Справа № 140/2186/16-ц Провадження № 22-ц/772/3701/2016Головуючий в суді першої інстанції Слободяник Т. В.
Категорія 30Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

Суддів: Панасюка О.С., Нікушина В.П.

при секретарі: Торбасюк О.І.

за участю позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали позовної заяви ОСОБА_3, ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, за участю третьої особи - ОСОБА_5, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_2 на ухвалу Немирівського районного суду від 17 жовтня 2016 року, -

В с т а н о в и в :

В жовтні 2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулися із позовом до ФОП ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди повернуто позивачам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просять вказану ухвалу скасувати через порушення судом норм процесуального права, а вирішення питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Вказали, що суд помилково застосував ч. 1 ст. 109 ЦПК України, а також ч. 4 ст. 114 ЦПК України, де передбачена виключна підсудність для позовів до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу та пошти за місцезнаходженням перевізника. Натомість суд безпідставно не застосував ч. 3 ст. 110 ЦПК України, з якої вбачається наявність у них права на подачу позову за місцем їх проживання.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що ч. 1 ст. 109 ЦПК України передбачено пред'явлення позову до фізичної особи в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або місцем її перебування, а ч. 4 ч. 114 ЦПК України - виключна підсудність у справах за позовами до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти - за місцезнаходженням перевізника, а тому даний спір непідсудний цьому суду.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки суд допустив порушення норм процесуального права.

Згідно ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 4 с. 114 ЦПК України позови до перевізників пред'являються за місцем їх знаходження у випадках, коли спір виникає з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти.

Ч. 3 ст. 110 ЦПК України передбачено, що позови про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, чи шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди.

П. 37 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК). Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

З матеріалів справи вбачається, що вказаний спір між сторонами виник не з договірних, а з деліктних правовідносин, у зв'язку із відшкодуванням шкоди, завданої смертю ОСОБА_6, брата позивачів, які були визнані потерпілими в кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд дійшов помилкового висновку про необхідність застосування правил виключної чи загальної підсудності та не врахував, що даний спір може бути поданий за правилами альтернативної підсудності і згідно ч.3 ст.110 ЦПК України позивачі мають право на пред'явлення позову за місцем їх проживання.

Отже, ОСОБА_3, ОСОБА_2 підставно подали даний позов до Немирівського районного суду, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Немирівського районного суду від 17 жовтня 2016 року скасувати, а питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: