її смерті, оскільки у звязку з похилим віком та хворобою вона не могла обійтися без сторонньої допомоги. Позивач зазначила, що після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_5І була спадкоємцем першої черги. На думку ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину, так як вступила в управління та володіння спадковим майном. Позивач зазначила, що 2004 року з матірю проживала у будинку бабусі, потім переїхали до іншого будинку, а вищевказаний будинок передала у власність своєму сину, який виготовив на нього правовстановлюючі документи. ОСОБА_1 вказала, що у квітні 2012 року її мати ОСОБА_5 померла, також зазначила що являється спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців не має. Позивач зазначила, що іншим шляхом отримати право на земельну частку, ніж звернення до суду з заявою про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно не має можливості. У звязку з вищевказаним позивач просить визнати за ОСОБА_4, яка померла 04.03.1996 року право на земельну частку (пай) розміром 10.1 в умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться у колективній власності КСП «Оснівський» на території Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, та встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 вказаної земельної ділянки. Також позивач просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, та визнати за ОСОБА_1 право на вищевказану земельну ділянку.

У судовому засіданні 25.05.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві.

Представник відділу Держгеокадастру у Березівському районі Одеської області у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Представник Ряснопільської сільської ради Березіського району Одеської області на у судове засідання 25.05.2016 року не зявився, разом з тим 25.05.2016 року направив на адресу суду заяву в якій з позовними вимогами позивача погодились, просили задовольнити вимоги та розглядати справу за їх відсутності (а.с.69).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також у судове засідання не зявились, хоча були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи. Разом з тим, 21.05.2016 року подали до суду заяви у яких просили справу розглядати за їхньої відсутності, позов визнають у повному обсязі, заперечень проти позову не мають (а.с.61, 66).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відділу Держгеокадастру у Березівському районі Одеської області врахувавши думку представника Ряснопільської сільської ради Березіського району Одеської області та співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, викладені в письмових заявах від 21.05.2016 року та 25.05.2016 року, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до частини четвертої статті 174 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено: «У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову…».

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року зі змінами та доповненнями (далі ЦК України): «Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)».

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №087311 померла 04.03.1996 року ОСОБА_4 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ФП №159397 померла 14.04.2012 року ОСОБА_5 (а.с.7). Згідно до свідоцтва про народження серії ЯИ №402669 від 20.07.1956 року матірю ОСОБА_6 є ОСОБА_4 (а.с.9), та відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-УР №093390 від 14.01.1961 року матірю ОСОБА_7 є ОСОБА_5 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про одруження серії І-ЯР №630368 від 06.10.1957 року ОСОБА_6 одружилася та змінила прізвище на «Масловська» (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД №442151 від 27.05.1980 року ОСОБА_7 одружилася та змінила прізвище на «Гнатюк» (а.с.10).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою матері ОСОБА_5, померлої 14.04.2012 року та онучкою бабусі ОСОБА_4, померлої 04 березня 1996 року.

Згідно господарської книги першим власником господарства по вул.. Кірова, 25, с. Основа Березівського р-ну Одеської обл.. є ОСОБА_4 (а.с.16-19), відповідно технічного паспорту на житловий будинок за вищевказаною адресою від 21.12.2003 року та відповідно до свідоцтва про право власності на вищевказаний будинок від 29.12.2003 року власником будинку є ОСОБА_8. (а.с. 20-21).

Судом також встановлено, що імя ОСОБА_4 зазначено у списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Основський» під номером 169 (а.с.22-23).

Згідно до сертифікату на право земельну частку (пай) серії ОД №0179236 від 26.02.1997 року ОСОБА_4 є власником земельної часки (паю) розміром 10.1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться у колективній власності КСП «Оснівський» на території Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області (а.с. 24).

Згідно довідок відділу Держгеокадастру у Березівському районі Одеської області від 15.02.2016 року вищевказаний сертифікат виготовлений (а.с.25), та довідки від 02.03.2016 року встановлена грошова оцінка вищезазначеної земельної частки, також вказано, що державний акт на земельну частку не видавався (а.с.26).

Відповідно до довідки виданої філією виробничо-комерційної фірми «НІЛ» від 05.12.2001 року сертифікат серії ОД №0179236 від 24.02.1997 року належить ОСОБА_4 (а.с.27). Згідно до архівної довідки від 03.12.2015 року №95 виданої архівним відділом Березівської РДА матеріали на отримання вищезазначеного сертифікату до архівного відділу на постійне зберігання не передавалися (а.с. 28).

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, договорів, укладених у порядку, встановленому законом; рішень судів, що набрали законної сили.

З наданих до суду доказів, суд доходить висновку, що позивачем доведено право власності за ОСОБА_4, яка померла 04.03.1996 року право на земельну частку (пай) розміром 10.1 в умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться у колективній власності КСП «Оснівський» на території Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, а тому за ОСОБА_4 визнається це майно.

Щодо вимог позивача про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4, яка померла 04.03.1996 року, шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, яке складається з права на земельну часку(пай) розміром 10.1 в умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться у колективній власності КСП «Оснівський» на території Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області та встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, то вони також підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За частиною третьою ст. 1268 ЦК України вбачається, що «спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї».

Відповідно до довідок виданих виконавчим комітетом Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області ОСОБА_4 з дня народження до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12), також онука ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 проживали разом з ОСОБА_4 та доглядали за нею з 1994 року до дня її смерті, про що свідчить довідка (а.с. 13). Також про це свідчить довідка видана амбулаторією загальної практики сімейної медицини с. Ряснопіль 18.04.2016 року (а.с.14).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснила, що проживала поблизу помешкання померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_11, та знають, що вони жили усі разом. У їх сімї були гарні відносини. ОСОБА_5 та ОСОБА_1К доглядали за ОСОБА_4 до дня її смерті. Потім ОСОБА_1К доглядала за своєю матірю ОСОБА_5 В їх помешканні вони були та вказали, що умови проживання нормальні, їх спільні інтереси були як в усіх людей.

На переконання суду, наявні докази та допитані свідки дають достатні підстави вважати, що дійсно свідки бачили спільне постійне проживання ОСОБА_4, померлої 04.03.1996 року, ОСОБА_5, померлої 14.04.2012 року та ОСОБА_1 .

Щодо вимоги про визнання за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 10.1 в умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться у колективній власності КСП «Оснівський» на території Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, яка належала ОСОБА_4, померлій 04.03.1996 року, то суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до статті 1217 ЦК України: «Спадкування здійснюється за заповітом та за законом».

У відповідності до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса щодо отримання спадщини, однак Листом від 16.03.2016 року нотаріусом надано розяснення та відмовлено у праві на спадкування.

Відповідно до статті 1218 ЦК України: «До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті».

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України: «Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її…Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини».

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право.

ОСОБА_1 виявила згоду на прийняття спадщини, звернувшись до нотаріальної контори для її отримання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним».

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, за умови прийняття ОСОБА_1 спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 10.1 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться у колективній власності КСП «Оснівський» на території Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області.

Рішення повинно відповідати вимогам статтей 213, 215 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, відділу Держгеокадастру у Березівському районі Одеської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, яка померла 04.03.1996 року право на земельну частку (пай) розміром 10.1 в умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться у колективній власності КСП «Оснівський» на території Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4, яка померла 04.03.1996 року, шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, яке складається з права на земельну часку(пай) розміром 10.1 в умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться у колективній власності КСП «Оснівський» на території Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 10.1 в умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться у колективній власності КСП «Оснівський» на території Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, яка належала ОСОБА_4, померлій 04.03.1996 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 30.05.2016 року.

Суддя І.А. Римар