Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Леміш О.М.,

при секретарі судового засідання Химинець О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з заявою до виконавчого комітету Ужгородської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю.

Подання заяви обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його дружина ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про смерть 12.05.2015 року складено запис № 520.

Крім того, вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла мати його дружини ОСОБА_4, про що 11.01.2016 року складено запис № 47.

Після смерті матері дружини ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все належне їй майно.

Вказує, що з покійною вони проживали з 21.05.1998 року по теперішній час він спільно проживав з дружиною та її матір'ю ОСОБА_4 і місце їх проживання було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3. Стверджує, що квартира за згаданою адресою була надана заявнику як службове житло згідно з наказом Карпатської регіональної митниці від 18.09.1997 року №319.

Зазначає, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28 березня 2007 року, виданого виконавчим комітетом Ужгородської міської ради згідно з рішенням від 28 березня 2007 року №93, заявник - ОСОБА_2, його дружина - ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року) та її мати ОСОБА_4 (померла 8 січня 2016 року) приватизували на праві приватної спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 62,80 кв.м., з відновною вартістю на момент приватизації 11,30 грн. Реєстрація права власності підтверджується витягом №14684730 від 25.05.2007 року.

Стверджує, що спадкодавець на день смерті була самотньою жінкою, за якою він здійснював постійний догляд, як за членом сім'ї, а саме, особисто здійснював догляд за спадкодавцем, допомагав їй у побуті, купував їй ліки, після смерті здійснив поховання. При цьому, після смерті матері дружини заявника, спадкоємці за законом - мої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, письмові заяви про прийняття спадщини не подали, відтак, спадщину не прийняли.

Вказує, що про інших спадкоємців заявнику не відомо.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

При звернення заявника для оформлення спадщини як спадкоємця четвертої черги до приватного нотаріуса, враховуючи спільне проживання з тещею (членом сім'ї) на момент відкриття спадщини за нею, то виявилось, що отримати свідоцтво про право на спадщину на частину вказаної квартири він не може, оскільки тільки за рішенням суду може бути встановлений факт спільного проживання однією сім'єю.

У судове засідання позивач не з'явився, однак, подав до суду заяву від 21.12.2016 року про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також до заяви додав копію паспорта громадянина України НОМЕР_1, виданого на ім'я ОСОБА_1. Оскільки ухвалою суду провадження відкрито за заявою ОСОБА_2, суд констатує про допущення заявником технічної описки та вважає за необхідне в подальшому здійснювати провадження за заявою ОСОБА_1. У вказаній заяві ОСОБА_2 також зазначає, що метою встановлення факту проживання однією сім'єю упродовж останніх п'яти років є необхідність встановлення права на вступ у спадщину як спадкоємця четвертої черги.

Заінтересована особа - виконавчий комітет Ужгородської міської ради, повідомлений належним чином, уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, заперечень на заяву до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до переконання, що заява обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла мати дружини заявника - ОСОБА_4, про що 11.01.2016 року складено відповідний актовий запис № 47 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2

У судовому засіданні також встановлено, що у зв'язку зі смертю ОСОБА_4 інформація у Спадковому реєстрі щодо видачі свідоцтв про право на спадщину відсутня, що стверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтв про право на спадщину) за № 46246781.

Як встановлено у судовому засіданні з копії свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з рішенням від 28 березня 2007 року №93 виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, дійсно належить гр. ОСОБА_1, його дружині - ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4; квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Факт реєстрації права власності підтверджується витягом №14684730 від 25.05.2007 року. Відтак, до складу спадщини ОСОБА_4 входить частка квартири АДРЕСА_2, що приватизована членами сім'ї заявника.

З копії довідки ЖРЕР №2 «Підзамок» від 28.01.2016 року за №333, судом встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_4 була зареєстрована разом з ОСОБА_1 за

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч. ч. 1, 2, 4 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За положеннями ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

У ст. 3 СК України зазначається, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Встановлення факту спільного проживання має значення для захисту матеріальних інтересів заявника, як особи, що спільно проживав з померлою більше п'яти років.

За рішенням Конституційного Суду України від 03.06.1999 року у справі №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї») під членом сім'ї треба розуміти особу, що перебуває з суб'єктом права на пільги щодо оплати користування житлом і комунальними послугами у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв'язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням; веденням з ним спільного господарства.

Виходячи з встановлених обставин, суд прийшов до переконання про наявність фактичних сімейних відносин між заявником - ОСОБА_1 та матір'ю його дружини - ОСОБА_4, що підтверджується спільним проживанням за адресою АДРЕСА_2, м. Ужгород з 1998 року по 2016 рік, що обумовлює наявність стосунків повсякденного співжиття - спільності побуту, з яких випливали взаємні права та обов'язки, що в свою чергу впливає на спадкування.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 158, 213-215, 223, 234, 256, 259, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю - задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 1998 року по день смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.М. Леміш