Номер провадження: 22-ц/785/5605/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Кравця Ю.І., Журавльова О.Г.,

секретаря Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2016 року, в цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Слияние» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановила;

20.02.2009 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом, який неодноразово уточнювало у судовому засіданні, та в остаточній його редакції (т.с.2 а.с.131-132) просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором станом на 23.09.2013 року у загальному розмірі 551913 дол. США та 3746946 грн. 83 коп., з яких:

- поточна заборгованість зі сплати процентів 6552,42 дол. США;

- прострочена заборгованість зі сплати процентів 545359,83 дол. США;

- заборгованість зі сплати пені за несвоєчасну сплату процентів 3428205 грн. 13 коп.;

- прострочена заборгованість зі сплати комісії у розмірі 318741 грн. 70 коп., вказуючи, що позичальник своєчасно нараховані відсотки за користування кредитом, штрафні санкції та нараховану комісію не сплачує, в звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовом за захистом своїх майнових прав.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставив.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.11.2016 року позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 задоволені частково. Суд стягнув із ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №357/П від 07.03.2007 року у загальному розмірі 551913,25 дол.США та 1312360 грн. 48 коп., з яких поточна заборгованість зі сплати процентів 6553,42 дол.США; прострочена заборгованість зі сплати процентів 545359,83 дол.США; заборгованість зі сплати пені за несвоєчасну сплату процентів 993618 грн. 78 коп.; прострочена заборгованість з комісії у розмірі 318741 грн. 70 коп.., та судовий збір у розмірі 1477 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати у звязку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» залишити без розгляду вказуючи, що позивач при подачі позовної заяви до суду не сплатив судовий збір; відсутні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором у іноземній валюті; відсутні правові підстави для стягнення комісії у розмірі 318741 грн. 70 коп..

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, за наступних підстав;

Відповідно до вимог п.1п.4ч.1ст.309 ЦПК України, підставами для часткового скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» та стягуючи з ОСОБА_2 поточну та прострочену заборгованість зі сплати процентів за користування грошима в іноземній валюті, в доларах США, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки кредит був отриманий позичальником у доларах США та визначений процент за користування кредитом у доларах США, тому відповідач зобовязаний сплатити встановленому заборгованість у доларах США.

Колегія суддів погоджується з висновками суду у цій частині, так як вони ґрунтуються на законі і відповідають умовам Кредитного договору №357/П від 07.03.2007 року, укладеного між цими сторонами у справі.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» та стягуючи з ОСОБА_2 заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом у розмірі 318741 грн. 70 коп. суд першої інстанції виходив із того, що ці вимоги відповідають умовам кредитного договору та підтверджені наданими позивачем розрахунками.

Колегія суддів не погоджується із цими висновками суду першої інстанції, так як вони не відповідають умовам укладеного кредитного договору №357/П від 07.03.2007 року, а тому є безпідставними.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами у справі не оскаржувалося, і тому колегією суддів не перевірялося.

Як вбачається із матеріалів справи, 07.03.2007 року ВАТ АБ «Укргазбанк» (в особі філії ВАТ АБ «Укргазбанк») уклало з ОСОБА_2 Кредитний договір за №357/П, за умовами якого надало позичальнику кредит у розмірі 800000 дол.США строком до 07.03.2017 року, зі сплатою 13% за користування грошима.

Пунктами 3.1.3.-3.1.6 Кредитного договору передбачено, що проценти за користування грошима нараховуються на фактичну кількість днів користування кредитом на суму фактичного залишку на позичковому рахунку. При розрахунку процентів враховується перший день користування кредитом і не враховується останній день користування кредитом. Відсотки нараховуються шляхом застосування методу «факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році. Проценти нараховуються за користування кредитом позичальником від дня одержання окремих сум за кредитом до дня його погашення. Проценти нараховуються на залишок заборгованості за кредитом.

Згідно п.3.1.1 Кредитного договору ОСОБА_2 зобовязаний повернути суму отриманого кредиту у розмірі 800000 дол.США в кінці строку дії договору, тобто до 07.03.2017 року.

Відповідно до п.3.3.2 Кредитного договору, у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом, позичальник зобовязаний сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п.3.2.8 кредитного договору, а саме на залишок простроченої заборгованості за кредитом нараховуються. виходячи із 14% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Однак ОСОБА_2 вказані умови Кредитного договору своєчасно не виконував, у звязку із чим допустив заборгованість зі сплати поточних процентів у розмірі 6553,42 дол.США та заборгованість зі сплати прострочених процентів у розмірі 545359,83 дол.США станом на 23.09.2013 року.

Вказані обставини підтверджуються як вказаними вище нормами матеріального права, а також умовами кредитного договору та розрахунком заборгованості, наданим позивачем.

Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в україні у випадкахі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 553 ЦК України визначено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків та території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року за №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних і індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями, відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Крім того, у пункті 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судом розяснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд в резолютивній частині зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3ст.533 ЦПК України.

Звертаючись до суду з позовним вимогами (т.с.1а.с.34) ПАТ АБ «Укргазбанк» зазначав, що він має усі необхідні ліцензії, щоб здійснювати валютні операції відповідно до вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність» №2121-111 від 07.12.2000 року та Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» за №15-93 від 19.02.1993 року.

З урахуванням встановлених обставин колегією суддів перевірені доводи позивача про те, що ПАТ АБ «Укргазбанк» дійсно має ліцензію на право здійснювати операції з валютними цінностями.

Так, до апеляційного суду Одеської області позивачем надана Банківська ліцензія №123 від 23.07.1993 року на здійснення операцій з валютними цінностями та Генеральна ліцензія на здійснення валютних операцій за №123 від 06.10.2011 року.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та наданих позивачем доказів колегія суддів визнає, що суд першої інстанції правомірно стягнув з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у іноземній валюті - доларах США, так як такі вимоги ґрунтуються на законі, умовах кредитного договору і підтверджені наданими позивачем доказами.

Суд першої інстанції стягуючи з ОСОБА_2 заборгованість із сплати комісії у загальному розмірі 318741 грн. 70 коп. виходив із того, що така комісія передбачена умовами договору та підтверджена наданим позивачем розрахунком такої заборгованості.

Колегією суддів встановлено, що за умовами Кредитного договору №357/П від 07.03.2007 року (п.3.3.7), передбачена комісія у розмірі 1% за відкриття позичкового рахунку, а саме - у розмірі 40400 грн.. Іншої комісії умовами договору не передбачено.

Посилання представника позивача на те, що розмір та строки сплати комісії визначені у п.3.3.7 цього договору, а саме «сплатити щомісячно 0,125% від суми кредиту», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у договорі не зазначено, що щомісячно сума у розмірі 0,125% є саме комісією за обслуговування кредитного договору.

Крім того, наданий позивачем розрахунок заборгованості за комісією не містить самих розрахунків, які б можливо було перевірити.

З урахування встановлених обставин колегія суддів визнає, що суд першої інстанції неправомірно стягнув з ОСОБА_2 заборгованість із сплати комісії у загальному розмірі 318741 грн. 70 коп., оскільки такі вимоги є безпідставними, та не доведеними у встановленому законом порядку. Тому рішення суду у цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову ПАТ АБ «Укргазбанк» у задоволенні цієї частини вимог, та як вони є безпідставними.

Крім того, підлягає зменшенню загальна сума заборгованості за кредитним договором в національній валюті України, яка стягнута з ОСОБА_2 рішенням суду першої інстанції до 993618 грн. 78 коп., оскільки судом відмовлено у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за комісією.

Приймаючи до уваги, що провадження у справі за позовними вимогами ПАТ АБ «Укргазбанк» до ТОВ «Слияние» закрите, і позовні вимоги банку задоволені частково, відповідно до ч.1ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1477 грн. 77 коп..

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Так посилання апелянта на те, що судом безпідставно стягнута заборгованість за кредитним договором у іноземній валюті не ґрунтується на законі, не доведене належними доказами, та спростовуються доказами, наданими позивачем про те, що банк має право проводити операції з валютними цінностями на підставі Генеральних ліцензій та стягувати заборгованість за кредитним договором у іноземній валюті, і саме у тій валюті, в якій був наданий апелянту кредит. Таке право позивача передбачене і статтею 553 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги не мають відношення до розгляду цієї цивільної справи, оскільки стосуються правовідносин, які виникли між позивачем та ТОВ «Слияние» з приводу звернення стягнення на іпотечне майно та штрафу за неналежне виконання умов договорі іпотеки.

Керуючись ст.304, п.2ч.1ст.307, п.1п.4ч.1ст.309 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2016 року в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості зі сплати комісії у розмірі 318741 грн. 70 коп. скасувати, та в цій частині ухвалити нове рішення:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати комісії у розмірі 318741 грн. 70 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» (03087 м. Київ вул. Єреванська, 1 , МФО 320478) судовий збір у розмірі 1477 грн. 50 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П. Фальчук

ОСОБА_3

ОСОБА_4