АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3408/16 Головуючий 1 інстанції Лазюк С.В.
Категорія: право власності
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: ОСОБА_1

Суддів : - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

При секретарі: - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_6 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 травня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 від імені якого діє ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Харківської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно та витребування його з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10, приватного нотаріуса міського нотаріального округу ОСОБА_11, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 про визнання договору купівлі продажу квартири недійсним, визнання права власності на квартиру.

Позивач посилалася на те, що 16 листопада 2012 року померла ОСОБА_13, яка була двоюрідною сестрою ОСОБА_7

21 січня 2013 року за заявою позивача ОСОБА_14 нотаріальною конторою м. Харкова відкрито спадкову справу №54083413 про вступ до спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_13. Позивач стверджувала ,що на час смерті спадкодавцю належала двокімнатна квартира АДРЕСА_1. В листопаді 2013 року позивачу стало відомо, що зазначену квартиру після смерті ОСОБА_13Б, неодноразово відчужували, крім того, 10.07.2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 оформлено довіреність від імені померлої за реєстровим №854.

Позивач зазначала, що 19.07.2013 року спірну квартиру на підставі договору купівлі продажу, посвідченому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12, квартиру продано ОСОБА_8. Від імені ОСОБА_13 діяв повірений ОСОБА_16

08 серпня 2013 року за договором купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим №2004, ОСОБА_17 продав квартиру ОСОБА_18, а вона за договором дарування від 27 вересня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_10, подарувала зазначену квартиру ОСОБА_19.

Позивач вважала, що квартиру було відчужено незаконно, оскільки після смерті ОСОБА_13 довіреність не могла бути видана та посвідчена.

Позивач стверджувала, що є двоюрідною сестрою померлої ОСОБА_13. Б.Б., що встановлено рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.10.2013 року.

22 квітня 2014 року ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_20 уточнила позовні вимоги і просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_13 на квартиру АДРЕСА_1, скасувати реєстрацію права власності на квартиру за неповнолітнім ОСОБА_6, та зобовязати Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції провести державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за нею, ОСОБА_7 При цьому, позивач зазначала, що згідно договору дарування від 26 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_21 спірну квартиру отримано за договором дарування ОСОБА_6, від імені якого діяла ОСОБА_5.

Позивач стверджувала, що на підставі ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно було отримано безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Крім того, вона вважала, що згідно ст.1226 ЦК України спадкуванням є перехід права та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця).

Позивач зазначала, що вона, як спадкоємець пятої черги спадкоємців за законом має право успадкувати спірну квартиру, оскільки інші спадкоємці після смерті ОСОБА_22 відсутні.

Заочним рішенням суду першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено. Визнано в порядку спадкування за ОСОБА_7 право власності на двокімнатну квартиру № 23 за адресою м. Харків, вул. Деревянка, 22-а .

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, від імені якого діє ОСОБА_5, двокімнатну № 23 за адресою м. Харків, вул. Деревянка, 22-а .

Скасовано реєстрацію права власності двокімнатної квартири № 23 за адресою м. Харків, вул. Деревянка, 22-а на імя ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, від імені якого діє ОСОБА_5

Зобовязано Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції провести державну реєстрацію права власності квартири № 23 за адресою м. Харків, вул. Деревянка, 22-а на ім'я ОСОБА_7.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2016 року у перегляді заочного рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі поставлено питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки, на думку апелянта, судом першої інстанції порушені вимоги матеріального і процесуального права. Справу розглянуто у відсутність відповідача та його законного представника, про час і місце розгляду справи їх належним чином не повідомляли. Про притягнення ОСОБА_6 до участі у справі у якості відповідача його представник належним чином повідомлена не була. Апелянт вважає, що позивач не є власником спірного майна і не має право його витребувати. Крім того, на думку апелянта, рішення суду не відповідає вимогам ч.1 ст.182, ч.1 ст.331 ЦК України. Відсутня державна реєстрація спірного майна за позивачем, а витребувати майно може тільки власник.

Апелянт також вважає, що суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано скасував державну реєстрацію спірного майна за ОСОБА_6 Рішення державного реєстратора приватного нотаріуса ОСОБА_21 №9583130 від 26.12.2013 року, яке було підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_6 позивачем не оскаржувало ся, і безпідставно задоволені позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_6

Апелянт також зазначає, що первісний позов ОСОБА_7 було заявлено до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і лише на підставі уточненої позовної заяви від 22.04.2014 року залучено у якості відповідача ОСОБА_6 в інтересах якого діє його мати ОСОБА_5 Належним чином у відповідності до вимог ст.33 ЦПК України заміна відповідача не проведена.

Заслухавши доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 16 листопада 2012 року померла ОСОБА_13 Після її смерті залишилася квартира № 23 за адресою м. Харків, вул. Деревянка, 22-а, яка була зареєстрована її імя.

Оскільки в нотаріальній конторі, куди із заявою про отримання спадщини звернулася ОСОБА_7, свідоцтво по право на спадщину вона не отримала в звязку із тим, що не довела наявність родинних стосунків з померлою ОСОБА_22, ОСОБА_7 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_13 та нею.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2013 року встановлено факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що померла 16 листопада 2012 року ОСОБА_13 є двоюрідною сестрою ОСОБА_7 та ОСОБА_23.

Зазначене рішення було підставою для визнання позивача спадкоємцем пятої черги після смерті ОСОБА_13 та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на спірну квартиру, та витребуванні квартири у останнього її власника неповнолітнього ОСОБА_6 Крім того суд першої інстанції скасував реєстрацію права власності на квартиру № 23 за адресою м. Харків, вул. Деревянка, 22-а на ім'я ОСОБА_6 та зобовязав Реєстраційну службу Харківського міського Управління юстиції провести державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру на імя ОСОБА_7.

З матеріалів справи вбачається, що державний реєстратор, та Реєстраційна служба Харківського міського Управління юстиції до участі у справі не залучалися. Суд першої інстанції вирішив питання про їх права та обовязки за їх відсутності.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2013 року встановлено факт родинних відносин та те, що померла 16 листопада 2012 року ОСОБА_13 є двоюрідною сестрою ОСОБА_7 та ОСОБА_23.

ОСОБА_23, як спадкоємець одної черги з позивачкою до участі у справі також не притягувався.

Крім того, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09 вересня 2016 року Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2013 року скасовано. Заяву ОСОБА_7, зацікавлена особа ОСОБА_23, ОСОБА_14 державна нотаріальна контора м. Харкова про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду.

Розяснено ОСОБА_7 , що вона має право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, на час розгляду цієї справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_6 відсуте судове рішення про встановлення факту родинних віносин між ОСОБА_7 та померлою 16 листопада 2012 року власником спірної квартири ОСОБА_13

Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою

Відповідно до ч.1 ст 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово .

Відповідно до ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Позивач вважала себе спадкоємцем пятої черги за законом з посиланням на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2013 року, яке скасовано ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09 вересня 2016 року, а заяву ОСОБА_7, зацікавлена особа ОСОБА_23, ОСОБА_14 державна нотаріальна контора м. Харкова про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду.

Таким чином, відпали підстави вважати ОСОБА_7 спадкоємцем після смерті ОСОБА_13, а відповідно визнавати за нею право власності на спірну квартиру в порядку спадкування, та витребування цієї квартири у її власника неповнолітнього ОСОБА_6 на її користь, скасуванні державної реєстрації квартири на імя ОСОБА_6, та зобовязувати Реєстраційну службу Харківського міського Управління юстиції провести державну реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_7

За таких обставин, судова колегія частково задовольняє апеляційну скаргу і скасовує, рішення з підстав відсутності у позивача належних доказів про те, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_13 і відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну ОСОБА_5, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_6 задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 травня 2014 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення і у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 від імені якого діє ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Харківської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно та витребування його з чужого незаконного володіння, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -