Справа №521/6536/16-ц
Провадження №2/521/3194/16
02 листопада 2016 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Плавича І.В.,
при секретарі Агафоновій Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ДП «Апарат правління «ВАТ «Одестрансбуд» до ОСОБА_1 про демонтаж незаконної забудови приміщення загального користування,
В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ДП «Апарат правління «ВАТ «Одестрансбуд» до ОСОБА_1 про демонтаж незаконної забудови приміщення загального користування.
В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду представник ДП «Апарат правління «ВАТ «Одестрансбуд» посилався на ті обставини, що ОСОБА_1 постійно проживає в будівлі гуртожитку №12 по вулиці Новікова у місті Одесі.
При цьому відповідач самовільно зайняв частину технічного приміщення загального користування (насосної) та облаштував нежитлове приміщення, яке використовує як підсобне на власний розсуд.
Відповідні конструкції переклики доступ до вузлів обліку води та запірного обладнання водопостачання будинку, у звязку з чим підприємство звернулось з позовом до суду, в якому просило зобовязати ОСОБА_1 демонтувати за власний рахунок незаконну забудову приміщення загального користування будівлі гуртожитку за адресою: місто Одеса, вулиця Новікова, 12, а саме: самовільно облаштоване для себе в місцях загального користування нежитлове приміщення, розташоване на першому поверсі будівлі гуртожитку літ. «А» за адресою: місто Одеса, вулиця Новікова, 12 в лівому крилі, шляхом перекриття частини технічного приміщення (насосної) №37 (за технічним паспортом), де находяться вузли обліку води, запірного обладнання водопостачання; врізку в систему водопроводу та переробки загальної системи водопостачання та каналізації будівлі гуртожитку літ. «А» за адресою: місто Одеса, вулиця Новікова, 12.
Представник позивача ДП «Апарат правління «ВАТ «Одестрансбуд» у відкрите судове засідання не зявився, але від представника підприємства надійшла заява про підтримання заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з неявкою повідомленого відповідача по даній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши представлені письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, належну правову оцінку, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під час судового розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживає в будівлі гуртожитку №12 по вулиці Новікова у місті Одесі, яка обслуговується ДП «Апарат правління «ВАТ «Одестрансбуд» та знаходиться на балансі підприємства.
Без оформлення дозвільних документів відповідачем ОСОБА_1 було самочинно здійснено зайнято частину технічного приміщення загального користування (насосної), що розташоване на першому поверсі будівлі гуртожитку літ. «А» за адресою: місто Одеса, вулиця Новікова, 12 в лівому крилі, внаслідок чого було перекрито доступ до вузлів обліку води та запірного обладнання водопостачання будинку.
Відповідно до ст. 376 ч.ч.1,2,7 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Тобто, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, зобовязана відшкодувати витрати, повязані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Як розяснено в п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого обєкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).
Розглядаючи справу суд встановив, що спірні конструкції була встановлені без дозвільних документів, що є самочинним будівництвом.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість відповідних вимог, у звязку з чим вбачає обґрунтованим зобовязати відповідача демонтувати незаконні конструкції.
Як наводить ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У звязку з викладеним, суд вважає обґрунтованим стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП «Апарат правління «ВАТ «Одестрансбуд» судові витрати: суму оплаченого судового збору в розмірі 1378,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, суд,
Позов ДП «Апарат правління «ВАТ «Одестрансбуд» до ОСОБА_1 про демонтаж незаконної забудови приміщення загального користування задовольнити.
Зобовязати ОСОБА_1 демонтувати за власний рахунок незаконну забудову приміщення загального користування будівлі гуртожитку за адресою: місто Одеса, вулиця Новікова, 12, а саме: самовільно облаштоване для себе в місцях загального користування нежитлове приміщення, розташоване на першому поверсі будівлі гуртожитку літ. «А» за адресою: місто Одеса, вулиця Новікова, 12 в лівому крилі, шляхом перекриття частини технічного приміщення (насосної) №37 (за технічним паспортом), де находяться вузли обліку води, запірного обладнання водопостачання; врізку в систему водопроводу та переробки загальної системи водопостачання та каналізації будівлі гуртожитку літ. «А» за адресою: місто Одеса, вулиця Новікова, 12.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП «Апарат правління «ВАТ «Одестрансбуд» суму оплаченого судового збору в загальному розмірі 1378,00 гривень.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 294 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 294 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.