печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

29 лютого 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого : судді Матійчук Г.О.,

при секретарі: Савченко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ММСІS Inc., Публічного акціонерного товариства «ФОРЕКС ЕМЕМСІС ГРУП», Товариства з обмеженою відповідальністю «ММСІС ІНВЕСТМЕНЕТС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ММСІС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМЕМСІС» про визнання договору недійсним та стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом та просив визнати договір про надання інформації, аналітичних даних, сигналів і турнірів, укладений між позивачем та ММСІS Inc з метою інвестування коштів у сумі 19 842, 26 доларів США, що еквівалентно 422 977 грн. 46 коп.; застосувати наслідки недійсності вказаного договору; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 19 842, 26 доларів США, що еквівалентно 422 977 грн. 46 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2012 році ОСОБА_1 з активної реклами у засобах масової інформації та мережі «Інтернет» дізнався про існування групи компаній ММСІS - ФОРЕКС ЕМЕМСІС ГРУП, в тому числі ММСІS Inc. Згідно інформації, яка була розміщена на сайті компанії, доходи від розміщення коштів та їх інвестування дозволяли отримати вкладнику щомісячний прибуток у розмірі 10 %. Позивач за допомогою банківських переказів через відділення ПАТ КБ «Приват Банк» неодноразово поповнював свій особистий рахунок в компанії ММСІS Inc. на загальну суму 19 842,26 доларів США. З часу інвестування на сайті компанії з'являлася інформація, що позивачу нібито були нараховані виплати. Оскільки влітку 2014 року прибутковість компанії зменшилася, ОСОБА_1 вирішив забрати кошти, однак всі заявки на вивід коштів були проігноровані. Після вивчення записів інших інвесторів на форумах ФОРЕКС ЕМЕМСІС ГРУП та інших сайтах позивач прийшов до висновку, що компанія має фінансові труднощі і є ймовірність її банкрутства.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ПАТ «ФОРЕКС ЕМЕМСІС ГРУП» про місце, день і час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання свого представника не направив. У матеріалах справи містяться клопотання представника відповідача, в якому останній просить розглядати справу без його участі та відмовити у задоволенні позову.

Відповідачі ММСІS Inc., ТОВ «ММСІС ІНВЕСТМЕНЕТС», ТОВ «ММСІС», ТОВ «ЕМЕМСІС», належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили, про причини неявки представників суд не повідомили.

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За викладених обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних в справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ММСІS Inc. уклали контракт про надання інформації, аналітичних даних, сигналів і турнірів.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Звертаючись до суду з позовом та заявляючи вимогу про визнання недійсним договорупро надання інформації, аналітичних даних, сигналів і турнірів, застосування наслідків недійсності правочину та солідарне стягнення коштів з відповідачів, ОСОБА_1 не надав жодних доказів, які підтверджують обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.

Так, у матеріалах справи відсутні докази того, що у позивача з відповідачами існують будь-які договірні відносини, які останні порушили та у зв'язку з цим мають нести солідарну відповідальність. Крім того, ОСОБА_1 не надав належних доказів того, що ним внесена сума коштів на особистий рахунок у розмірі 19 842, 26 доларів США. Надані позивачем роздруківки сторінок з веб-сайту в мережі Інтернет не можуть бути достовірним доказом наявності договірних відносин між сторонами, про що обґрунтовано зазначає у своїх запереченнях відповідач ПАТ «ФОРЕКС ЕМЕМСІС ГРУП».

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 203, 215, 230 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 27, 31, 57, 60, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ММСІS Inc., Публічного акціонерного товариства «ФОРЕКС ЕМЕМСІС ГРУП», Товариства з обмеженою відповідальністю «ММСІС ІНВЕСТМЕНЕТС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ММСІС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМЕМСІС» про визнання договору недійсним та стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Г.О. Матійчук