Провадження №2-з/521/332/16
УХВАЛА

07 листопада 2016 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Плавич І.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Разом з матеріалами позовної заяви від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій сторона просила суд:

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка оформлена на праві власності на імя ОСОБА_2;

- накласти арешт на автомобіль Volkswagen Minivan, 2006 року випуску, реєстраційний номер реєстраційний номер НОМЕР_1, який оформлений на імя ОСОБА_2.

Згідно ст. 151 ч.ч.1,3 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. При цьому, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як розяснює ст. 152 ч.ч.1,2 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перевіряючи обґрунтованість даної заяви з урахуванням сутності позовних вимог про поділ спільного майна подружжя, суд зазначає, що за своєю природою заявлений позов є майновим, між сторонами виник спір.

Однак при цьому звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, стороною позивача не представлено суду письмових доказів того, що заявлене до обтяження майно дійсно належить відповідачеві.

Таким чином суддя доходить висновку про відсутність підстав для обтяження заявленого майна, у звязку з чим відмовляє в задоволенні даної заяви.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Розяснити ОСОБА_1, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє права на повторне звернення до суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: