Справа № 729/185/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2016 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області

в складі : головуючої -судді В.І.Бойко ,

при секретарі - Шлапак Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням ,- В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з зазначеним позовом до суду, де просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою № 10 в житловому будинку № 147А по вулиці Лупицькій в м. Бобровиця Чернігівської області, ? частини якої належить йому на праві власності та ? частина його сестрі ОСОБА_3 Свої вимоги обґрунтовує тим, що його колишня дружина відповідачка ОСОБА_2 не проживає в квартирі з 2013 року, має іншу сім»ю , не сплачує комунальні послуги, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Реєстрація відповідачки в даному будинку не дозволяє йому розпорядитися своєю власністю на власний розсуд, та значно обмежує його законні права.

Сторони в судове засідання не зявились, в заявах до суду позивач просить справу розглянути в його відсутність, задовольнити позовні вимоги, судові витрати не стягувати з відповідачки , відповідачка позовні вимоги визнає, просить провести розгляд справи без її участі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, в заяві до суду не заперечує проти задоволення позовних вимог , просить справу розглянути у її відсутність.

Враховуючи заяви сторін , суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Відповідно до ст.. 174 ч. 4 ЦПК України суд вважає за доцільне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону , не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб.

До такого висновку суд прийшов , виходячи із слідуючого :

Судом встановлено, що позивачу належить на праві приватної власності 3/ 4 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 7,-9);

Згідно записів домової книги, та довідки управління ДМС України в Чернігівській області Бобровицького районного сектору вбачається, що відповідачка., зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 б. 147А кв. 10 ( а.с. 16-19, 23);

Відповідно до рішення Бобровицького районного суду від 20 вересня 2013 року шлюб між сторонами по справі розірвано, ( а.с. 14 ) .

Актами обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідачки за адресою м. Бобровиця, вул. Лупицька б. 147 А кВ.10 від 28 січня 2016 року та від 19 березня 2016 року , підтверджується, що відповідачка не проживає в квартирі декілька років ( а.с. 13,38 ) ;

Згідно приписів ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти ,користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійснені.

Ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності та право приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплено право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України позивачу , як власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном .

Таким чином позивач скористався своїм законним правом ,передбаченим ст. 391 ЦК України ,і як власник майна вправі вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд .

Виходячи із вище викладеного, суд вважає, що відповідачка втратила право на користування квартирою №10 в б.147А по вул. Лупицькій м. Бобровиця, ? частини якої належить позивачу , оскільки наданими позивачем та перевіреними в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідачка не проживає у вище вказаній квартирі більше року без поважних причин .

За таких обставин позов позивача є законним, обгрунтованими і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а тому слід визнати ОСОБА_2 такою , що втратила право користуватися квартирою № 10 в буд. 147 А в м. Бобровиця, Чернігівської області, в звязку з її відсутністю в ній без поважних причин понад рік.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.405, ст. ст. 383, 386, 391 ЦК України, ст. ст.10,60,61, 174 , 197 ,212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 10 в будинку № 147 А м. Бобровиця Чернігівської області, ? частини якої належить на праві власності ОСОБА_1 , оскільки вона понад рік була в ній відсутня без поважних причин.

На рішення сторонами може бути подано до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький райсуд апеляційну скаргу протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами , які були в судовому засіданні і не були присутні при оголошенні рішення суду,протягом десяти днів після отримання копії рішення суду.

Суддя В.І.БОЙКО