Справа № 308/2852/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

за участю представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за первісною позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 10.06.2003 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №UGH0G000130741, згідно якого останній надано кредит у розмірі 20000 дол.США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 10.06.2013 року.

Відповідно до Умов Договору Позичальник зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками, винагороду на умовах, передбачених цим Договором.

Взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування Позичальник належним чином не виконує і станом на 24.02.2015 року заборгованість по кредиту складає 41878,40 дол.США, що за курсом 28,29 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.02.2015 року складає 1184739,81 грн., з яких: 8386,46 доларів США заборгованість по тілу кредиту; 12743,77 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 18745,54 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 8,84 долари США штраф (фіксована частина); 1993,79 долари США штраф (процентна частина).

В судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь Банку суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 41878,40 дол.США, що за курсом 28,29 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.02.2015 року складає 1184739,81 грн., а також понесені позивачем судові витрати.

Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні позові вимоги визнав частково, просив суд врахувати, що ПриватБанк звернувшись до суду в березні 2015 року з позовною заявою про стягнення з його довірительки заборгованості за кредитним договором після спливу трирічного терміну позовної давності до частини вимог, встановленого умовами кредитного договору, на його думку, втратив право на захист свого права в цій частині. Такий розмір заборгованості має вираховуватися, як різниця нарахованої суми заборгованості на дату подання позову та суми боргу, яка нарахована до березня 2012 року, тобто за три останні роки. Тобто, сума яка може бути стягнута за кредитним договором по тілу кредиту становить 3677,64 дол.США (8386,46 дол.США загальна сума заборгованості по кредиту за весь період 4708,82 дол.США розмір заборгованості, який існував станом на березень 2012 року), а по відсотках 7559,99 дол.США (12743,77 дол.США загальна сума заборгованості по відсотках 5183,78 дол.США розмір заборгованості, який існував станом на березень 2012 року).

Стосовно стягнення з відповідачки штрафних санкцій представник просив застосувати визначену ч.2 ст.257 ЦК України спеціальну позовну давність в один рік. При цьому просив прийняти до уваги, що згідно наданого Банком розрахунку нарахована пеня за останній календарний рік становить 6271,87 дол.США, однак вказана сума заборгованості містить нарахування пені, як на тіло кредиту, так і на відсотки за його користування, що не відповідає п.7.1 кредитного договору, яким визначено, що пеня нараховується у розмірі 2,34% від суми непогашеної заборгованості по процентах за кожен день прострочення платежу. Умови договору не передбачають право Банку нараховувати пеню на прострочене тіло кредиту.

В задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 суми штрафів за невиконання зобовязання, зокрема 8,84 дол. США штраф (фіксована частина) та 1993,79 дол.США штраф (процентна частина) представник ОСОБА_3 просив відмовити, оскільки у Банку відсутні будь-які правові підстави на стягнення з відповідача вказаних сум, так як умови кредитного договору не містять посилання на можливість Банку застосовувати штрафні санкцій до позичальника у вигляді штрафу, як фіксованої так і процентної частини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази суд приходить до наступного висновку:

10 червня 2003 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та ОСОБА_2 було укладено договір №UGH0G000130741 про відкриття картрахунку і встановлення кредитного ліміту «VISA ELECTRON SERVIS» (надалі Кредитний договір), згідно якого остання отримала кредитний ліміт на картковий рахунок у вигляді кредитної лінії в розмірі 20000 дол. США на термін 120 місяців по 10.06.20163 року.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно умов Кредитного договору Позичальник взяв на себе зобов'язання починаючи з місяця, який йде за датою надання кредитного ліміту, щомісячно в період сплати надати Банку грошові кошти сумою не менше 313,37 доларів США на особистий транзитний рахунок для погашення заборгованості за цим договором, включаючи проценти за кредитним лімітом, або грошові кошти згідно з Додатку №1 до цього договору для погашення заборгованості та грошові кошти достатні для погашення процентів, розрахованих згідно п.6.6 на особовий транзитний рахунок. Періодом сплати є період з 10 по 16 число кожного місяця. При несплаті процентів та/або частини кредитного ліміту в зазначений період вони вважаються простроченими.

Пунктом 6.6 Кредитного договору визначено, що фактично витрачені в рахунок кредитного ліміту кошти ОСОБА_3 розраховує проценти, виходячи з 1,17% місячних. Розрахунок процентів здійснюється за кожний календарний день від дня списання суми з карткового рахунку до першого дня наступного періоду сплати, і надалі за період, що починається з першого дня попереднього періоду сплати до першого дня поточного періоду сплати, виходячи з 360 днів у році. Дань погашення кредитного ліміту в розрахунок не включається.

Відповідно до п.6.8 Кредитного договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним лімітом відповідно до умов п.п.6.2, 6.5 сплачувати Банку за платежі, здійснені в рахунок кредитного ліміту, підвищену процентну ставку у подвійному розмірі від зазначеної в п.6.6, від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитним лімітом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що Позичальник ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитного ліміту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконує.

Пунктом 7.1 Кредитного договору визначено, що у разі порушення термінів погашення процентів за платежі, здійсненні в рахунок кредитного ліміту, ОСОБА_3 має право нарахувати, а Клієнт зобов'язаний сплатити Банку пеню, у розмірі 2,34% від суми непогашеної заборгованості по процентах за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості Позичальника ОСОБА_2 за Кредитним договором №UGH0G000130741 від 10.06.2003 року складає 41878,40 дол.США, що за курсом 28,29 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.02.2015 року складає 1184739,81 грн., з яких: 8386,46 доларів США заборгованість по тілу кредиту; 12743,77 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 18745,54 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 8,84 долари США штраф (фіксована частина); 1993,79 долари США штраф (процентна частина).

Представник Позичальника ОСОБА_2 вважає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущено строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом, однак суд з такою позицією представника не згідний.

Стаття 257 ЦК України встановлює загальний строк позовної давності як трирічний строк, який підлягає застосуванню щодо усіх цивільних та/або господарських вимог, крім ряду вимог, щодо яких законом встановлюються спеціальні строки позовної давності.

Коментована стаття 259 ЦК України передбачає можливість збільшення позовної давності, встановленої законом, на підставі договору, який має бути укладений у письмовій формі та відповідати загальним вимогам до договорів, які підлягають укладанню у письмовій формі. Збільшений строк позовної давності, визначений у договорі, відноситься до категорії істотних умов такого договору.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Зі змісту Кредитного договору слідує, що при його укладені сторони досягли домовленість, що строком виконання зобовязань є 10.06.2013 року, включно (п.6.2), а діє вказаний договір до повного виконання зобовязань сторонами (п.8.5).

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У кредитних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання (ст.530 ЦК), перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Якщо кредитним договором визначено різні строки виконання окремих зобов'язань, що з нього виникають (наприклад, у зв'язку здійснювати повернення кредиту частинами щомісячними платежами в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом), позовна давність обчислюється окремо стосовно кожного з таких строків.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд (ч.2 ст.1050 ЦК).

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Згідно пояснень представника ПАТ КБ «ПриватБанк» та наданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором №UGH0G000130741 від 10.06.2003 року останнє погашення Позичальником ОСОБА_2 заборгованості по кредиту (відсотках) мали місце 13 січня 2016 року. До суду з позовною заявою про стягнення заборгованості ОСОБА_3 звернувся 16.03.2015 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду. Тобто, позивачем строк позовної давності звернення до суду не пропущено.

Судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення представника відповідача щодо безпідставності нарахування Банком суми пені за невиконання Позичальником взятих на себе зобовязань на тіло простроченого кредиту.

Статтею 611 ЦК України визначено, що разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

В судовому засіданні встановлено, що Позичальник ОСОБА_2 допустила порушення взятих на себе зобовязань щодо повернення суми кредитного ліміту та сплати відсотків за його користування, що на думку суду, дає право Банку для нарахування відповідачці пені і на суму тіла кредиту і на суму відсотків.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №UGH0G000130741 від 10.06.2003 року в розмірі 39875,77 дол.США, що за курсом 28,29 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.02.2015 року складає 1128085,53 грн., з яких: 8386,46 доларів США заборгованість по тілу кредиту; 12743,77 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 18745,54 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Згідно розяснень, що містяться п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Разом з тим, суд вважає вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 штрафів за невиконання зобовязання, зокрема 8,84 дол. США штраф (фіксована частина) та 1993,79 дол.США штраф (процентна частина) необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки у Банку відсутні будь-які правові підстави на стягнення з відповідача вказаних сум, так як умови кредитного договору не містять посилання на можливість Банку застосовувати штрафні санкцій до Позичальника у вигляді штрафу, як фіксованої так і процентної частини.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3654,0 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 212,-215, 218, 294 ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №UGH0G000130741 від 10.06.2003 року в розмірі 39875,77 дол.США, що за курсом 28,29 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.02.2015 року складає 1128085,53 грн., з яких: 8386,46 доларів США заборгованість по тілу кредиту; 12743,77 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 18745,54 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3654,0 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Микуляк П.П.