Справа № 139/228/16-ц
У Х В А Л А

13 травня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої - судді Коломійцевої В.І.

секретаря Мельник А.О.

за участю представників позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Богатир» про визнання договорів оренди землі недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Богатир» про визнання договорів оренди землі недійсними.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі в частині за позовом ОСОБА_19, ОСОБА_20 до ТОВ «Богатир» про визнання недійсними договорів оренди землі. Клопотання мотивував тим, що в провадженні Мурованокуриловецького районного суду перебувала цивільна справа №139/607/14-ц за позовом ОСОБА_19, ОСОБА_20, третя особа Держземагенство у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області до ТОВ «Богатир» про визнання недійсними договорів оренди землі та повернення земельних ділянок. За результатами розгляду справи судом було відмовлено в задоволенні позовної заяви ОСОБА_19, ОСОБА_20 Беручи при йцьому до уваги, що заявляючи у вересні 2014 р, позов до ТОВ «Богатир» у справі №139/607/14-ц ОСОБА_20 та ОСОБА_20 особисто вказали, що їм достеменно відомо, що договори оренди землі були зареєстровані Мурованокуриловецьким відділом Вінницької регіональної філії «Центр державного земельного кадастру» 27 березня 2007 року. Проте посадові особи ТОВ «Богатир» користуючись їх правовою необізнаністю, порушуючи принципи вільного волевиявлення сторін та обовязкового узгодження сторонами істотних умов договору, надали їм заздалегідь підготовлені договори. Не заперечують факт підписання договорів у 2006 році, але вважають, що ці договори недійсні, оскільки в них відсутні обовязкові істотні умови.

В нинішній позовній заяві ОСОБА_19 та ОСОБА_20 зазначають, що оспорювані договори зареєстровані в редакції, в якій строк їх дії не узгоджений, в силу підписання договорів іншими особами, які фактично підробили підписи, тобто, вважають, що відповідно умова в договорах відсутня. З наведеного слідує, що вказані обставини, якими позивачі обґрунтовують нинішній позов, а саме той факт, що дія договорів триває до 27 березня 2007 року, були достовірно відомі їм їще під час розгляду цивільної справи №139/607/14-ц. За таких обставин вважає, що вищевказане рішення прийняте між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що й в даному випадку заявлено в позові до відповідача при визнання недійсним договорів оренди землі.

Представники позивачів заперечували проти задоволення заяви про закриття справи в частині за позовом ОСОБА_20, оскільки на їх думку в позовній заяві, яка знаходиться в провадженні суду зазначена інша підстава позову.

Представник третьої особи також заперечував проти задоволення клопотання представника відповідачів. Зазначив, що факт обізнаності позивачів про дію договорів не є підставою для закриття провадження у даній справі.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява не підлягає до задоволення.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі є вичерпними та визначені ст.205 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом.

Судом встановлено, що в вересні 2014 року ОСОБА_19, ОСОБА_20 звернулися до ТОВ «Богатир» , третя особа Держземагенство у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області про визнання недійсними договорів оренди землі та повернення земельних ділянок. Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17.09.2014 року в позові ОСОБА_20 та ОСОБА_22, ОСОБА_20 про визнання недійсними договорів оренди землі та повернення земельних ділянок, відмовлено.

Як вбачається з вищевказаного рішення, підставами для позову було відсутність у договорах оренди землі обовязкової істотної умови, зазначеної у ст.15 ЗУ «Про оренду землі», а саме: передача у заставу та внесення до статутного фонду право оренди земельної ділянки, збереження стану обєкта оренди, що на думку позивачів порушило право їх вільного волевиявлення у результаті чого ними були підписані договори оренди у яких відсутні вказані істотні умови.

З позовної заяви від 11 квітня 2016 року вбачається, що позивачі звернулися до суду з підстав відсутності істотної умови щодо строку дії договору та відсутності вільного волевиявлення позивачів, щодо підписання договорів оренди землі з іншими строками їх дії, про що вони дізналися під час досудового розслідування кримінального провадження по факту підробки офіційного документу.

Таким чином з врахуванням вищевикладеного суд прийшов до висновку, що при подачі позовної заяви у 2014 році позивачі зазначили іншу підставу позову, а тому в задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини 1 статті 205, статтями 208-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача, Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, про закриття провадження у справі, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: