КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5010/16-ц
Провадження № 2-о/552/242/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2016 року Київський районний суд м. Полтава в складі : головуючого судді - Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання Ваніної Ю.А. заявника ОСОБА_1 розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її батька ОСОБА_2, який помер 20.08.2016 року в м. Донецьк. Посилалась на те, що вона звернулась до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції для отримання свідоцтва про смерть, але їй було відмовлено, оскільки державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні. Зазначала, що встановлення факту смерті їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 була допитана в якості свідка та пояснила суду, що її батько ОСОБА_2 помер 20.08.2016 року в м. Донецьк.

Заінтересована особа не направила свого представника, хоча про розгляд справи повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з свідоцтва про народження та пояснень заявниці, остання є донькою ОСОБА_2, який помер 20.08.2016 року в м. Донецьк.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявник надала довідку про причини смерті від 22.08.2016 року №146.

Згідно пояснень заявниці, остання, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції звернулась до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції для отримання свідоцтва про смерть батька з метою подальшого отримання спадщини. Але їй було відмовлено на тій підставі, що державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні.

Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено.

Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО.

Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування законодавство України діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17 березня 2015 року.

З викладених обставин лікарське свідоцтво про смерть №146 ОСОБА_2 від 22.08.2016 року, що мала місце 20.08.2016 року у м. Донецьк є нікчемним.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до роз'ясень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Оскільки в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази того, що ОСОБА_2 помер 20.08.2016 року у м. Донецьк та враховуючи показання свідка, суд вважає доведеним факт його смерті.

Керуючись ст.213-215, 234, 235,257-1 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнавши датою його смерті 20.08.2016 року та місце смерті - місто Донецьк.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення підлягає до негайного виконання. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.К. Миронець