Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6393/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

21 березня 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення суми страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних, витрат на оплату евакуатора та проведення експертного висновку, третя особа ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 06 листопада 2015 року звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення суми страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних, витрат на оплату евакуатора та проведення експертного висновку.

В поданій до суду 29 лютого 2016 року заяві уточнив свої позовні вимоги.

Посилався на те, що 09 квітня 2015 року з вини ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено належний йому транспортний засіб ОСОБА_4, державний номер ВІ 4953АМ.

Вказував, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в АТ СГ «ТАС», страховою компанією дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком та визначено вартість страхового відшкодування в сумі 19512,65 грн., яка була отримана позивачем.

З такою сумою страхового відшкодування позивач не погоджується, вказуючи, що вартість матеріального збитку складає 35981,99 грн.

В поданій до суду уточненій позовній заяві просив суд стягнути з ОСОБА_5 «Страхова група «ТАС» на його користь суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 16469,34 грн., пеню у розмірі 5307,65 грн., 3 % річних в розмірі 306,09 грн., 400 грн. на оплату послуг евакуатора, 129,96 грн. за оплату відправлення телеграм, 900 грн. на здійснення оплати експертного висновку, 1000 грн. витрат на проведення експертизи, 3250 грн. витрат на правову допомогу та 551,20 грн. витрат по сплаті судового збору.

В судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, подав до суду свої письмові заперечення на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09 квітня 2015 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем Тойота Раф4, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Леніна від вул. Першотравнева в м. Полтава не виконав вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу», виїхав на перехрестя з вул. Конституції та скоїв зіткнення з автомобілем ОСОБА_4, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався прямо по вул. Леніна.

Зазначені обставини встановлені постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2015 року (справа № 554/4812/15-п), якою визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України з накладенням штрафу на користь держави в сумі 340 грн., та не оспорюються сторонами по справі.

Також встановлено, що ОСОБА_3 застрахував свою цивільно-правову відповідальність у відповідача ОСОБА_5 «Страхова група «ТАС» згідно з полісом № АІ/2090313.

Позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу ОСОБА_4, державний номерний знак НОМЕР_2, який було пошкоджено в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати умови договору.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована відповідачем, ліміт відповідальності встановлено в сумі 50000 грн., суд приходить до висновку, що за шкоду, спричинену майну позивача з вини ОСОБА_3 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 09 квітня 2015 року, відповідно до умов договору страхування несе відповідач ОСОБА_5 «Страхова група ТАС».

Дослідженими в справі доказами встановлено, що відповідач ОСОБА_5 Страхова група «ТАС» зазначену дорожньо-транспортну пригоду визнав страховим випадком, що підтверджується повідомленням та складеним страховим актом № 15588р/23/2015 від 08 вересня 2015 року (а.с. 126).

Відповідачем ОСОБА_5 «Страхова група ТАС» розмір страхового відшкодування визначено в сумі 19512,65 грн., яке було виплачено позивачу відповідно до платіжного доручення № 64387 від 21 вересня 2015 року.

Обставина виплати страхового відшкодування в розмірі 19512,65 грн. визнається позивачем ОСОБА_1

Разом з тим, відповідно до норм ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 01-01 від 25 січня 2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ ОСОБА_4, реєстраційний номер НОМЕР_2, на дату 25 січня 2016 року складає 35981,99 грн., при цьому станом на час вирішення справи судом транспортний засіб не є відремонтованим.

Згідно зі ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). При цьому передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (п.36.5.).

Проведеною в справі судовою експертизою встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу дорожньо-транспортною пригодою, склала 35981,99 грн., але відповідачем було виплачено суму страхового відшкодування лише в розмірі 19512,65 грн., тому суд приходить до висновку, що невиплаченою залишається сума страхового відшкодування 16469,34 грн., яка підлягає додатковому стягненню.

Тому суд приходить до висновку, що з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню невиплачена сума страхового відшкодування в розмірі 16469 грн. 34 коп., а позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Як встановлено судом, відповідач визначив суму страхового відшкодування, але в строки, визначені ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», її виплату в повному обсязі не здійснив.

Згідно пункту 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки ОСОБА_5 «Страхова група ТАС» прострочило зобов'язання перед позивачем з виплати страхового відшкодування, що є грошовим зобов'язанням, а тому на користь позивача підлягають стягненню сума пені та суми, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Зокрема, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума пені в розмірі 5307,65 грн., а також 306 грн. 09 коп. 3 % річних.

Такий висновок та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 11 березня 2015 року, у справі № 6-126цс14.

Вимоги позивача про стягнення грошових коштів в сумі 129,96 грн. на оплату телеграм та 400 грн. за послуги евакуатора не підлягають задоволенню, оскільки такі витрати не є шкодою, завданою з вини ОСОБА_3, тому не підлягають відшкодуванню страховою компанією. Оплата позивачем послуг автоевакуатора 22 червня 2015 року не повязана з дорожньо-транспортною пригодою, а ті витрати, які поніс позивач ОСОБА_1 на евакуацію транспортного засобу безпосередньо після ДТП були в повному обсязі відшкодовані страховою компанією та включені до страхового акту.

Висновок № 17-06 експертного автотоварознавчого дослідження від 09 червня 2015 року був отриманий позивачем поза межами судового розгляду, такий висновок не є судовою експертизою, а понесені на його плату витрати в розмірі 900 грн. не є судовими витратами в розумінні ст. 79 ЦПК України, тому не підлягають стягненню з відповідача.

Також такі витрати позивача не є і збитками, завданими в результаті неправомірних дій відповідача, в розумінні ст. 22 ЦК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесеними позивачем та документально підтвердженими є судові витрати на оплату послуг експерта в розмірі 980 грн., на правову допомогу в розмірі 1250 грн. та по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. Тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача на корить позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 16469 грн. 34 коп., 5307 грн. 65 коп. пені, 306 грн. 09 коп. 3 % річних, 980 грн. за послуги експерта, 551 грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору, 1250 грн. витрат на правову допомогу, всього 24864 грн. 28 коп.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_6

Суддя Н.Л.Яковенко

21.03.2016