Ухвала

іменем україни

30 грудня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КузнєцовВ.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 01 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на квартиру та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулась у суд із вказаним позовом до ОСОБА_3 мотивуючи позовні вимоги тим, що 05 грудня 2013 року позивач придбала квартиру АДРЕСА_1, на прилюдних торгах, які проводились в порядку виконання судового рішення про стягнення боргу за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на майно квартиру. ОСОБА_2 визнана переможцем торгів, сплатила вартість квартири, у зв'язку з чим останній було видано свідоцтво та зареєстровано право власності на квартиру. В подальшому рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 16 грудня 2014 року, визнано недійсними прилюдні торги з реалізації вказаної квартири, належної ОСОБА_3 та Протокол № 28/168/13/А-1 від 05 грудня 2013 року проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що є власністю фізичної особи - ОСОБА_3 Визнано недійсним свідоцтво від 18 грудня 2013 року, посвідчене приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Родіоновою Н.В. за реєстровим № НОМЕР_1, щодо права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2.

Відповідач продовжує вважати себе власником квартири, не визнає право позивача на квартиру, вживає заходи щодо повернення квартири, а тому, позивач вважає, що її право власності на придбану квартиру порушені та просила визнати за нею право власності спірну квартиру, визнати відповідача таким, що втратив право володіння, користування та розпорядження квартирою.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2016 року позов задоволено частково.Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 01 грудня 2016 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Судами встановлено, що 05 грудня 2013 року ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1, на прилюдних торгах, які проводились в порядку виконання судового рішення про стягнення боргу за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на майно, належне ОСОБА_3, а саме зазначену квартиру.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 34632453 від 06 березня 2015 року, реєстрація права власності на спірну квартиру на підставі свідоцтва від 18 грудня 2013 року, виданого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Родіоновою Н.В. за реєстровим № НОМЕР_1, відбулась за позивачем 24 грудня 2013 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 16 грудня 2014 року, визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, належної ОСОБА_3 та Протокол № 28/168/13/А-1 від 05 грудня 2013 року проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що є власністю фізичної особи - ОСОБА_3 Визнано недійсним свідоцтво від 18 грудня 2013 року, видане приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Родіоновою Н.В. за реєстровим № НОМЕР_1, щодо права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачено лише у ст. ст. 335 та 376 ЦК України. В усіх інших випадках право власності набувається з незаборонених законом підстав, зокрема з правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Ст. 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-1912цс15.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, вірно виходив із того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки при визнанні публічних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору продавець і покупець (організатор торгів та їх переможець), після чого майно підлягає повторному продажу з публічних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення.

Суд апеляційної інстанції правильно дійшов висновку про те, що право власності позивача на спірну квартиру оспорене на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 16 грудня 2014 року, згідно якого визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме спірної квартири та Протокол № 28/168/13/А-1 від 05 грудня 2013 року проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що є власністю фізичної особи - ОСОБА_3, а також визнано недійсним свідоцтво від 18 грудня 2013 року, видане приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Родіоновою Н.В. за реєстровим № НОМЕР_1, щодо права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2, а тому, позивач в даному випадку не має права вимагати захисту його права власності на спірну квартиру в порядку ст. 392 ЦК України.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновку суду апеляційної інстанції вони не впливають та його не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на квартиру та визнання права власності.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов

і кримінальних справ