Справа № 183/6271/16
Провадження № 2/183/3185/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

за участю секретаря Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2016 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 побудували житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Чкалова, 30. 29 грудня 2007 року його батькові ОСОБА_2 на підставі рішення XVI сесії V скликання Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 5, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,18 га для обслуговування житлового будинку за зазначеною вище адресою.

13 серпня 2012 року померла його мати ОСОБА_3 та 16 квітня 2014 року помер його батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на зазначений житловий будинок та земельну ділянку. За життя його батько заповіту не складав. В установлений законом строк він не звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки працював на території Російської Федерації, повертаючись із відряджень, він продовжував проживати у спадковому будинку, займався господарством, обробляв город, робив ремонти у будинку, тобто вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом із ним.

29 квітня 2016 року він звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 Трохивомича, померлого 16 квітня 2014 року, однак нотаріусом йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини та йому рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання.

У звязку з чим, просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого 16 квітня 2014 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 40).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, рішення просив ухвалити на розсуд суду, копію якого надіслати до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 26).

Представник третьої особи Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 25).

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі рішення XVI сесії V скликання Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 5 від 29 грудня 2007 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,18 га для обслуговування житлового будинку в с. Піщанка на вул. Чкалова, 30 (а.с. 19), на якій у період з 1975 року до 1984 року збудоване домоволодіння, яке в цілому складається з: будинок А, загальною площею 75,0 м2, житловою площею 43,9 м2, сіни а, тамбур а1, сарай Б, погріб Ж, сарай В, гараж Г, вбиральня Д, колодязь № 1, ворота № 2, хвіртка № 3, власником якого у технічному паспорті зазначений ОСОБА_2 (а.с. 16-18) та у якому останній мешкав разом із дружиною ОСОБА_3 (а.с. 20).

13 серпня 2012 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 473575 від 14 серпня 2012 року (а.с. 14).

16 квітня 2014 року помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 577367 від 22 квітня 2014 року (а.с. 15, 36), після смерті якого відкрилась спадщина на зазначене вище нерухоме майно.

Позивач є сином померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 42).

29 квітня 2016 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне померлому 16 квітня 2014 року ОСОБА_2 (а.с. 34), однак листом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 29 квітня 2016 року № 921/02-14 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з причин пропуску строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України (а.с. 21, 37 зворот).

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Доказів спільного проживання позивача із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини матеріали справи не містять.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Матеріали справи підтверджують поважність причин пропуску позивачем строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, а саме ОСОБА_1 у період з 01 липня 2014 року по 01 жовтня 2014 року працював слюсарем зі зборки металоконструкцій компанії ТОВ "Агро-Центр" в м. Белгород Російської Федерації (а.с. 41).

Зазначені обставини, на думку суду, перешкоджали позивачу звернутися до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого 16 квітня 2014 року, припадають на шестимісячний строк від дня відкриття спадщини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Внаслідок викладеного суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 з поважних причин і є підстави для застосування ч. 3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин із задоволенням позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого 16 квітня 2014 року, терміном два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

Суддя Г.Є. Майна