Справа № 405/7524/15-ц
Провадження №2/405/1851/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2016 року. Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останнього на свою користь заборгованості за кредитним договором №5506С59 від 03 жовтня 2006 року в розмірі 3 438, 36 доларів США простроченої заборгованості по кредиту та нарахованої пені за кредитом в сумі 6 228 грн. 26 коп.

Відповідачем ОСОБА_1 поданий зустрічний позов до публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання недійсним кредитного договору №5506С59 від 03 жовтня 2006 року, який ухвалою суду від 18 травня 2016 року прийнято до спільного розгляду та обєднано в одне провадження з первісним позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

До початку розгляду справи по суті представником відповідача за первісним позовом на підставі ст.ст.27, 137, 168 ЦПК України заявлено клопотання, яке підтримано відповідачем, про витребування у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» доказів, зокрема, оригіналів Генеральної та Індивідуальної ліцензій на здійснення валютних операцій у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», які діяли станом на момент видачі споживчого кредиту 03 жовтня 2006 року; оригінал доручення від 27.10.2004 року керуючого філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» станом на 03.10.2006 року; положення про облікову та кредитну політику ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», кредитну справу ОСОБА_1; книги реєстрації відкритих рахунків ОСОБА_1 у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», інформацію про рух коштів по поточному рахунку, відкритому ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» ОСОБА_1 в національній та іноземній валюті; копій касових документів за 03.10.2016 року філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»; копії оборотно-сальдової відомості іноземної валюти долар США за 03.10.2006 року Кіровоградської філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»; копію зведеної довідки про касові обороти за 03.10.2006 року Кіровоградської філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», з тих підстав, що у відповідача є труднощі в отриманні документів, які є доказами по справі, а необхідність їх витребування, надасть можливість відповідачу з посиланням на відповідні докази, які є у позивача за первісним позовом, довести підстави зустрічного позову, зокрема, суду факт введення його (ОСОБА_1А.) як споживача в оману та відсутність намірів дійсно укладати договір споживчого кредиту, зловживання відповідачем своїми правами, не зазначення в договорі реальної процентної ставки (у процентах річних) та «абсолютного значення подорожчання кредиту» та ігнорування обовязків, внесення в графік погашення кредиту завідомо неправдивих даних.

Представник позивача за первісним позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заперечував щодо задоволення зазначеного клопотання про витребування доказів, зазначивши на тому, що сторона, яка заявила в порядку ст.137 ЦПК України клопотання про витребування доказів, не довела суду складнощів у їх отриманні безпосередньо особою, яка заявила клопотання, крім того, необґрунтовано, які саме обставини можуть бути підтверджені доказами, про які заявлено клопотання про їх витребування. Крім того, на думку представника позивача за первісним позовом витребувані відповідачем за первісним позовом докази є неналежними, так як вони не обґрунтовують заявлені позивачем за зустрічним позовом вимоги та не мають значення для вирішення справи і не підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Враховуючи, що витребування вищезазначених доказів необхідно для повного та всебічного розгляду справи, прийняття по справі справедливого, неупередженого рішення, а також на обґрунтування доводів відповідача як за первісним, так і за зустрічним позовом, зазначених в ньому, суд вважає за необхідне клопотання відповідача ОСОБА_1 задовольнити та витребувати відповідні докази у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України».

Керуючись ст. ст. 137, 168, 210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 про витребування доказів, задовольнити частково.

Витребувати у публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»:

- належним чином завірені копії Генеральної та Індивідуальної ліцензій на здійснення валютних операцій ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», копію доручення від 27.10.2004 року керуючого філії ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», в м.Кіровограді ОСОБА_2, положення про Кіровоградську філію ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», які діяли на момент видачі кредиту ОСОБА_1 станом на 03 жовтня 2006 року, та для огляду в судовому засіданні надати зазначені документи в оригіналах;

-Положення про облікову та кредитну політику ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України»;

- Кредитну справу ОСОБА_1 (кредитний договір №5506С59 від 03 жовтня 2006 року);

-Книги реєстрації відкритих рахунків ОСОБА_1 у ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» станом на 03 жовтня 2006 року;

- Інформацію про рух коштів по поточному рахунку, відкритому ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» позичальнику ОСОБА_1 в національній та в іноземній валюті за період з 03 жовтня 2006 року по 26 жовтня 2015 року;

- Належним чином завірені копії касових документів філії ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», в м.Кіровограді за 03 жовтня 2006 року відносно ОСОБА_1;

- Належним чином завірені копії оборотно - сальдової відомості за 03.10.2006 року, зведеної довідки про касові обороти за 03 жовтня 2006 року, по іноземній валюті долар США, книги обліку наявності іноземної валюти у філії ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», в м.Кіровограді за 03 жовтня 2006 року.

Докази, які вимагає суд, направляються до суду безпосередньо (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова