Ухвала

Іменем України

26 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

ГримичМ.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні частиною будинку, земельною ділянкою, виселення та вселення за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2011 року, яке набрало законної сили, поділено в натурі між ним та ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою. Зазначене рішення суду вона не виконує і до цього часу займає у будинку веранду № 2-1 площею 6,5 кв.м, житлову кімнату № 2-2 площею 10,2 кв.м, житлову кімнату № 2-3 площею 18,6 кв.м та кухню № 2-4 площею 7,5 кв.м. Передпокоєм № 1-1 площею 8,4 кв.м, кухнею № 1-4 площею 10 кв.м., які були виділені йому, позивачеві. Крім того, вона не дає йому можливості встановити внутрішню стінку в кімнаті № 1-3, а також відмовляється встановити межі користування земельною ділянкою у відповідності до рішення суду.

Враховуючи викладене, позивач просив усунути йому перешкоди у користуванні частиною будинку, земельною ділянкою, виселити її із виділених йому приміщень та вселити у них його.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у здійсненні ним права власності на належне йому майно, яким є 77/100 частини будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2011 року, до складу якого входить: передпокій № 1-1 площею 8,4 кв.м вартістю 6 086 грн., кухня № 1-4 площею 10 кв.м, вартістю 5 811 грн., веранда № 2-1 площею 6,5 кв.м вартістю 4 646 грн., житлова кімната № 2-2 площею 10,2 кв.м, вартістю 5 927 грн., житлова кімната № 2-3 площею 18,6 кв.м вартістю 10 808 грн., кухня № 2-4 площею 7,5 кв.м вартістю 5 362 грн., льох під «а-1» площею 13 кв. м вартістю 2 712 грн., ганок під «а-1» площею 1,2 кв.м вартістю 86 грн., козирок під «а-1» в кількості 1 шт. вартістю 70 грн., погріб «В» площею 49 кв.м. вартістю 2 136 грн., вбиральня «Е» вартістю 1 230 грн., вбиральня «Д» вартістю 626 грн., теплиця «Ж», теплиця «З», свердловина вартістю 7 330 грн., частина споруд № 1-3 вартістю 10 731 грн. на загальну суму 66 292 грн. Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у здійсненні ним права власності на належне йому майно у відповідності до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2011 року, яким є комора «105 площею 4,7 кв.м вартістю 2 731 грн., при встановленні внутрішньої стіни відповідно до додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 2432/2433 від 30 липня 2008 року, залишивши у власності ОСОБА_3 житлову кімнату 1-3 площею 15 кв.м. Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод при закладенні (замуруванні) дверного пройому між кухнею № 1-2 (площею 10,85 кв.м) та передпокоєм «1-1 (площею 8,4 кв.м). Витрати по встановленню внутрішньої стіни між жилою кімнатою 1-3 та коморою 1-5, закладенню (замуруванню) дверного пройому між кухнею № 1-2 та передпокоєм «1-1 покладено на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частинах. Виселено ОСОБА_3 з передпокою № 1-1 площею 8,4 кв.м вартістю 6 086 грн., кухні № 1-4 площею 10 кв.м вартістю 5 811 грн., комори № 1-5 площею 4,7 кв.м вартістю 2 731 грн. Вселено ОСОБА_2 у передпокій № 1-1 площею 8,4 кв.м вартістю 6 086 грн., кухню «1-4 площею 10 кв.м. вартістю 5 811 грн., комору № 1-5 площею 4,7 кв.м вартістю 2 731 грн. Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні земельною ділянкою загальною площею 982,81 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 у відповідності до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2011 року, а саме з межами розподілу земельних ділянок вказаних у висновку судової будівельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 2432/2433 від 30 липня 2008 року та прокладених по лініям: з точки 21, розташованої на червоній лінії АДРЕСА_1 на відстані 0,76 м від точки 20, 5,21 м паралельно стіні лівого поперечного дворового фасаду гаражу + 8 м паралельно стіні правого повздовжнього дворового фасаду гаражу до правої межі земельної ділянки; з точки 25, що розташована на лівій межі на відстані 3,32 м від точки 16, 4,96 м перпендикулярно стіні лівого поперечного дворового фасаду гаражу до точки 26, що розташована на відстані 4,21 м від точки 21 лінії розподілу; з точки 27, що розташована на лінії розподілу на відстані 2,58 м від точки 25, 12,15 м до точки 28, що розташована на відстані 2,48 м від стіни правого поперечного дворового фасаду житлового будинку, а саме від лінії розподілу житлового будинку, по лінії розподілу житлового будинку, + 2 м від тильної стіни дворового фасаду житлового будинку + 20,98 м до точки 35, що розташована на правій межі земельної ділянки на відстані 18 м від точки 6.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов, суди на підставі поданих сторонами доказів. які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши положення ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України, ст. ст. 319, 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України, дійшли обґрунтованого висновку про те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2011 року, яке набрало законної сили, між сторонами поділено в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою. Проте відповідачка продовжує користуватися частиною майна та земельної ділянки, які за вказаним рішенням суду належать позивачеві.

При цьому суди не виселяють відповідачку зі спірного житлового будинку, а лише зобов'язали її звільнити належні позивачеві приміщення. Право власності позивача на спірні приміщення зареєстровано у встановленому законом порядку.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), висновків судів не спростовують і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич