У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2011 року у зв'язку знововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Бюро технічної інвентаризації Васильківського району, Васильківського районного відділу земельних ресурсів про визнання права власності на житловий будинок, земельну ділянку та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Васильківського міськрайонного суду Київської області з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, БТІ Васильківського району, Васильківського районного відділу земельних ресурсів про визнання права власності на житловий будинок, земельну ділянку та зобов'язання вчинити дії.

Вимоги за заявою обґрунтовувала тим, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2011 року було встановлено, що 30 липня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір позики, згідно з яким ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_4 366 096,00 грн, що складає в еквіваленті 46 400,00 доларів США по курсу НБУ на день укладення цього договору, з кінцевим терміном погашення вказаної суми боргу до 30 січня 2011 року.

У якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором позики між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 30 липня 2010 року був укладений договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_4 передала в іпотеку ОСОБА_5 житловий будинок № 162, загальною площею 85,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельна ділянка, площею 0,1500 га

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2011 року, на підставі вказаного договору іпотеки, було задоволено позов та визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок № 162, загальною площею 85,9 кв. м та незавершене будівництво житлового будинку загальною площею 320,3 кв. м з відповідними господарськими та побутовими надвірними спорудами і будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а також на земельну ділянку площею 0,1500 га, що знаходиться по вул. Комсомольській, 162 у смт Глеваха Васильківського району Київської області.

Після ухвалення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути їй відомі під час розгляду справи, а саме: що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2014 року, було задоволено позов ОСОБА_6 та визнано недійсним договір іпотеки, укладений 30 липня 2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, тому вона звернулася із заявою про перегляд рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2011 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2015 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2015 року, заяву ОСОБА_4 задоволено. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2011 року скасовано у зв'язку із нововиявленими обставинами. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4, БТІ Васильківського району, Васильківського районного відділу земельних ресурсів про визнання права власності на житловий будинок, земельну ділянку та зобов'язання вчинити, відмовлено.

Не погоджуючись з даними рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_5 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Судами встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2011 року визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок № 162, загальною площею 85,9 кв. м та незавершене будівництво житлового будинку загальною площею 320,3 кв. м з відповідними господарськими та побутовими надвірними спорудами і будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а також на земельну ділянку площею 0,1500 га, що знаходиться по вул. Комсомольській, 162 у смт Глеваха Васильківського району Київської області.

Однією з підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 був договір іпотеки, укладений 30 липня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, для забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 30 липня 2010 року та який містить застереження про виконання вимог іпотекодавцем щодо прийняття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобов'язання за договором позики.

Після ухвалення рішення суду, яке просить переглянути заявник, Васильківським міськрайонним судом Київської області за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, Васильківського міжрайонного БТІ Київської області, Васильківського районного відділу земельних ресурсів, третя особа: Глевахівська селищна рада Васильківського району Київської області, орган опіки та піклування, про визнання договору іпотеки недійсним та застосування наслідків його недійсності, винесено рішення від 27 жовтня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2014 року, яким визнано недійсним укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договір іпотеки від 30 липня 2007 року.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли до правильного висновку, що оскільки договір іпотеки, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 від 30 липня 2010 року, який у сукупності з іншими письмовими доказами по справі був підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4, БТІ Васильківського району, Васильківського районного відділу земельних ресурсів про визнання права власності на житловий будинок і земельну ділянку та зобов'язання вчинити дії, покладений в основу рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2011 року, є недійсним, тому вказану обставину слід вважати нововиявленою.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 і скасування рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2011 року у зв'язку з нововиявленими обставинами та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок і земельну ділянку та зобов'язання вчинити дії.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів та зводяться до переоцінки досліджених судами першої та апеляційної інстанцій доказів у справі, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук