Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватне акціонерне товариство «СК «Український страховий стандарт», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 12 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вимоги за позовом обґрунтовувала тим, що 25 жовтня 2014 року о 12-00 год навпроти будинку № 36 по пр. Леніна у м. Запоріжжя, відповідач, керуючи автомобілем «GEELI», державний номерний знак НОМЕР_1, порушив Правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем CITROENN, державний номерний знак НОМЕР_2, під її керуванням, який продовживши рух по інерції прямо, скоїв зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN GOLF, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль CITROENN, державний номерний знак НОМЕР_2, який на момент дорожньо-транспортної пригоди належав позивачці, отримав значні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність щодо транспортного засобу «GEELI», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував відповідач, була застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт».

Згідно звіту від 25 березня 2015 року, вартість матеріальних збитків становить 142 677,24 грн, з яких 126 959,07 грн - вартість відновлювального ремонту і 15 718,17 грн - втрата товарного виду.

ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» в добровільному порядку виплатило позивачці страхове відшкодування в розмірі 49 500,00 грн, з урахуванням розміру франшизи.

Відповідач в добровільному порядку доплатив СТО, на якому проводився відновлювальний ремонт автомобіля суму, якої не вистачало.

Позивачка вважає, що матеріальна шкода їй відшкодована не в повному обсязі, оскільки їй не відшкодовано втрату товарного виду автомобіля в сумі 15 718,17 грн та витрати за проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 350,00, грн., тому звернулась до суду з вказаним позовом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12 травня 2016 року, позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 16 068,17 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для виправлення пошкодженої речі.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до вимог ст. 32 вказаного вище Закону, страховик не відшкодовує втрату товарної вартості пошкодженого майна.

Для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження колісного транспортного засобу застосовується Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісного транспортного засобу, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Згідно до п. 2.4 вказаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартість значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування колісним транспортним засобом (втрати товарної вартості -ВТВ).

Судами попередніх інстанцій установлено та не заперечувалося сторонами, що 25 жовтня 2014 року з вини відповідача ОСОБА_5 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належний ОСОБА_4 автомобіль CITROENN, державний номерний знак НОМЕР_2, отримав ушкодження.

Цивільно-правова відповідальність щодо транспортного засобу «GEELI», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував відповідач, була застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт».

Згідно звіту від 25 березня 2015 року, вартість матеріальних збитків становить 142 677,24 грн, з яких 126 959,07 грн - вартість відновлювального ремонту і 15 718,17 грн - втрата товарного виду.

Вартість відновлювального ремонту була добровільно відшкодована ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», в межах ліміту страхового відшкодування, та відповідачем.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідач відповідно до положень ст. 1192, 1194 ЦК України та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов'язаний відшкодувати вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу і втрату товарної вартості автомобіля.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко
О.В. Кадєтова