АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/878/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1057/16Головуючий у 1-й інстанції Гриб М.В. Доповідач ап. інст. Карнаух П. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді Карнауха П.М.

суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.

секретаря Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 лютого 2016 року

за виділеними матеріалами за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 лютого 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на те, що майно, на яке ухвалою суду накладено арешт, їй не належить, просить скасувати вказану ухвалу про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 24.02.2016 року.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В лютому 2016 року її представником подано заяву про забезпечення позову, яка

ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 лютого 2016 року задоволена та накладено арешт: на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_2, на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності (НОМЕР_3) від 01.11.2010 року, виданого виконавчим комітетом Миргородської міської ради;

на житловий будинок, розташований за адресою: за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2, на праві приватної власності на підставі договорів дарування (ВРЕ 139137, ВРЕ 139138) від 28.12.2010 року, посвідчених другою Миргородською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 3331;

на нежитлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу (НОМЕР_1, НОМЕР_2) від 21.09.2000 р., посвідчених приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Явтух Г.І., реєстрові номери 2988, 2987.

Копію ухвали направлено сторонам по справі для відома та начальнику Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Миргородського управління юстиції в Полтавській області для негайного виконання.

Роз'яснено порядок оскарження ухвали (а.с.20).

26.02.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою від 24.02.2016 року (а.с.24-33), яку обґрунтувала тим, що вона не є власником майна, на яке накладено арешт.

Як вказувалося вище, ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 лютого 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Постановляючи ухвалу місцевий суд обґрунтовано виходив із того, що вжиті заходи забезпечення позову не можуть вплинути на права чи інтереси ОСОБА_2 стосовно нерухомого майна, на яке накладено арешт та в разі відсутності у неї права на майно не можуть бути виконані та вважатися вжитими до заявниці.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч.3,6 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

У п.10 Постанови N9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи, рішеннями № 28474458, № 28473510, № 28467646 державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Миргородського МРУЮ Гринь Ж.О. від 26.02.2016 року відмовлено у державній реєстрації обтяження: арешту нерухомого майна на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та житлові будинки за адресами: АДРЕСА_2, та АДРЕСА_3 (а.с.43-46), оскільки документи подані після державної реєстрації права власності на майно за новим правонабувачем та зазначене нерухоме майно не зареєстровано за ОСОБА_2

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням зазначених правових норм та викладених у Постанові № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. роз'яснень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вжиті заходи забезпечення позову не можуть вплинути на права чи інтереси ОСОБА_2, яка не є власником майна, на яке накладено арешт та заходи забезпечення позову відповідно до ухвали суду від 24.02.2016 року не можуть вважатися вжитими до ОСОБА_2

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ухвала постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування колегією суддів не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 307, п.1 ч.1 ст.312, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ П.М.Карнаух

СУДДІ /підпис/ Т.О. Кривчун

/підпис/ Л.І.Пилипчук

ЗГІДНО: Суддя Апеляційного

суду Полтавської області П.М.Карнаух