№ 336/2910/16-ц
пр. № 2/336/2569/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

14 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, вказавши, що 30.09.2009 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Альфа-Банк» укладений договір факторингу. За яким банк відступив фактору свої права вимоги за кредитними договорами, укладеними з боржниками, внаслідок чого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за договором від 21.12.2007 року № SME0007071, позичальником за яким є ОСОБА_2

21.12.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладено рамкову угоду № SMERS00471, за якою відкрито кредитну лінію. 21.12.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання траншу № SME0007071.

Позивач свої вимоги за договором від 21.12.2007 року виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 60000 доларів США, натомість внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань станом на 29.02.2016 року існує заборгованість в сумі 2 649 220,96 гривень, з яких за кредитом 1 353 151,78 гривень, за відсотками 1 296 069,18 гривень.

В забезпечення виконання зобовязань за договором між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладений договір іпотеки № SMERS00471/1, за яким відповідачі передали банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

По суті вимог позивач просить звернути стягнення на квартиру загальною площею 50,59 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи»в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SME0007071 від 21.12.2007 року, яка станом на 29.02.2016 року складає за кредитом 1 353 151,78 гривень, по відсоткам 1 296 069,18 гривень, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленому на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, пояснивши додатково, що змінювати підстави або предмет позову позивач наміру не має, на позові наполягає на підставах, визначених в позовній заяві. Також представник позивача вказала, що за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» 14.03.2016 року нотаріусом був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, який на цей не визнаний таким, що не підлягає виконанню, та виконується в порядку, передбаченому чинним законодавством в порядку виконавчого провадження.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлені в установленому порядку, причини неявки суду не повідомили.

При вивченні письмових доказів судом встановлено таке.

21.12.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 було укладено рамкову угоду № SMERS00471, відповідно до якої кредитор на умовах цієї угоди та договорів про відкриття кредитної лінії, договорів про надання траншу, договорів про надання овердрафту, договорів про відкриття акредитиву, договорів про надання гарантій надає клієнтову кредитні продукти у межах строку, що становить 180 місяців з дати укладення цієї угоди та в загальному розмірі, що визначений п. 1.2 цієї угоди.

Пунктом 1.2 рамкової угоди встановлено, що загальний розмір кредитних продуктів за договорами не повинен перевищувати 100000 доларів США.

21.12.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладений договір про надання траншу № SME0007071, відповідно до якого кредитор згідно умов рамкової угоди надає позичальнику кредит в сумі 60000 доларів США на строк 48 місяців зі сплатою процентів в розмірі 13,5 % річних, а позичальник зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти та комісії за кредитом у встановлений договором строк та виконати інші зобов'язання за цим договором в повному обсязі.

Відповідно до меморіального ордеру № 21551 від 21.12.2007 року ОСОБА_2 було перераховано 60000 доларів США.

21.12.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладений договір іпотеки № SMERS00471/1, відповідно до якого ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали ЗАТ «Альфа-Банк» у забезпечення виконання рамкової угоди та договору про надання траншу від 21.12.2007 року в іпотеку квартиру загальною площею 50,59 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2.

Пунктом 6.2 договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно договору про задоволення вимог іпотеко держателем.

Таким чином, договором передбачено три альтернативні способи звернення стягнення на предмет іпотеки, при цьому договором не передбачено можливості їх одночасного застосування.

30.09.2009 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу (а.с. 27-30), відповідно до якого фактор ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязався передати клієнту ПАТ «Альфа-Банк» грошові кошти, а клієнт зобовязується відступити фактору свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1.

Додатку № 1 до договору факторингу суду не надано, витяг з такого додатку засвідчений особою, яка не підписантом договору.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2014 року (а.с. 56-58), яке набрало законної сили, позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишений без задоволення.

Як зазначено у довідці (а.с. 24) заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ «Кредитні ініціативи» за договором про надання траншу від 21.12.2007 року станом на 29.02.2016 року складає 97922.04 долари США, що еквівалентно 2 649 220,96 гривень, з яких за кредитом 50015,98 доларів США. за відсотками 47906,06 доларів США.

Натомість позивачем до позову не додано розрахунку заборгованості, з якого б суд міг визначити коли саме відповідачем ОСОБА_2 здійснювались платежі за договором востаннє та коли у кредитора виникло право вимагати дострокового повернення кредиту , що передбачено п. 5.1.1 договору про надання траншу.

Так, як вказує п. 5.1 договору про надання траншу право вимагати дострокового повернення кредиту та інших платежів, передбачених цим договором, кредитор набуває у разі виникнення простроченої заборгованості з повернення кредиту або прострочення сплати процентів за користування кредитом згідно з графіком, або сплати штрафних санкцій більш ніж за три календарних дні, або у разі невиконання чи неналежного виконання зобовязано, передбачених пунктами 4.2, 5.5, 5.6, 7.2 договору, або наявності обставин, які ставлять під. сумнів повернення кредиту.

Оскільки розрахунку заборгованості з вказівкою часу здійснення кожної сплати за договором суду не надано, тож при визначенні часу виникнення у кредитора за договором права вимоги про дострокове повернення кредиту суд керується поясненнями лише представника позивача, яка вказала, щ останній платіж ОСОБА_2 за договором здійснений у 2009 році, після чого жодного платежу на виконання зобовязань за договором здійснено не було.

Статтею 559 ч. 4 ЦК України в редакції Закону України від 14.06.2016 року встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

До набрання чинності цими змінами, частина 4 ст. 559 ЦК України була викладена наступним чином: Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Враховуючи, що право кредитора вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків настало у 2009 році, коли був здійснений останній платіж за договором, однак, до 2014 року ані первісний кредитор ПАТ «Альфа-Банк», ані його правонаступник ТОВ «Кредитні ініціативи» в будь-якому порядку, судовому чи позасудовому, не намагались звернути стягнення на предмет іпотеки та з позовами до майнових поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не звертались, суд вважає, що порука ОСОБА_3 та ОСОБА_4 припинилась у 2010 році.

Після ухвалення судом рішення від 14.04.2014 року і до квітня 2016 року, коли ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, позивачем також не предявлялось позовів до поручителів.

Таким чином, укладення договору передачі прав за договором іпотеки № SMERS00471/1 від 21.12.2007 року, яке відбулось 25.02.2016 року (а.с. 32) не відповідало чинному законодавству, оскільки на час укладення такого договору порука вже припинилась, тож можливість передання такого права не було можливим.

Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 16552 від 09.11.2004 року (а.с. 16) квартира за адресою: АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності в рівних частках належить ОСОБА_4. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/3 частині кожному.

Як зазначено у свідоцтві про право власності загальна площа квартири становить 49,95 кв.м., житлова площа 27,9 кв.м.

Натомість за договором іпотеки предметом іпотеки є квартира загальною площею 50,59 кв.м., тобто загальна площа квартири, яка є предметом іпотеки, не співпадає з загальною площею квартири, яка належить відповідачам на праві власності.

Будь-яких пояснень з цього приводу позивачем суду не надано.

Крім того, судом встановлено, що 23.04.2016 року за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки рахунок погашення заборгованості в сумі 2 649 220,96 гривень (а.с. 131).

З пояснень представника позивача вбачається, що як на час звернення з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки 20.05.2016 року, так і на час розгляду цього позову судом, виконавчий напис не визнаний таким, що не підлягає виконанню, та виконується в порядку, який передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» № 898 від 05.06.2003 року передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, Законом України № 898 передбачено три окремі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому іпотекодержатель самостійно обирає спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки. Водночас чинним законодавством не передбачено право іпотекодержателя застосовувати усі способи одночасно, оскільки застосування одного з них виключає можливість застосування іншого.

ТОВ «Кредитні ініціативи» обрано спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, який на цей час не визнаний таким, що не підлягає виконанню, та, як вказав представник позивача, відомості про завершення виконавчого провадження з виконання виконавчого напису наразі відсутні.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що порука ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була припинена як на день укладення договору про передачу прав за договором іпотеки від 25.02.2016 року, що унеможливлювало передання вже припиненого права на стягнення іншій особі, так і на момент звернення з позовом до суду у травні 2016 року; предмет іпотеки за своїми фізичними характеристиками загальною площею, не відповідає опису, зазначеному у правовстановлюючому документі; позивач реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

За таких обставин, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк