_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8977/15-ц
Провадження № 2/520/1568/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2016

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Маценко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування та розпорядження майном шляхом знесення споруд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 посилаючись на те, що є співвласницею земельної ділянки за адресою Одеса вул.Фонтанська дорога №76/84, вмотивувала позов тим, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 25.10.2011р. земельну ділянку площею 31,8 кв.м. по вул.Фонтанська дорога, 76 в м.Одеса (проїзд) залишено в загальному користуванні Скок та ОСОБА_2. На підставі цього постановою Київського районного суду м.Одеси від 6.03.2014р., зокрема, скасовано свідоцтво про право власності серії САА №101164, видане виконкомом Одеської міськради в частині літньої кухні №101, сараю №102, вбиральні №103 та душу №103(1), відображених у технічному паспорті від 5.05.2002р., які порушують право позивача на проїзд до земельної ділянки. Таким чином, позивач вважає, що оскільки вказані споруди знаходяться на земельній ділянці загального користування і перешкоджають проїзду ОСОБА_1, просила суд зобовязати ОСОБА_2 знести такі споруди.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти позову заперечувала, вважає позов безпідставним, оскільки вказані у позові споруди, які є предметом спору є власністю ОСОБА_2 як пайовика ДБК «Сонячне».

Вислухавши доводи осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, на підставі Закону України «Про кооперацію», отримав пай в ДБК «Сонячне» в розмірі 1/100 його частини.

В подальшому ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на дачу №3-1202 від 21.05.1998р. виконкомом Одеської міськради за №370 про право особистої власності на 1/100 частину ДБК «Сонянче», на підставі технічного паспорту від 7.05.1998р. (а.с.76-78) та довідки ДБК «Сонянче» від 5.05.1998р. №13/48 (а.с.80). Згідно останньої пай ОСОБА_2 за адресою Фонтанська дорога,76 дача 62 складається з однієї жилої кімнати площею 18 кв.м., коридору, веранди, літньої кухні з прибудованою вбиральнею, душем та сараєм, що складає 1/100 частину ДБК «Сонячне» та розташоване на земельній ділянці 96 кв.м.

Скок, перебуваючи у шлюбі з позивачем (а.с.28), 28.10.2003р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, придбав у ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,184га за адресою Одеса вул.Фонтанська дорога №76/84 (а.с.8), а отже позивач є співвласницею цієї земельної ділянки на праві спільної сумісної власності, що в свою чергу встановлено постановою Київського районного суду м.Одеси від 6.03.2014р. та ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 8.07.2014р. у адміністративній справі № 1512/3452/2012 (а.с.17-24).

Свідоцтво серії САА №101164 про право спільної часткової власності у розмірі 1/100 частини на дачні будівлі, яка складається з приміщень 2-1,2-2,2-3,2-4 в дачному будинку літ.Е загальною площею 42,2 кв.м., кухні №101, сараю №102, вбиральні №103 та душу №103(1), відображених у технічному паспорті від 5.05.2002р., видано відповідачу ОСОБА_2 19.05.2004р. (а.с.9).

Рішення апеляційного суду Одеської області від 25.10.2011р. у цивільній справі за позовом Скок до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та визначення порядку користування земельною ділянкою, зокрема, земельну ділянку площею 31,8 кв.м. по вул.Фонтанська дорога, 76 в м.Одеса (проїзд) залишено в загальному користуванні Скок та ОСОБА_2 (а.с.25-27).

Це рішення апеляційного суду Одеської області послужило підставою для скасування постановою Київського районного суду м.Одеси від 6.03.2014р., залишеною в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 8.07.2014р. у адміністративній справі № 1512/3452/2012 (а.с.17-24), свідоцтва про право власності серії САА №101164, виданого ОСОБА_2 виконкомом Одеської міськради в частині літньої кухні №101, сараю №102, вбиральні №103 та душу №103(1), відображених у технічному паспорті від 5.05.2002р., при цьому, доказом права власності Скок у цій адміністративній справі був державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №655777 від 4.11.2004р., виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.10.2003р. Ці ж судові рішення у адміністративній справі встановили, що ОСОБА_2 є користувачем земельної ділянки площею 96 кв.м. та будівель, що знаходяться на ній.

Але, як пояснив в судовому засіданні представник відповідача і з чим погодився представник позивача, у рішення апеляційного суду Одеської області від 25.10.2011р., суд, як доказ права власності на землю Скока, розглядав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0184га за адресою Одеса вул.Фонтанська дорога №76/84, серії ОД №079767 виданий на імя Скок на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.01.2003р., який видано останньому 4.11.2004р., і копію якого, як доказ, надав суду позивач як підставу до задоволення його позову (а.с.7), у якому на схемі зазначався такий проїзд.

У судовому засіданні по цивільній справі №520/8977/15-ц, інформації про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №079767 виданого на імя Скок на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.01.2003р., та самого цього договору від 23.01.2003р. сторона позивача не надала суду.

Натомість, в матеріалах справи (а.с.159-160) знаходиться належним чином завірена копія державного акту на право власності на земельну ділянку за адресою Одеса вул.Фонтанська дорога №76/84, площею 0,0184 га, серії ЯЕ №655777 виданого на імя Скок на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.10.2003р., який видано 4.11.2003р. Безпосередньо даний акт було надано суду Головним управлінням держгеокадастру в Одеській області, як такий, що саме і видавався Скоку. В цьому доказі немає відображень земельної ділянки як проїзду.

Відповідно до ст.61ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд вважає, що вказані рішення судів не звільняють, відповідно до вимог ст.61ч.3 ЦПК України, сторону позивача по даній справі від доказування обставин за даним позовом, оскільки доказом права власності Скок у рішення апеляційного суду Одеської області від 25.10.2011р., який підтверджував порушене право останнього, був інший державний акт, виданий на підставі іншого договору купівлі-продажу від 23.01.2003р., який сторона суду не змогла надати, а отже встановлені у ньому (рішенні апеляційного суду Одеської області від 25.10.2011р.) обставини відрізняються від обставин, встановлених у цьому процесі.

Також встановлено, що з 21 травня 1998р. споруди, які позивач просить зобовязати відповідача знести, знаходяться на земельній ділянці 96 кв.м. і вони входять до свідоцтва про право власності відповідача №3-1202 від 21.05.1998р. Перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою визначений у статті 141 ЗК України іє вичерпним. Стороною позивача не надано суду доказів припинення такого права користування на земельну ділянку, що перебуває під спірними спорудами, відповідачем ОСОБА_2, питання встановлення земельних сервітутів, відповідно до ст.100 ЗК України, сторонами не вирішувалося.

Окрім цього Конституцією України та цивільним законодавством України встановлена непорушність права приватної власності.

Споруди, що є предметом цього спору, перебувають у власності відповідача ОСОБА_2 згідно свідоцтва №3-1202 від 21.05.1998р. (а.с.9), підстав для припинення права власності, як то передбачено ст.346 ЦК України, судом не встановлено та позивачем не вимагалося.

Оскільки сторона позивача, у порушення вимог ст.60ч.1 ЦПК України, не довела суду, що між земельною ділянкою відповідача та земельною ділянкою позивача, право власності на яку підтверджується державним актом серії ЯЕ №655777 на імя Скок на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.10.2003р., який видано 4.11.2003р, існує земельна ділянка, яка знаходиться у їх загальному користуванні, і, що відповідач чинить перешкоди, безпосередньо використовуючи таку земельну ділянку самовільно, що в свою чергу створює перешкоди позивачу у користуванні його земельною ділянкою, то у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.10,11,60-61, 215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Бескровний Я. В.