Провадження № 2/127/5267/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: судді Овсюк Є.М.,

за участю секретаря Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 до НАСК «Оранта» третя особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з цивільним позовом до НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку.

Позов мотивований тим, що внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений транспортний засіб. Винним у встановленому порядку було визнано третю особу на стороні відповідача, цивільна правова відповідальність якого була застрахована відповідачем. З огляду на те, що відповідач на момент подачі позов страхове відшкодування за заявою позивача не перерахував на її рахунки звернулась до суду із відповідним позовом.

Просила суд стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування внаслідок настання страхового випадку в результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно полісу №АЕ/6457064 від 22.01.2016р. у розмірі 31 665,27 гривень та документально підтверджені судові витрати.

Під час розгляду справи в звязку з погашенням частини страхового відшкодування позивачем була подана заява про зменшення розміру позовних вимог в якій просила суд стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування внаслідок настання страхового випадку в результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно полісу №АЕ/6457064 від 22.01.2016р. у розмірі 18 882,24 гривень.

Після призначення та проведення судової товарознавчої експертизи (висновок складений 23.11.2016р. №2860/16-21 Вінницьким відділенням КНДІСЕ позивачем була подана заява про збільшення розміру позовних вимог в якій вона просила суд з урахуванням уточнень в судовому засіданні стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування внаслідок настання страхового випадку в результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно полісу №АЕ/6457064 від 22.01.2016р. у розмірі 24010,25 гривень.

В судовому засіданні представник позивача та третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача позов підтримав за викладених в ньому обставин.

Представником відповідача були подані письмові заперечення в яких він посилається на те, що відповідачем було виплачено позивачу суму страхового відшкодування в повному обсязі посилаючись на висновок товарознавчого дослідження виконаний спеціалізованою організацією на їх замовлення. Висновок судової експертизи просить не враховувати в звязку з його необґрунтованістю та суперечністю з іншим доказам по справі.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача в судове засідання не зявилась хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи письмових заяв до суду не подала.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що перівісний позов та зустрічний позов підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, 01.03.2016 р., о 11-30 год., в м. Вінниці, на перехресті вул. Коцюбинського та Ленінградської, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем ЗАЗ 110307, перед поворотом ліворуч (розворотом), не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з ТЗ Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1, яким я користуюсь на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ 182892 від 20.06.2015р., який рухався в попутному напрямку. При ДТП ТЗ отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.04.2016р. було визнано винним та вирішено накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.04.2016р. встановлено, що ОСОБА_3 їхав із площі 50-річчя Перемоги в напрямку залізничного вокзалу, повернув на вул. Коцюбинського, він рухався по середній полосі, мав намір повернути наліво для здійснення розвороту в районі пологового будинку, завчасно зайняв крайній лівий ряд і зупинився для пропуску зустрічного транспорту, через 2 секунди відчув удар в ліве заднє крило і дверку, його автомобіль від удару розвернуло задньою частиною до залізничного вокзалу, а передньою до будинку офіцерів, тобто в зворотньому напрямку, відчув удар в ліву передню дверку і переднє ліве крило. Від даного удару його автомобіль розвернуло і залишило на його смузі руху.

ОСОБА_5 потерпіла при відповідіній ДТП оскільки їхала в крайній лівій смузі зі швидкістю 20-30 км/год., перед пішохідним переходом швидкість майже збавила зовсім, в цей час з крайнього правого ряду червона «Таврія» стала пересікати їй дорогу і сталось ДТП.

Таким чином, судом вже було встановлено вину ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини».

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль НОМЕР_2 від 20.06.2015р. ОСОБА_4 не є власником транспортного засобу.

З довідки Територіального сервісного центру №0541 вбачається те, що станом на 05.07.2016 року за гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 16.09.2014 року зареєстровано автомобіль марки Mitsubishi Pajero, ДНЗ АВ7730АМ.

Фактично вказаним транспортним засобом користується ОСОБА_6.

Цивільно-правова відповідальність була застрахована ОСОБА_6 згідно до полісу №АЕ/6457064 обовязкового стархування цивільно правової відповідальності власників наземних ТЗ від 22.01.2014р. застраховано у Національній акціонерній страховій компанії «Оранта».

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату

страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та

виконувати інші умови договору.

Поліс укладений на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну в межах до 50 000 грн. включно (франшиза 510 грн.).

Повідомленням про ДТП від 03.03.2016р. реєстраційний №1747 доведено до відома НАСК «Оранта» про страховий випадок.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження від 03.03.2016 року, розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля НОМЕР_3, 2007 року випуску, в результаті його пошкодження, з ПДВ складає: 31 665 грн. 27 коп.

Відповідачем враховуючи дослідження №АВ7730-03.06/5 складене 03.06.2016р. ТОВ «Гарант-АСІСТАНТС» було частково відшкодовано позивачу страхове відшкодування у розмірі 12783,03грн.

В іншій частині страхового відшкодування між сторонами виник спір.

По справі була призначена судова товарознавча експертиза За результатами судової товарознавчої експертизи (висновок складений 23.11.2016р. №2860/16-21 Вінницьким відділенням КНДІСЕ ) визначено розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля НОМЕР_3, 2007 року випуску, в результаті його пошкодження, з ПДВ складає: 37 303 грн. 28 коп.

Так представник відповідача посилається на необгрунтованість вказаного висновку про те, в чому саме полягає його необґрунтованість ним не зазначено посилання не недоцільність врахування ПДВ не враховуються судом, оскільки як було повідомлено позивачем автомобіль обслуговується в сервісному центрі Mitsubishi на даний час автомобіль не відремонтований всі витрати які буде нести позивач будуть враховувати ПДВ оскільки обслуговування здійснюється сервісним центром юридичної особи.

Клопотань про виклик експерта, призначення додаткової або повторної експертизи представником відповідача не заявлено.

Згідно із ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Постановою пленуму ВСУ від 30.05.1997р. №8 „Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах, звернуто увагу судів на те, що разом з тим є окремі випадки розгляду справ без проведення експертиз, коли їх призначення є обов'язковим за законом або за обставинами справи.

Отже, суд оцінює висновок судової товарознавчої експертизи складений 23.11.2016р. №2860/16-21 Вінницьким відділенням КНДІСЕ як належний і допустимий доказ.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України " Майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала."

За правилами частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання як то створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренд, довіреності, тощо).

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками визнаються, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, у тому числі, із пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Оскілки позивачем були понесені судові витати по сплаті за проведення судової товарознавчої експертизи та по оплаті правової допомоги розмір якої відповідає положенням Закону України «Про граничні розміри компенсації витрат на оплату па правової допомоги в цивільних та кримінальних справах», що підтверджується відповідними квитанціями та актами вони підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст..ст. 15, 16, 22, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 до НАСК «Оранта» третя особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку задовольнити

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування внаслідок настання страхового випадку в результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно полісу №АЕ/6457064 від 22.01.2016р. у розмірі 24010,25 гривень.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_4 3904,10грн., із них, судові витрати у розмірі 551,20грн. судового збору 792,90грн. оплати за судову товарознавчу експертизу 2560грн. оплати за правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: