Справа № 680/825/16-ц
№ 2/680/370/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2016 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Яцини О.І.,

при секретарі судового засідання - Стандрійчук М.П., Максимчуку С.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами (домоволодіння) в порядку спадкування,

встановив:

Позивачка звернулася зі вказаним позовом до відповідача, в якому вказала, що в серпні 2015 року померла її сестра ОСОБА_3, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яку прийняла позивачка.

За життя ОСОБА_3 працювала в місцевому сільськогосподарському підприємстві імені Патона і їй був наданий для проживання житловий будинок за адресою: вул.Пушкінська,66 с.Хребтіїв. ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в даному будинку фактично починаючи з 06 лютого 2002 року до смерті в серпні 2015 року. ОСОБА_3 добросовісно, відкрито, безперервно володіла та користувалась житловим будинком, підтримувала його в придатному для проживання стані.

Позивачка посилаючись на положення ст.ст.328, 344 ЦК України, вважає, що ОСОБА_3 стала власником будинку по вул.Пушкінській,66 в с.Хребтіїв за набувальною давністю, відтак просить визнати за нею право власності на останній.

В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали з підстав викладених у ньому.

Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, просить розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши позивачку, її представника, свідка, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд приходить до такого висновку.

ОСОБА_2 селищної ради за № 136 від 16 лютого 2016 року та №1178 від 27 липня 2016 року відповідно підтверджується, що ОСОБА_3 до дня смерті, серпень 2015 року була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 та їй була надана земельна ділянка в користування розміром 0,36 га.

Згідно із повідомленням Хмельницькобленерго №324 від 28 липня 2016 року з ОСОБА_3 був укладений договір на користування електричною енергією від 09 січня 2001 року за адресою: вул.Пушкіна, 66 с.Хребтіїв, Новоушицького району Хмельницької області.

ОСОБА_3 померла в серпні 2015 року, про що зроблено актовий запис №25 та видано 13 листопада 2015 року виконавчим комітетом Куражинської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області свідоцтво про смерть серії І-БВ №268169.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 11 жовтня 2016 року №754/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: вул.Пушкінська, 66 с.Хребтіїв Новоушицького району Хмельницької області, після смерті ОСОБА_3, яка померла серпень 2015 року, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно.

Відповідно до звіту про оцінку майна №030301 вартість домоволодіння по вул.Пушкінській,66 в с.Хребтіїв Новоушицького району Хмельницької області складає 15700,00 грн.

У відповідності до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Умовою набуття права власності на житло за набувальною давністю є добросовісне заволодіння майном на законних підставах. Цій умові відповідають випадки, коли володілець не знав і не міг знати про те, що володіє чужим житлом, не знав про обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужим майном і які не залишали сумніву в правомірності набуття майна.

Позивачем у справах про набуття права власності за набувальною давністю є володілець чужого майна.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Показаннями свідка ОСОБА_5 підтверджується, що будинок по вул.Пушкінській,66 в с.Хребтіїв належав радгоспу «ім.Патона» і в 1995 році був наданий правлінням радгоспу йому, як директору підприємства, в користування. Через кілька місяців він отримав інше житло, а вказаний будинок був наданий ОСОБА_3 для проживання, як доярці підприємства.

Таким чином зясовано, що ОСОБА_3 у передбаченому законом порядку не набула права власності на цей будинок, а тільки мала право користуватися ним для проживання, відтак такий не входить у спадкову масу, тому відсутні підстави для визнання за позивачкою права власності на останній.

Посилання позивачки на довідку відповідача про запис в погосподарській книзі ОСОБА_3, як голови домогосподарства, спростовується самим обґрунтуванням позовної заяви та показаннями свідка ОСОБА_5

Крім того в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 мала три дитини, одна з яких на даний час неповнолітня.

У ст.11 ЦПК України зазначено, що суд розглядає цивільні справи у межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.58 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка не надала суду жодних належних доказів, які б могли підтверджувати право власності на будинок за ОСОБА_3

Разом з тим, визнання позову відповідачем за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає перевірці судом на предмет відповідності закону та дотримання прав, свобод, чи інтересів інших осіб.

Водночас, визнання відповідачем цього позову суперечить вимогам ч.3 ст.1218 ЦК України, тому не приймається до уваги судом.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328, 344, 1216 - 1218 ЦК України, ст.ст.10, 11, 31, 58-61, 212-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами (домоволодіння) в порядку спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6