Справа № 573/1554/16-ц
Номер провадження 2/573/609/16
22 вересня 2016 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючої судді: Кліщ О.В.,
з участю секретаря: Свердличенко А.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі заочно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Миколаївська селищна рада Білопільського району Сумської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись про день, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомили. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. У відповідності до оголошення, опублікованого в газеті «Сумщина» від 01 вересня 2016 року № 35 відповідачі сповіщені належним чином про виклик до суду через засоби масової інформації (а. с. 23).
Представник третьої особи Миколаївської селищної рада Білопільського району Сумської області в судове зсідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що представник позивача проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Заслухавши представника позивача ОСОБА_4, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 386 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення будь-яких порушень права власності, вимагати усунення будь-яких перешкод з боку інших осіб, пов'язаних із здійсненням ним володіння, користування або розпорядження належним йому майном.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
У відповідності з ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
За приписами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданий 21 березня 1989 року виконавчим комітетом Жовтневої селищної ради, зареєстрованого в реєстрі за № 1094, ОСОБА_1 належить право власності на житловий будинок, розташований в смт. Жовтневе, вул. Польова, 45 Білопільського району Сумської області (а. с. 5).
Згідно копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно прописані по будинковій книзі в буд. 45 по вулиці Польовій в смт. Жовтневе Білопільського району Сумської області (а. с. 6-10,24-25).
З довідки виконкому Миколаївської селищної ради № 3732 від 20.09.2016 року вбачається, що позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканець смт. Миколаївка, вул. Польова, буд. № 45, має наступний склад сім»ї : дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована, але не проживає за даною адресою; онук ОСОБА_3, 17.02..ІНФОРМАЦІЯ_6,- зареєстрований, але не проживає за даною адресою ( а.с.26).
Зі змісту довідки, виданої виконавчим комітетом Миколаївської селищної ради від 22 липня 2016 року за № 2753 вбачається, що власником житлового будинку № 45 по вул. Польовій в смт. Миколаївка Білопільського району Сумської області є ОСОБА_1, до складу сімї входять: дружина - ОСОБА_5, донька ОСОБА_2 та онук ОСОБА_3 (а. с. 12).
Депутат по виборчому округу № 15 ОСОБА_6, підпис якого засвідчено секретарем Миколаївської селищної ради ОСОБА_7 , в довідці вказав, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_7, але фактично не проживають з 2001 року ( а.с.27).
Таким чином, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є власниками або наймачами будинку, розташованого по вул. Польова, 45 в смт. Миколаївка Білопільського району Сумської області, який належить ОСОБА_1 на праві власності, тривалий час не проживають у вказаному будинку, а лише зареєстровані у ньому, не приймають участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг, між сторонами не досягнуто будь-якої домовленості щодо укладення договору найму (оренди) житла.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування належним позивачу на праві власності будинком.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданного компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
З огляду на положення статей 7, 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України", питання зняття з реєстрації до компетенції суду не відноситься, а його здійснює відповідний орган реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
З огляду на положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 64, 72, 150, 156 ЖК України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4,10, 60, 197, 209, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Миколаївська селищна рада Білопільського району Сумської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком № 45 по вулиці Польовій в смт. Миколаївка Білопільського району Сумської області.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком № 45 по вулиці Польовій в смт. Миколаївка Білопільського району Сумської області.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Білопільського районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя :