Справа № 667/9891/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

при секретарі Зваді О.М.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю

в с т а н о в и в

Позивач звернувся до суду із названим позовом, у якому просить визнати квартиру АДРЕСА_1 його особистою приватною власністю. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив такі обставини:

19 вересня 1998 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі РАГСу м.Херсона.

Починаючи з вересня 1998 року по січень 2008 року сторони проживали в належній позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 29.05.1993 року Другою Херсонською держнотконторою, 5/12 частині житлового будинку №13-а по вул. Червонопрапорній в м.Херсоні.

В січня 2008 року сторони посварилися, надалі проживали окремо, спільне господарство ними не велось, позивач став проживати у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2, а відповідачка у своїх батьків за адресою: м.Херсон, вул. Північна, 72/109.

03.03.2009 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського РУЮ у м.Херсоні, анкетовий запис №72 від 03.03.2009 року.

11.03.2008 року спадковий будинок №13-а по вул. Червонопрапорній в м.Херсоні позивач разом з іншими спадкоємцями продав за 50604,00 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за №488, кошти отримані від продажу будинку були поділені ними відповідно до належних часток у праві власності. Позивач отримав від продажу своєї частки 21085,00 грн.

11.03.2008 року за отримані від продажу спадкового будинку кошти, а саме 16071,00 грн. позивачем була придбана квартира АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.03.2008 року.

Позивач хоче поліпшити житлові умови шляхом укладення договору міни спірної двокімнатної квартири на квартиру більшою площею, у звязку з чим позивач звернувся до приватного нотаріуса м.Херсона, який розяснив, що, оскільки на час купівлі-продажу спірної квартири позивач перебував у шлюбі зі ОСОБА_3, необхідна її нотаріальна згода на укладення договору міни. На прохання позивача приїхати до нотаріуса та надати таку згоду відповідачка категорично відмовила, мотивуючи тим, що вона також має право на квартиру.

Оскільки спірна квартира АДРЕСА_1 придбана позивачем за особисті кошти, отримані від продажу спадкового будинку, а також за час окремого проживання з відповідачем у звязку з припиненням шлюбних відносин , вважає за можливе визнати спірну квартиру особистою приватною власністю.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, просили суд його задовільнити за підставами, викладеними у позовній заяві. Позивач пояснив, що перебував у шлюбі з відповідачкою з 1998 року до березня 2009 року, але фактично шлюбні відносини сторони припинили в кінці 2007 року, і з цього часу проживали окремо, спільне господарство не вели. Спірну квартиру він придбав на кошти, виручені від продажу спадкового майна. Продаж спадкового майна та купівля спірної квартири здійснені в один день 11 березня 2008 року. З часу розірвання шлюбу відповідачка претензій на спірну квартиру не заявляла.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме: у судове засідання на 16 лютого 2016 року позивачці направлялася судова повістка, копія позовної заяви з додатками, які повернулися не врученими із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». У судове засідання на 11 березня 2016 року відповідачці направлялася судова повістка звичайною поштою та СМС- повідомлення на номер мобільного телефону, повідомленого позивачем, які були доставлені адресату.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1998 року до 03 березня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 03 березня 2009 року (а.с.7) та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб ( а.с.8).

Сторони фактично припинили шлюбні відносини в кінці 2007 року і до розірвання шлюбу проживали окремо.

Зазначена обставина підтверджується поясненнями позивача, показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

І позивач, і свідки пояснили, що сторони з часу укладення шлюбу спільно проживали у будинку по вул. Червонофлотській,13 у м. Херсоні, а в кінці 2007 року сторони посварилися, відповідачка покинула місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 і переїхали проживати до своїх батьків у будинок в мікрорайоні Північний у м. Херсоні, а позивач продав належну йому частину будинку по вул. Червонофлотській і перебрався проживати у своїх батьків.

Позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14 червня 1996 року належала частина будинку №13 по вул.Червонофлотській у м. Херсоні, а саме: ? частина від 5/6 частин будинку, оскільки в свідоцтві про спадщину зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8 в рівних частках успадкували майно, яке складається з 5/6 частин вищезазначеного житлового будинку (а.с.9). Тобто, вказане майно було набуте позивачем до укладення шлюбу з відповідачкою, і відповідно до п.1 ч.1 ст.57 СК України є його особистою приватною власністю.

11 березня 2008 року позивач разом з іншими співвласниками будинку спільно продали вищезазначений будинок, що підтверджується договором купівлі-продажу від 11.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 ) а.с.10).

В договорі зазначається, що вартість житлового будинку, що продається складає 50604 грн.

В день продажу спадкового майна позивач придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується договором купівлі-продажу від 11.03.2008 року (а.с.11). В договорі зазначено, що загальна вартість квартири згідно витягу,виданого Херсонським бюро технічної інвентаризації, складає 16071 грн.

Згідно пояснень позивача, показань свідка ОСОБА_5, позивач розрахувався за квартиру коштами, отриманими від продажу спадкової частини будинку.

Відповідачка доводів позивача про те, що спірна квартира була придбана позивачем на його власні кошти, не оспорила, хоч суд надавав її таку можливість, що дає суду підстави для висновку, що відповідачка визнає обставини, зазначені позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог.

Суд враховую також ту обставину, що сторони розірвали шлюб у органах ЗАГС, що вказує на відсутність між ними спору про майно. З часу розірвання шлюбу між сторонами сплинуло сім років, і відповідачка протягом вказаного терміну не заявила про свої права на спірну квартиру.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі суд приходить до висновку, що спірна квартира придбана позивачем на власні кошти під час окремого проживання сторін.

Відповідно до ч.6 статті 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у звязку з припиненням шлюбних відносин.

Із наданих суду доказів суд приходить до висновку, що спірна квартира придбана позивачем на кошти,отримані від продажу особистого майна в період окремого проживання сторін, а тому вона має бути визначена особистою власністю позивача.

На сьогодні позивач бажає розпорядитися належною йому квартирою, але не може цього зробити, оскільки квартира придбана за час його перебування у шлюбі з відповідачкою, яка не бажає у нотаріуса надати згоду на відчуження квартири.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст.4, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Судом встановлено, що права позивача на розпорядження належним йому майном порушуються, і його права підлягають судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом визнання спірної квартири його особистою приватною власністю.

Керуючись ст ст.3,4,10,11,60, 88, 179, 209, 212, 224-226 ЦПК України, на підставі ч.3 ч.6 ст.57 СК України, суд

в и р і ш и в

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна особистою - задовільнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_4 особистою приватною власністю ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя Черниш О.Л.