Справа № 661/2840/16-ц
Провадження № 2/661/1292/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Чирського Г.М.

при секретарі Шевченко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Каховка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальної давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом про визнання права власності на на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3, який помер 29 березня 1995 року, за набувальною давністю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з 1995 року проживає у вказаній квартирі, а з 1998 року володіє 1/2 частиною спірного житла на підставі договору дарування. З цього часу, майже 21 рік, позивач відкрито володіє вказаною квартирою, зареєстрований в ній зі своєю родиною, утримує квартиру, сплачує комунальні послуги, виконує як поточний так і капітальний ремонт. Оскільки зв'язок з колишнім власником 1/2 частини квартири був втрачений, вирішити питання щодо переоформлення цієї частини спірної квартири неможливо, позивач був змушений звернутися до суду.

Представник позивача в судове зсідання не зявилася, в адресованій суду заяві просила розглядати справу за своєї відсутності, позов підтримала з наведених підстав.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати за його відсутності.

Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.09.1993 року Фондом комунального майна Новокаховської міської Ради народних депутатів, квартира розташована за адресою: м. Нова Каховка, вул. П.Комуни, 11/73, на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно договору дарування від 08.12.1995 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 1/2 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: м. Нова Каховка, вул. П.Комуни, 11/73.

Відповідно до договору дарування від 28.07.1998 року ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_2 1/2 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: м. Нова Каховка, вул. П.Комуни, 11/73.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ № 275439, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Нова Каховка 29.03.1995 року, ОСОБА_3 помер 29.03.1996 року.

З довідки від 23.09.2016 р. виданої КП «НК ЖЕУ», вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та його син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, та з ними зареєстрований ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, як колишній власник.

Згідно акту від 26.09.2016 року, складного головою правління ОСББ «Центральний-11 ОСОБА_7», розташованого за адресою: м. Нова Каховка, вул. П.Комуни, 11, з грудня 1995 року по теперішній час в квартирі, розташованій за адресою: м. Нова Каховка, вул. П.Комуни, 11/73, постійно проживає ОСОБА_2 зі своєю родиною, ним сплачуються всі комунальні платежі та здійснюється догляд за житлом, ОСОБА_4 з часу дарування частки вказаної квартири жодного разу не зявлявся.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно п.п.9,11,14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3ст. 344 ЦК)). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2ст. 344 ЦК). Враховуючи положеннястатей335і344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змістуч.1ст. 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

За змістом ст.344 ЦК України, визначаються ознаки володіння, які є необхідними для набуттяч права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним та володіння повинно бути безперервним протягом зазначених строків. Перебіг строку набувальної давності на нерухоме майно починається з моменту виникнення володіння.

Позивачі по справі з 1997 р. відкрито, безперервно проживають за вказаною адресою та володіють житловою квартирою, сплачують комунальні послуги, вживають заходи щодо її утримання, поліпшення житлово-побутових умов.

Вказані обставини підтверджують факт відкритого, добросовісного та безперервного володіння ОСОБА_2 квартирою, розташованою за адресою: вул. П.Комуни, 11/73 в м. Нова Каховка, Херсонської області, проживають у ній, доглядають та підтримують її, що підтверджено доказами, наявними в матеріалах справи та в матеріалах витребуваної інвентарної справи, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності за набувальною давністю на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_3, що помер 29 березня 1995 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Г. М. Чирський