печерський районний суд міста києва
Справа № 2-3754/12
У Х В А Л А

24 лютого 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І. ,

при секретарі - Сторожук Є. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця та зобов'язання вчинити дії у виконавчому провадженні №36282339,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 26 травня 2015 року звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця та зобов'язання вчинити дії у виконавчому провадженні №36282339, а саме боржник просить визнати дії державного виконавця Власюк С.В. Печерського РУЮ в м. Києві щодо накладення арешту на майно протиправними, зобов'язати державного виконавця Власюк С.В. ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві скасувати постанову від 31.01.2013 р. про арешт майна боржника та заборони на його відчуження; зобов'язати державного виконавця Власюк С.В. ВДВС Печерського РУЮ м. Києва скасувати постанову від 17.05.2013р. про оголошення в розшук майна всі транспортні засоби з подальшою постановкою на штраф майданчик та повідомлення державного виконавця. Скарга обґрунтована тим, що про існування вказаних постанов боржник дізнався 12 травня 2015 року при вивченні матеріалів іншої цивільної справи. При цьому 04 квітня 2013 року боржником було отримано копію постанови про відкриття вказаного виконавчого провадження , а 10 квітня 2013 року подано заяву про повернення виконавчого листа у зв'язку з тим, що рішення Апеляційного суду м. Києва від 17.10.2012р. повністю не відповідає вимогам закону та боржник просив державного виконавця звернутись до суду за роз'ясненням судового рішення, а саме на підставі якої норми закону постановлене вищезазначене рішення, оскільки примусове стягнення коштів за майно при поділі майна подружжя, СК України не передбачено. Однак державний виконавець до суду із заявою про роз'яснення судового рішення не звертався. Крім того, заявник зазначав про те, що з вказаними постанови ознайомився лише 12 травня 2015 року.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Судом встановлено, що 31 березня 2013 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києва Власюк С.В. відкрито виконавче провадження №36282339 згідно виконавчого листа №2-1/11 виданого Печерським районним судом м. Києва 16.11.2012р. про стягнення з ОСОБА_1 компенсації за майно, придбане в шлюбі у розмірі 58664,38грн.

З метою забезпечення реального виконання рішення суду державним виконавцем було винесено постанову від 31 січня 2013 року про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 в межах суми боргу, що належить йому та заборонено здійснювати відчуження належного майна.

17 травня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна, з огляду на те, що з відповіді УДА за боржником є зареєстрований транспортний засіб, з подальшою постановкою на штраф майданчик .

10 квітня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до ВДВС про повернення виконавчого документу з огляду на те, що рішення сулу не відповідає вимогам закону та просив звернутись до суду про роз'яснення судового рішення.

Суду не надані відомості про те, що ОСОБА_1 отримав оскаржувані ним постанови раніше ніж він зазначає. Тому суд виходить з того, що скарга подана у встановлені строки.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 57 цього ж Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Згідно ст. 40 цього ж Закону у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Оскільки вжиті державним виконавцем заходи у вигляді арешту майна та заборони на його відчуження та розшуку транспортного засобу вжиті у відповідності до вимог ст.ст. 40,57 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції яка діяла на час їх застосування), слід визнати безпідставним твердження ОСОБА_1 про незаконність винесених постанов та вжитих державним виконавцем заходів після відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 25,40,57 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця та зобов'язання вчинити дії у виконавчому провадженні №36282339, залишити без задоволення. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Цокол Л.І.