Провадження №: 2/752/4626/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Новак А.В., при секретарі Закаблуківській О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелізінвест» про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлізінвест» про визнання рішення позачергових загальних зборів учасників недійсними,-

в с т а н о в и в :

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла письмова заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелізінвест» про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлізінвест» про визнання рішення позачергових загальних зборів учасників недійсними.

Представник заявника просив суд скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2016 року у даній цивільній справі, мотивуючи тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 не містять доказів які підтверджують обставини викладені у позові, то рішення суду щодо вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованими.

Також на думку представника заходи забезпечення позову є не співмірними із заявленими позивачем вимогами а самі заходи в частині заборони здійснювати будь-які реєстраційні дії по внесенню змін до відомостей про зміну керівництва, місця знаходження, складу учасників, тощо, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлізінвест» є забороною невизначеною.

Також заявник послався на ту обставину, що постановленням такої ухвали, суд фактично перешкоджає здійсненню господарській діяльності ТОВ «Інтерлізінвест».

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви та просив її задовольнити. При цьому зазначив, що суд постановляючи таку ухвалу припустися помилки, а тому на його переконання заява повинна бути задоволена.

Представник ОСОБА_1 заперечував проти задоволення заяви з посиланням на законність та обґрунтованість ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України, особа щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2016 року було вжито захід забезпечення позову шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам відповідних реєстраційних органів, державних адміністрацій, зокрема але не виключно державним реєстраторам та державним реєстраторам Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, територіальних органів Державного департаменту реєстрації Міністерства юстиції України, а також всім приватним нотаріусам та всім державним нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії по внесенню змін до відомостей про зміну керівництва, місця знаходження, складу учасників, тощо, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлізінвест»(код за , юридична адреса: 03028, м. Київ, вул. Оскольська, буд. 29).

З матеріалами справи, у яких зберігається оригінал ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2016 року про забезпечення позову, представник ТОВ «Інтерлізінвест» ознайомився 09 серпня 2016 року, а заяву про скасування заходів забезпечення позову подав до суду лише 18 серпня 2016 року, тобто порушивши терміни визначені ч. 4 ст. 154 ЦПК України.

Суд вважає, що заява представника ТОВ «Інтерлізінвест» про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду у зазначеній цивільній справі є необґрунтованою та безпідставною.

Заявником не надано суду обґрунтувань та доказів наявності того факту, що види забезпечення позову не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З пояснень сторін встановлено, що оскаржуваним рішенням було вирішено у тому числі питання про відсторонення директора від виконання обов'язків, призначення нового директора, затверджено статут Товариства в новій редакції, скасовано та вирішено видати нові довіреності та інше.

В той же час, як зазначає позивач таке рішення порушує його права, як особи, яка обіймала посаду директора ТОВ «Інтерлізінвест» та може призвести до нанесення Товариству збитків, вчинено ряд дій всупереч інтересам підприємства та ряд інших непередбачуваних несприятливих наслідків, які можуть настати, як для товариства так і для нього особисто.

Відповідно виходячи з предмета позову та можливості запобігти настанню ряду несприятливих наслідків, а також керуючись правом наданим суду правилами статті 152 ЦПК України, останній дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову у виді зазначених в ухвалі суду певних заборон вчиняти ряд дій.

При цьому з тексту резолютивної частини ухвали вбачається, що судом чітко і конкретно перелічено дії, які заборонено вчиняти певним особам, до прийняття рішення судом по суті.

Також суд не бере до уваги твердження заявника про те, що суд фактично перешкодив ТОВ «Інтерлізінвест» здійснювати господарську діяльність, оскільки такі твердження не підкріплені будь-якими доказами та висловлені у формі припущень, що беззаперечно не може бути взято судом до уваги при з'ясуванні наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Також судом не береться до уваги твердження заявника про невідповідність вжитих заходів забезпечення позову заявленим вимогам.

На погляд суду, з урахуванням предмета спору та кола фактів які підлягають доведенню чи спростуванню в ході розгляду по суті вказаної цивільної справи, заявник безпідставно та необґрунтовано посилається на наявність факту недотримання судом принципу співмірності видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що передбачено ч. 3 ст. 152 ЦПК України.

Виходячи з матеріалів заяви та пояснень представника заявника в цій частині, суд вважає, що останній лише формально посилається на наявність недотримання судом правил ч. 3 ст. 152 ЦПК України і такі свої твердження нічим не обґрунтовує, окрім висловлення загальноприйнятих висловів і цитування норм Цивільного процесуального кодексу.

При цьому суд вважає необхідним наголосити на ту обставину, що статтею 155 ЦПК України визначено підстави та право особи на відшкодування збитків завданих забезпеченням позову.

Саме ж по собі припущення заявника про те, що такі збитки нанесені Товариству, з урахуванням того, що ухвала про забезпечення позову містить обґрунтування необхідності забезпечення таких, не може братися судом до уваги як підстава для скасування заходів забезпечення позову.

За таких обстави, суд дійшов висновку про необхідність відмовити заявнику у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, у зв'язку з її надуманістю, необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст. 151-154, 210, 293-296 ЦПК України,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелізінвест» про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлізінвест» про визнання рішення позачергових загальних зборів учасників недійсними - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак