Справа № 175/4187/16-ц
Провадження № 4-с/175/102/16
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Рись Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2, начальник управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, ОСОБА_4 на бездіяльність директора Департаменту ДВС, -

в с т а н о в и в :

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність директора Департаменту ДВС, в якій просив визнати бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо неприйняття процесуального рішення у формі постанови за результатами розгляду його, ОСОБА_1 скарги від 29 серпня 2016 року «На бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5В.» поданої у виконавчому провадженні №44936519 неправомірною; зобовязати директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 прийняти та направити йому, ОСОБА_1 постанову про результати розгляду його, ОСОБА_1 скарги від 29 серпня 2016 року «На бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5В.» поданої у виконавчому провадженні №44936519.

ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові.

Представник заінтересованих осіб директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 та начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 за довіреностями ОСОБА_6 у судовому засіданні скаргу вважала необґрунтованою та просила відмовити в її задоволенні.

ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася.

Вислухавши сторони, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають права оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2012 по справі № 2-6510/2011 позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 0.0. про захист прав споживача задоволений частково, зобов'язано фізичну особу-підприємця Петрову 0.0. повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до Договору № ДК 06/12-10 від 02 грудня 2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів. На примусове виконання вищевказаного рішення, 21 січня 2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області був виданий виконавчий лист № 2-6510/2011.

02 жовтня 2014 року на підставі виконавчого листа №2-6510/2011, який надійшов із Кіровського ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції, постановою державного виконавця ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_7 відкрито виконавче провадження №44936519 із примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2012 року по справі №2-6510/2011 відповідно до якого, фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 Олександрівну зобов'язано повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до Договору №ДК 06/12-10 від 02 грудня 2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів. На даний час вищезазначене рішення суду ОСОБА_4 не виконане.

29 серпня 2016 року ОСОБА_1, як стягувач у виконавчому провадженні №44936519, на підставі ст.ст. 12, 82 Закону України «Про виконавче провадження» звернувся до директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 зі скаргою на бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо неналежного розгляду скарги від 11 липня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519; зобовязати начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 повторно розглянути скаргу від 11 липня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519, за результатом повторного розгляду скарги від 11 липня 2016 року прийняти відповідну постанову, копію якої направити йому, ОСОБА_1, а за результати розгляду даної скарги просив прийняти відповідну постанову, копію якої направити йому в порядку та строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Так, листом директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 за вих.№Л-22617/20.4 від 04 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні його скарги, та вказано, що скарга не відповідає вимогам ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження». Не погодившись з вищевказаним прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою.

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», скарги у виконавчому провадженні можуть розглядатися в строки та в порядку, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», а саме: у десятиденний строк із прийняттям відповідної постанови за результатом розгляду скарги, або в строки та порядку, встановлені Законом України «Про звернення громадян». Основним критерієм для визначення за правилами якого закону має бути розглянута скарга у виконавчому провадженні є відповідність чи не відповідність скарги вимогам ч. 6 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Частиною 6 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби можуть бути оскаржені до керівництва органів державної виконавчої служби, якщо їх оскарження передбачено цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії чи бездіяльність начальника відділу можуть бути оскаржені до вищестоящого органу державної виконавчої служби. Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглядає виключно скарги на рішення, дії чи бездіяльність начальників управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Отже, право на оскарження бездіяльності начальника відділу ДВС до вищестоящого органу ДВС прямо передбачено ч. 3 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім цього, відповідно до ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (ім'я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за законністю виконавчого провадження здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби, а Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - через відповідні управління державної виконавчої служби.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 84 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що здійснювати перевірку законності виконавчого провадження мають право директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у будь-якому структурному підрозділі органів державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження» посадові особи, зазначені у статті 84 цього Закону, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням вищої посадової особи, з власної ініціативи або під час розгляду поданої відповідно до частини сьомої статті 82 цього Закону скарги на постанову начальника підпорядкованого органу державної виконавчої служби, винесену за результатами розгляду скарги на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця, інших посадових осіб державної виконавчої служби.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що право на оскарження бездіяльності начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України прямо передбачено ч. 3 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», а скарга ОСОБА_1 від 29 серпня 2016 року на бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5, повністю відповідає вимогам ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається - Департамент ДВС Міністерства юстиції України; повне найменування (ім'я) стягувача та боржника; реквізити виконавчого документа; зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника із зазначенням дня подання скарги.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з урахуванням вищезазначених фактичних обставин, відповідно до ч. 3, ч. 6, ч. 7, ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 29 серпня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519 директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 зобовязаний був прийняти процесуальне рішення у формі постанови. Однак, всупереч вимогам ч. 3, ч. 6, ч. 7, ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 29 серпня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519 безпідставно не прийняв процесуальне рішення у формі постанови, а про своє рішення повідомив ОСОБА_1 листом від 04 жовтня 2016 року за вих. №Л-22617/20.4. Таким чином, суд прийшов до висновку, що неправомірна бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 виразилася в безпідставній відмові прийняти постанову за результати розгляду скарги ОСОБА_1 від 29 серпня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 384 ЦПК України). Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 384 ЦПК України).

Згідно ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6: за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Про прийняте директором Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 рішення (лист від 04.10.2016 року за вих. №Л-22617/20.4) за результатами розгляду скарги від 29 серпня 2016 року ОСОБА_1 дізнався 18 жовтня 2016 року, шляхом отримання поштового листа, який відповідно до відбитку поштового штемпеля на конверті, фактично був зданий до поштового відділення для відправки тільки 11 жовтня 2016 року, що підтверджено матеріалами справи та не заперечувалося сторонами у справі. Тому, десятиденний строк, установлений ст. 385 ЦПК України, на оскарження вищезазначеного прийнятого рішення розпочався 19 жовтня 2016 року, та скаржником не пропущено.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

З урахуванням вищезазначеного, на підставі ст. 82, 83, 83 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383-385 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо неприйняття процесуального рішення у формі постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 29 серпня 2016 року «На бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5В.» поданої у виконавчому провадженні №44936519 - неправомірною.

Зобовязати директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 прийняти та направити ОСОБА_1 постанову про результати розгляду скарги ОСОБА_1 від 29 серпня 2016 року «На бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5В.» поданої у виконавчому провадженні №44936519.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Озерянська Ж.М.