Справа № 361/672/16-ц Головуючий у І інстанції Шинкар А. О.
Провадження № 22-ц/780/3272/16 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 49 09.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

09 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Верланова С.М., Таргоній Д.О.,

За участі секретаря: Тимошевської С.І.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те , що з серпня 1988 року по 18.04.1995 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей.

Вказувала, що в період з 1997 по 2000 роки вона з ОСОБА_3 одночасно, за спільною домовленістю перебували у формально зареєстрованих шлюбах з іншими особами, які були розірвано в 2000 році.

Також зазначила, що протягом 1988-2015 років вона з відповідачем проживали однієюсім"єю, від спільного проживання в неї з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4.

З 18.10.2015 року проживання однією сім"єю з відповідачем припинено, син знаходиться на її повному матеріальному утриманні.

Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, просила стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2016 року

позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду , оскільки в рішенні відсутнє виконання судом вимоги в частині повного та обґрунтованого зазначення фактичних обставин справи та обґрунтування висновків, що передбачено ст.ст. 212-215 ЦПК України.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з серпня 1988 року по 18.04.1995 року , від якого мають двох повнолітніх дітей, а також під час спільного проживання без реєстрації шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

За правилами ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачені способи виконання батьками такого обов»язку.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини / аліменти / присуджуються у частці від доходу її матері, батька і / або/ у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей , непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення / ч.1 ст. 182 СК України/.

Із наявної в матеріалах справи заяви відповідача ОСОБА_3. від 8.04.2016 року вбачається , що він позовні вимоги ОСОБА_2 визнає / а. с. 40/.

У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

У п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 12.2009 року №14 « Про судове рішення у цивільній справі « судам роз»яснино, що за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову , який не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Установивши, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач погодився на сплату аліментів у визначеному позивачкою розмірі, подавши заяву про визнання позову, колегія суддів вважає, що суд І інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, позовні вимоги є доведеними та задовольнив позов.

Таким чином рішення суду І інстанції є законним , ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права , передбачених законом підстав для цього скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги висновків суду, викладених у рішенні не спростовують.

З урахуванням наведеного , колегія суддів вважає, що суд І інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив обставини справи, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову і ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального пава, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: