Справа № 182/2661/15-ц
Провадження № 2/0182/98/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.12.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданнні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення частки платежів за комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача частки платежів за комунальні послуги, посилаючись на наступні обставини.

22 вересня 1999 року він уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_3, який вони зареєстрували у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис за № 588. Від шлюбних стосунків мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Приблизно з січня 2013 року відповідач фактично перестала виконувати шлюбні стосунки, йшла з дому та приходила, коли їй забажається, на його питання відповідала, що працевлаштувалась без оформлення, тому вказаний час знаходиться на роботі. З того часу їх шлюбні стосунки фактично були припинені, що підтверджується встановленим юридичним фактом у рішенні Нікопольського міськрайсуду від 29.09.2014 року. З часу фактичного розірвання шлюбних стосунків він надавав допомогу по утриманню дитини, купував продукти, одяг, а згодом, згідно рішення суду, добросовісно сплачує призначені аліменти. Починаючи з січня 2013 року відповідач фактично перестала брати участь у сплаті витрат за комунальні послуги, а саме: за користування водою, газом, електричним струмом, телефоном, оплатою за вивіз сміття. Тому весь тягар витрат ліг на нього, що він сумлінно і виконував за власний кошт. Статтею 156 ЖК України чітко визначено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку. Він є власником будинку за адресою: АДРЕСА_2 що підтверджується доданими до позову документами, оскільки купив вказану нерухомість до укладення шлюбу. Але, не зважаючи на його доводи, відповідач усіляко ухиляється від сплати половини комунальних платежів і весь тягар ліг тільки на нього. З початку січня 2013 року по теперішній час ним сплачено за комунальні послуги 11 566,38 грн. Вважає, що половину цих коштів йому повинна повернути відповідачка, оскільки вона мешкає за вказаною адресою та повноцінно користується усіма послугами, при цьому ухиляється від їх оплати. Спираючись на вищенаведене, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь половину суми, сплаченої ним за комунальні послуги з січня 2013 року по теперішній час, з урахуванням індексу інфляції, в сумі 7 757, 22 грн. та судовий збір.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і суду пояснив, що рішенням суду від 29.09.2014 року встановлено, що з січня 2013 року вони з відповідачкою однією сім"єю не проживають, саме цю дату визначили позивачка в своїй позовній заяві про стягнення з нього аліментів і він погоджується з визначеною позивачкою датою припинення їх подружнього життя. Його колишня дружина жодного разу не зверталась до нього з приводу розподілу оплати за комунальні послуги. Він з 25.05.2015 року взагалі не проживає в своєму будинку по АДРЕСА_1 Однак, оскільки вищезазначений будинок є його власністю, придбаною до шлюбу з відповідачкою, він як власник оплачує комунальні послуги. Однак, їх з відповідачкою протиріччя зайшли настільки далеко, що він не бажає дарувати відповідачці сплачені ним за комунальні платежі в будинку гроші і просить суд примусово стягнути з відповідачки те, що він заплатив, оскільки добровільно вказані кошти вона йому не повертає.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги свого довірителя підтримав в повному обсязі. Суду пояснив, що якби відповідачка хотіла платити за комунальні послуги, вона б звернулась до позивача з пропозицією про поділ особистих рахунків і сплачувала б свою частку. Однак, відповідачка цього не зробила. Вона продовжує проживати в чужому будинку і користуватись всіма благами, наданими його довірителем. А позивач вимушений був 22.05.2015 року піти зі свого будинку. Вважають це несправедливим, тому й прийняли міри для відключення будинку від мереж водо-електро-газопостачання, оскільки 11.12.2014 року шлюб між його довірителем та відповідачкою офіційно розірваний, а не проживають вони як сім"я з січня 2013 року.

Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечувала в повному обсязі. Суду пояснила, що вона теж сплачувала комунальні послуги за проживання в будинку. Спочатку вона надавала гроші позивачу і він сплачував за комунальні послуги сам, а пізніше стала оплачувати сама. Однак, в квитанціях зазначала прізвище, ім"я, по-батькові позивача, оскільки будинок на ньому і всі договори як на абоненті теж на ньому. Тому просить в позові ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, оскільки вона йому нічого не винна.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнав. Суду пояснив, що в сторін по справі була домовленість про те, що половину коштів на комунальні послуги його довірителька передавала позивачу. На оплату своєї половини комунальних платежів відповідачка надавала кошти позивачу регулярно. Куди він дівав ці кошти, не знають. Його довірителька не могла подумати, що позивач виявиться таким нечесним. Відповідачка, звісно, ніяких розписок з позивача не брала. Бо навіть подумати не могла, що він таким виявиться. В них донедавна були нормальні відносини. Зараз позивачка проживає в будинку з сином, якого народила від позивача. Абонентські книжки позивач тримає в себе. Зі слів своєї довірительки знає, що за комунальні платежі вона позивачу переплатила набагато більше, ніж споживала, тому вона позивачу нічого не винна. Просить в позовних вимогах відмовити в повному обсязі.

Вислухавши сторони, представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.

Згідно зі ст.322 ЦК України, власник зобов"язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок, зобов"язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Згідно зі ст.156 ЖК України, власник та члени сім"ї власника жилого будинку зобов"язані дбайливо ставитись до жилого будинку та брати участь у витратах по утриманню будинку і придомової території. Спори між власником та членами його сім"ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ст.162 ЖК України, наймач зобов"язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 31.12.1998 року, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_2, житловою площею 38,2 кв.м. (а.с.8). Сторони перебували в шлюбних відносинах з 22.09.1999 року по січень 2013 року (а.с.6). Відповідно до Акту про не проживання від 31.10.2015 року, в будинку АДРЕСА_2 зареєстровано 4 особи: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Однак, ОСОБА_7 з березня 2008 року за даною адресою не проживає (а.с.79). Відповідно Акту про проживання від 22.05.2015 року, з 22.05.2015 року ОСОБА_1 проживає АДРЕСА_3 (а.с.80). Позивачем за період з 20.04.2013 року по 22.05.2015 року було сплачено за послуги Комунального підприємства „Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради 1 323 грн. 00 коп. ( а саме: за квітень 2013 року - 00, 00 грн., за травень 2013 року - 54, 00 грн., за червень 2013 року - 00, 00 грн., за липень 2013 року - 108, 00 грн., за серпень 2013 року - 54, 00 грн., за вересень 2013 року - 54 00 грн., за жовтень 2013 року - 00, 00 грн., за листопад 2013 року - 54, 00 грн., за грудень 2013 року - 54, 00 грн., за січень 2014 року - 54, 00 грн., за лютий 2014 року - 54, 00 грн., за березень 2014 року - 54, 00 грн., за квітень 2014 року - 00, 00 грн., за травень 2014 року - 54, 00 грн., за червень 2014 року - 54, 00 грн., за липень 2014 року - 54, 00 грн., за серпень 2014 року - 54, 00 грн., за вересень 2014 року - 98, 50 грн., за жовтень 2014 року - 98,50 грн., за листопад 2014 року - 00, 00 грн., за грудень 2014 року - 108, 00 грн., за січень 2015 року - 54, 00 грн., за лютий 2015 року - 54, 00 грн., за березень 2015 року - 54, 00 грн., за квітень 2015 року - 100, 00 грн., за травень 2015 року - 00, 00 грн.) (а.с.121-123); за послуги Нікопольського УЕГГ ПАТ „Дніпропетровськгаз" - 3 356 грн. 77 коп. (а саме: за квітень 2013 року - 00, 00 грн., за травень 2013 року - 217, 62 грн., за червень 2013 року - 00, 00 грн., за липень 2013 року - 362, 70 грн., за серпень 2013 року - 217, 62 грн., за вересень 2013 року - 72, 54 грн., за жовтень 2013 року - 00, 00 грн., за листопад 2013 року - 145, 08 грн., за грудень 2013 року - 145, 08 грн., за січень 2014 року - 217, 62 грн., за лютий 2014 року - 217, 62 грн., за березень 2014 року - 145, 08 грн., за квітень 2014 року - 290, 16 грн., за травень 2014 року - 00, 00 грн., за червень 2014 року - 21, 78 грн., за липень 2014 року - 32, 67 грн., за серпень 2014 року - 32, 67 грн., за вересень 2014 року - 185, 13 грн., за жовтень 2014 року - 163, 35 грн., за листопад 2014 року - 00, 00 грн., за грудень 2014 року - 108, 90 грн., за січень 2015 року - 381, 15 грн., за лютий 2015 року - 200, 00 грн., за березень 2015 року - 200, 00 грн., за квітень 2015 року - 00, 00 грн., за травень 2015 року - 00, 00 грн.) (а.с.123-125); за послуги ПАТ ДТЕК „Дніпрообленерго" - 3 688 грн. 75 коп. (а саме: за квітень 2013 року - 00, 00 грн., за травень 2013 року - 54, 96 грн., за червень 2013 року - 00, 00 грн., за липень 2013 року - 237, 60 грн., за серпень 2013 року - 131, 57 грн., за вересень 2013 року - 93, 27 грн., за жовтень 2013 року - 00, 00 грн., за листопад 2013 року - 93, 27 грн., за грудень 2013 року - 118, 80 грн., за січень 2014 року - 118, 80 грн., за лютий 2014 року - 195, 42 грн., за березень 2014 року - 93, 26 грн., за квітень 2014 року - 00, 00 грн., за травень 2014 року - 93, 26 грн., за червень 2014 року - 76, 42 грн., за липень 2014 року - 76, 42 грн., за серпень 2014 року - 120, 46 грн., за вересень 2014 року - 61, 74 грн., за жовтень 2014 року - 164, 50 грн., за листопад 2014 року - 00, 00 грн., за грудень 2014 року - 497, 70 грн., за січень 2015 року - 414, 75 грн., за лютий 2015 року - 414, 75 грн., за березень 2015 року - 331, 80 грн., за квітень 2015 року - 300, 00 грн., за травень 2015 року - 00, 00 грн.) (а.с.126-127); за послуги ТОВ „КУБ ЛДФ" - 388 грн. 27 коп.( а саме: за квітень 2013 року - 00, 00 грн., за травень 2013 року - 11, 82 грн., за червень 2013 року - 00, 00 грн., за липень 2013 року - 23, 64 грн., за серпень 2013 року - 23, 64 грн., за вересень 2013 року - 31, 52 грн., за жовтень 2013 року - 00, 00 грн., за листопад 2013 року - 00, 00 грн., за грудень 2013 року - 00, 00 грн., за січень 2014 року - 00, 00 грн., за лютий 2014 року - 00, 00 грн., за березень 2014 року - 00, 00 грн., за квітень 2013 року - 00, 00 грн., за травень 2014 року - 00, 00 грн., за червень 2014 року - 35, 46 грн., за липень 2014 року - 17, 73 грн., за серпень 2014 року - 17, 73 грн., за вересень 2014 року - 17, 73 грн., за жовтень 2014 року - 17, 73 грн., за листопад 2014 року - 00, 00 грн., за грудень 2014 року - 35, 46 грн., за січень 2015 року - 17, 73 грн., за лютий 2015 року - 17, 73 грн., за березень 2015 року - 23, 07 грн., за квітень 2015 року - 50, 00 грн., за травень 2015 року - 00, 00 грн.) (а.с.128-130). Крім того, позивачем за травень 2013 року за послуги ДФ ПАТ „Укртелеком" було сплачено 300 грн. (а.с.47), за серпень 2013 року - 100, 00 грн. (а.с.48), за листопад 2013 року - 100, 00 грн. (а.с.40), за січень 2014 року - 130, 00 грн. (а.с.33), в червні 2014 року за послуги ДФ ПАТ „Укртелеком" було сплачено 160, 00 грн. (а.с.25), в вересні 2014 року - 250, 00 грн. (а.с.18), в жовтні 2014 року - 150, 00 грн. (а.с.20), в січні 2015 року за послуги ДФ ПАТ „Укртелеком" було сплачено 250, 00 грн. (а.с.13), в березні 2015 року було сплачено за двома квитанціями за послуги ДФ ПАТ „Укртелеком" 83, 00 грн. та 117, 00 грн. (а.с.11). А всього за послуги за послуги ДФ ПАТ „Укртелеком" позивачем було сплачено 1 640, 00 грн.

Оскільки витрати по утриманню будинку повинні нестись солідарно позивачем і відповідачем, суд вважає за необхідне стягти з відповідача половину сплаченої позивачем суми, а саме - 5 198 грн. 40 коп. (1 323, 00 грн. + 3 356, 77 грн. + 3 688, 75 грн. + 388, 27 грн. + 1 640, 00 грн.): 2 = 10 396, 79 грн. : 2 = 5 198, 40 грн.).

Однак, враховуючи ту обставину, що на утриманні відповідачки знаходиться неповнолітній син сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає за можливе в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 стосовно стягнення інфляційних витрат з відповідачки - відмовити.

Крім того, з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача оплачений ним судовий збір в розмірі 623 грн. 80 коп. (а.с.2, 3, 96).

На підставі викладеного, керуючись ст.3-10, 15, 30-31, 38, 44, 57-60, 62-64, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 198грн.40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в повернення судового збору 623 грн. 80 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал