Справа № 2-1283/11
УХВАЛА

31.10.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Богун О.О.

при секретарі Завгородній Л.В.

За участю представника заявника ОСОБА_1С

державного виконавця Посадської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК», ОСОБА_3, Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА-БАНК» про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13.05.2011 у справі №2-1283/11, були задоволені позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 75 496,49 грн., з яких 74 511,37грн. - заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28.08.2007р.; 865.12грн. - витрати по сплаті судового збору та 120,00 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 була подана заява про перегляд заочного рішення суду від 13.05.2011. Проте, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2011 у справі № 2п-81/11 було залишено заяву відповідача без задоволення.

30.06.2016 на адресу ОСОБА_2 від Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровська надійшла постанова від 17.06.2016 про відкриття головним державним виконавцем АНД відділу державної виконавчої служби Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 виконавчого провадження № 51480893 на виконання виконавчого листа № 2п-81/11, виданого 16.07.2013 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми боргу у розмірі 75 496,49 грн.

На підставі доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, стало відомо, що постановою від 17.06.2016 державним виконавцем Посадською О.В. в рамках виконавчого провадження №51480893 було накладено арешт на все майно ОСОБА_2 Дана постанова до теперішнього часу так і не надійшла на адресу скаржника.

З метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 51480893, ОСОБА_2 05.07.2016 подала відповідну заяву до Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпропетровська. В той же день, в приміщенні Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровська ОСОБА_2 ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження №51480893. Після чого, стало відомо, що виконавчий лист №2п-81/11 від 13.05.2011предявлявся до виконання раніше та був повернутий на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 18.02.2014, 24.06.2015, 15.09.2015 відповідно.

Серед документів виконавчого провадження №51480893 наявний виконавчий лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська №2п-81/11 від 13.05.2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 75 496,49грн., з яких 74 511,37 грн. - заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28.08.2007, 865,12 грн. - витрати по сплаті судового збору та 120,00 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо рішення увалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один скаржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Враховуючи положення ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська № 2п-81/11 від 13.05.2011, який перебуває в матеріалах виконавчого провадження № 51480893 виданий лише на стягнення суми боргу за солідарне зобовязання з ОСОБА_2.

Згідно п. 1, 5, 6 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Так, виконавчий лист № 2п-81/11 від 13.05.2011 містить положення про дату видачі документа, а саме - 16.07.2013, про дату набрання законної (юридичної) сили рішенням, а саме - 15.09.2011 та строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, а саме до 15.09.2012.

Враховуючи те, що виконавчий лист № 2п-81/11 від 13.05.2011 був виданий лише 16.07.2013 і відповідно поданий на виконання до виконавчої служби після 16.07.2013, тому ПАТ «УкрСиббанк» був пропущений визначений законодавством строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання визначений до 16.09.2012.

Державним виконавцем АНД відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 при прийнятті до виконання виконавчого листа від № 2п-81/11 від 13.05.2011 були допущені порушення. А саме, даний виконавчий лист поданий на виконання ПАТ «Дельта Банк». При цьому, ПАТ «Дельта Банк» долучив до заяви про відкриття виконавчого провадження копію ухвали Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2014 у справі № 2-1283/11 про заміну стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2п-81/2011 про стягнення лише з ОСОБА_3 суми боргу за кредитним договором №0 від 28 серпня 2007 року. Тобто, дана ухвала замінює сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» лише по виконанню виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу за кредитним договором №0 від 28 серпня 2007 року і аж ніяк не замінює сторону стягувача у виконавчому провадженні про стягнення суми боргу з ОСОБА_2. Адже, з урахуванням положень ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконання заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2011, суд видав два виконавчі листи, отже і заміна сторони виконавчого провадження повинна відбутися окремо по виконанню двох виконавчих проваджень, а не лише по виконанню виконавчого листа про стягнення суми боргу з ОСОБА_3.

Отже, ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.09.2014 у справі №2-1283/11 про заміну у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2п-81/2011 про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу за кредитним договором №0 від 28 серпня 2007 року, стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» не може бути прийнята, як належна для стягнення суми боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк». Адже, ПАТ «Дельта Банк» нє надав до виконавчої служби належну ухвалу, яка замінює сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» саме про стягнення суми боргу з ОСОБА_2.

Таким чином, державний виконавець АНД відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 порушуючи чинні норми законодавства безпідставно прийняла виконавчий лист від № 2п-81/11 від 13.05.2011 до виконання, адже ПАТ «Дельта Банк» як стягувач не має жодних прав на звернення до виконавчої служби за стягненням суми боргу з ОСОБА_2.

На підставі зазначеного, заявник просить суд поновити строк для подання скарги; визнати неправомірними дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо прийняття до виконання виконавчого листа № 2п-81/11 від 13.05.2011 року, про відкриття виконавчого провадження №51480893 та накладення арешту на майно ОСОБА_2; визнати незаконною та скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження №51480893 від 17.06.2016 року; визнати незаконною та скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області про про арешт майна ОСОБА_2 від 17.06.2016 року; зобовязати АНДВДВС ЖМУЮ зняти арешт з майна ОСОБА_2; закінчити виконавче провадження № 51480893 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми боргу у розмірі 75 496,49 грн.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні скарги наполягала.

Представник заінтересованої особи Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала та підтримала надані суду заперечення.

Інші учасники процесу у судове засідання не зявились, про слухання справи повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено відповідними положеннями Закону України "Про виконавче провадження", згідно зі статтями 1 та 2 якого виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п.п. 18 та 23 рішення Європейського суду з прав людини від 12 травня 2011 року у справі «Ліпісвіцька проти України» судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні. Тобто, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом. При здійсненні виконавчою службою виконання остаточного рішення, провадження має бути закінчено без зволікань.

За п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 6 державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження).

Згідно ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо рішення увалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один скаржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.09.2014 у справі № 2-1283/11 про заміну стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2п-81/2011 про стягнення лише з ОСОБА_3 суми боргу за кредитним договором №0 від 28 серпня 2007 року. Тобто, дана ухвала замінює сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» лише по виконанню виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу за кредитним договором №0 від 28 серпня 2007 року і аж ніяк не замінює сторону стягувача у виконавчому провадженні про стягнення суми боргу з ОСОБА_2. Адже, з урахуванням положень ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконання заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2011, суд видав два виконавчі листи, отже і заміна сторони виконавчого провадження повинна відбутися окремо по виконанню двох виконавчих проваджень, а не лише по виконанню виконавчого листа про стягнення суми боргу з ОСОБА_3.

Отже, ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.09.2014 у справі №2-1283/11 про заміну у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2п-81/2011 про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу за кредитним договором №0 від 28 серпня 2007 року, стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» не може бути прийнята, як належна для стягнення суми боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк». Адже, ПАТ «Дельта Банк» нє надав до виконавчої служби належну ухвалу, яка замінює сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» саме про стягнення суми боргу з ОСОБА_2.

Таким чином, державний виконавець АНД відділу державної виконавчої службим. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 порушуючи чинні нормизаконодавства безпідставно прийняла виконавчий лист від № 2п-81/11 від 13.05.2011 довиконання, адже ПАТ «Дельта Банк» як стягувач не має жодних прав на звернення до виконавчоїслужби за стягненням суми боргу з ОСОБА_2.

Як роз'яснено у абз. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Такі ж розяснення надано у абз 2,3 п.18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», а саме, виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" саме державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 18 цього Закону.

З урахуванням зазначеного, скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково, а саме - визнати неправомірними дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо прийняття до виконання виконавчого листа № 2п-81/11 від 13.05.2011 року, про відкриття виконавчого провадження №51480893 та накладення арешту на майно ОСОБА_2; визнати незаконною та скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження №51480893 від 17.06.2016 року; визнати незаконною та скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області про арешт майна ОСОБА_2 від 17.06.2016 року.

Щодо вимог заявника про поновлення їй строку подання скарги на дії державного виконавця АНД ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Посадської О.В., то суд вважає, що строк звернення ОСОБА_2 не пропущено.

Що стосується вимог заявника щодо зобовязання АНД ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області зняти арешт з її майна та щодо закінчення виконавчого провадженні № 51480893 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» суми боргу у розмірі 75 496,49 грн. то суд вважає, що дані вимоги не входять до компетенції суду, а є компетенцією НД ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, тому у задоволенні вимог скарги у цій частині слід відмовити.

Відповідно до вимог ч.1 ст.388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Разом з тим, Закон України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік заяв та скарг за подання яких до суду справляється судовий збір. В даному переліку відсутні скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, у звязку з чим суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору в даному випадку, а тому судові витрати розподілу не підлягають і відносять на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2, заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК», ОСОБА_3, Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА-БАНК» про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо прийняття до виконання виконавчого листа № 2п-81/11 від 13.05.2011 року, про відкриття виконавчого провадження №51480893 та накладення арешту на майно ОСОБА_2

Визнати незаконною та скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження №51480893 від 17.06.2016 року.

Визнати незаконною та скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області про про арешт майна ОСОБА_2 від 17.06.2016 року.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

В задоволенні решти вимог скаржника - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом її подачі через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом 5 днів з дня її отримання.

Головуючий: