Справа № 313/1468/16-ц
Провадження № 2 /313/398/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року смт. Веселе

Веселівський районний суд

Запорізької області

В СКЛАДІ:

головуючого судді: Калабухова О.А.

при секретарі: Фесенко Д.О.

За участю:

Позивача: ОСОБА_1

Представника позивача: ОСОБА_2

Відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Веселівського районного суду справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Веселівського районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок, відповідно до якого:

09 липня 2006 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1. На момент відчуження вказаний житловий на підставі договору купівлі- продажу від 17 липня 1992 року № 197 належав ОСОБА_4 Цього ж дня, позивачем було передано власнику встановлену за домовленістю вартість, а саме 7 000 грн. 00 коп., останній у зв'язку із повною оплатою вартості передав йому ключі від будинку та забезпечив повний доступ до нього. Договір купівлі-продажу було укладено у простій формі, а саме у вигляді розписки від 09.07.2006 року. Наступне оформлення у встановленій формі та реєстрація в органах БТІ не проводилася.

Під час укладення Договору у зв'язку із недостатністю часу та відсутності в позивача додаткових коштів сторонами не було дотримано встановлену чинним на той час законодавством форму, що робить не чинним договір купівлі-продажу укадений між ними. У зв'язку із вказаними недоліками Договору, провести переоформлення та реєстрацію права власності у встановленому чинним законодавством порядку не представляється можливим, що в свою чергу позбавляє можливості розпорядитися належним ОСОБА_1 майном. На сьогоднішній день, захист права власності шляхом визнання вказаного договору дійсним, на його думку, не принесе бажаного результату (виникнення права власності пов'язується з моментом реєстрації договору яким проводиться відчуження, а не з моментом його нотаріального посвідчення, крім того власник майна вже помер), тому ОСОБА_1 вважає за необхідне звернутися до суду із позовом про визнання власності за набувальною давністю. З липня 2006 року він заселився до житлового будинку АДРЕСА_1 та мешкаю в ньому до сьогоднішнього дня. До складу домоволодіння відповідно до технічного паспорту входять: житловий будинок з прибудовами - літ. «А-1», літня кухня з прибудовами - літ. «Б-1», гараж - літ. «В», сарай - літ. «Г», гараж - літ. «Д», вбиральня - літ. «У», огорожа - літ. «№1, 2», водопровід - літ. «№ І». Вартість спірного майна відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 станом на 10.11.2016 року, становить 43 526 грн. 00 коп. ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Запоріжжя, Веселівського району Запорізької області, помер ОСОБА_4. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.05.2011 року серії НОМЕР_1, запис № 06 в книзі реєстрації смертей. На сьогоднішній день дана спадщина у встановленому порядку не прийнята та не визнана відумерлою. За наявною у мене інформацію на сьогодні є спадкоємець першої черги - син колишнього власника спірного майна. У зв'язку із цим відповідачем у даній справі має бути спадкоємець першої черги - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач у судовому засіданні просить суд задовольнити позовні вимоги та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Судові витрати залишити аз позивачем.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Судові витрати залишити аз позивачем.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що дійсно позивач придбав у його ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 житловий будинок, та господарські будівлі, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Позивач віддав його батьку грошові кошти у розмірі 7000 грн. 00 коп. а той в свою чергу ключі від будинку та передав у повне користування житловий будинок та господарські будівлі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що позивач є його сусідом, та пояснив, що ОСОБА_1 придбав будинок у покійного батька відповідача.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона є рідною матір'ю позивача. Остання відзначила, що вона разом зі своїм чоловіком допомогли сину купити даний житловий будинок. Не переоформляли житловий будинок, так як не було грошових коштів.

Враховуючи вище викладене, вислухавши сторони та свідків,с уд відмічає наступне.

09 липня 2006 року Позивач придбав у ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1. На момент відчуження вказаний житловий на підставі договору купівлі- продажу від 17 липня 1992 року № 197 належав ОСОБА_4

Як пояснив позивач у судовому засіданні, цього ж дня, ним було передано власнику встановлену за домовленістю вартість, а саме 7 000 грн., останній у зв'язку із повною оплатою вартості передав йому ключі від будинку та забезпечив повний доступ до нього.

Договір купівлі-продажу було укладено у простій формі, а саме у вигляді розписки від 09.07.2006 року. Наступне оформлення у встановленій формі та реєстрація в органах БТІ не проводилася.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Під час укладення Договору у зв'язку із недостатністю часу та відсутності в мене додаткових коштів сторонами не було дотримано встановлену чинним на той час законодавством форму, що робить не чинним договір купівлі-продажу укладений між нами.

У зв'язку із вказаними недоліками Договору, провести переоформлення та реєстрацію права власності у встановленому чинним законодавством порядку не представляється можливим, що в свою чергу позбавляє можливості розпорядитися належним мені майном.

На сьогоднішній день, захист права власності шляхом визнання вказаного договору дійсним, на мою думку, не принесе бажаного результату (виникнення права власності пов'язується з моментом реєстрації договору яким проводиться відчудженя, а не з моментом його нотаріального посвідчення, крім того власник майна вже помер), тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

З липня 2006 року ОСОБА_1 заселився до житлового будинку АДРЕСА_1 та мешкаю в ньому до сьогоднішнього дня, що підтвердив сам Відповідач та свідки у судовому засіданні.

Крім того факт відкритого володіння вказаним будинком понад десять років позивачем, підтверджується довідкою Виконавчого комітету Запорізької сільської ради Веселівського району Запорізької області від 09.11.2016 року № 314, а також показами свідків, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7

Відповідно до ст. 15 ЦК, ст. З ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в судовому порядку у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Визнання права судом відповідно до ст. 16 ЦК України є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Цивільний кодекс України набрав чинності 01 січня 2004 року, тому норма ст. 344 даного Кодексу може застосовуватися до правовідносин, які виникли після 01 січня 2001 року.

Отже, враховуючи що ОСОБА_1 добросовісно (сплатив встановлену відповідачем вартість) заволодів будинком АДРЕСА_1 та використовую понад десять років він має право на визнання права власності за набувальною давністю.

До складу домоволодіння відповідно до технічного паспорту входять: житловий будинок з прибудовами - літ. «А-1», літня кухня з прибудовами - літ. «Б-1», гараж - літ. «В», сарай - літ. «Г», гараж - літ. «Д», вбиральня - літ. «У», огорожа - літ. «№1, 2», водопровід - літ. «№ І».

Вартість спірного майна відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 станом на 10.11.2016 року, становить 43 526 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Запоріжжя, Веселівського району Запорізької області, помер ОСОБА_4. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.05.2011 року серії НОМЕР_1, запис № 06 в книзі реєстрації смертей.

На сьогоднішній день дана спадщина у встановленому порядку не прийнята та не визнана відумерлою. За наявною у мене інформацію на сьогодні є спадкоємець першої черги - син колишнього власника спірного майна. У зв'язку із цим відповідачем у даній справі має бути спадкоємець першої черги - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначені вище обставини підтверджуються доданими до позовної заяви документами та показами свідків.

Тому, враховуючи вище викладене суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись постановою ст.ст. 55, 124 Конституції України ст.ст. 15, 16, 344 ЦК України, ст.ст. 208-218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області О.А.Калабухова

07.12.2016