Справа № 752/5690/16-ц
Провадження №: 2/752/3357/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.,

при секретарі Рожок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 кооперативу «Молодіжний-16», третіх осіб ОСОБА_3, Приватного нотаріуса ОСОБА_4 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 кооперативу «Молодіжний-16», третіх осіб сина ОСОБА_3, Приватного нотаріуса ОСОБА_4 про визнання права власності.

Позивач просить визнати за нею право власності квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

В обгрунтування позову позивач вказує, що 20 жовтня 1979 року вона уклала шлюб з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу г/о ЗАГС міста Умань, Черкаської області, 20.10.1978р. зроблено запис №561. В подружжі в них народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_5 її чоловік ОСОБА_5 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть зареєстроване відділом реєстрації смерті у м.Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві, відповідний актовий запис НОМЕР_2.

Після смерті чоловіка залишилась квартира АДРЕСА_1, власником якої згідно довідки №26 від 19 листопада 1992 року виданої Житло-будівельним кооперативом «Молодіжний-16» був її покійний чоловік, ОСОБА_5.

Вищевказаною довідкою №26 від 19.11.1992 року підтверджено, що спадкодавець - її покійний чоловік повністю вніс пайовий внесок за цю квартиру.

Згідно довідки №2 від 10 грудня 2015 року виданої ЖБК «Молодіжний-16», її чоловік ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1, був зареєстрований з 18.05.1989 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також довідкою №3 від 14.12.2015 року (Форма №3) виданої ЖБК «Молодіжний-16», підтверджується, що вона ОСОБА_1, дійсно прописана і проживає в АДРЕСА_1, а також що власником особового рахунку на житлову площу є гр. ОСОБА_5 Згідно цієї довідки з 04.03.1999 року також прописаний і проживає її син, ОСОБА_3.

05 квітня 2016 року вона звернулась до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_5

Спадкова справа № 01/2016 щодо майна ОСОБА_5 була заведена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 19 січня 2016 року.

05 квітня 2016 року нотаріус відмовив їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно вищевказаної квартири за моїм покійним чоловіком - спадкодавцем ОСОБА_5

Відповідно до інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 22.01.2016р. квартира АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрована, відомості про право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні.

Згідно статті 15 Закону України «Про власність», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на це майно.

У відповідності до ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 статті 384 Цивільного кодексу України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

У відповідності до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.67 Закону України «Про нотаріат», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання право власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Вважає що ОСОБА_5 будучи членом ЖБК «Молодіжний-16» повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1 і став її власником, у зв'язку з цим дана квартира входить до складу спадщини, а тому за мною нею ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом першої черги підлягає визнанню права власності на вказану квартиру. Її син не претендує на спадщину про що надав нотаріусу відповідну заяву.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує, справу просить розглянути без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 кооперативу «Молодіжний-16» в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача.

Третя особа по справі, син позивачки ОСОБА_3 позов визнає, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа по справі приватний нотаріус ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 20 жовтня 1979 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу г/о ЗАГС міста Умань, Черкаської області, 20.10.1978р. зроблено запис №561(а.с.15). В подружжі в них народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_5 її чоловік ОСОБА_5 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть зареєстроване відділом реєстрації смерті у м.Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві, відповідний актовий запис НОМЕР_2.(а.с.7).

Після смерті чоловіка позивачки залишилась квартира АДРЕСА_1, власником якої згідно довідки №26 від 19 листопада 1992 року виданої Житло-будівельним кооперативом «Молодіжний-16» був її покійний чоловік, ОСОБА_5. (а.с.8)

Вищевказаною довідкою №26 від 19.11.1992 року підтверджено, що спадкодавець - її покійний чоловік повністю вніс пайовий внесок за цю квартиру.

Згідно довідки №2 від 10 грудня 2015 року виданої ЖБК «Молодіжний-16», її чоловік ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1, був зареєстрований з 18.05.1989 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.9).

Також довідкою №3 від 14.12.2015 року (Форма №3) виданої ЖБК «Молодіжний-16», підтверджується, що вона ОСОБА_1, дійсно прописана і проживає в АДРЕСА_1, а також що власником особового рахунку на житлову площу є гр. ОСОБА_5 Згідно цієї довідки з 04.03.1999 року також прописаний і проживає її син, ОСОБА_3.(а.с.10).

У відповідності до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності.

Таким чином половина спірної квартири мала б належати позивачці на підставі ст.60 СК України, але власність на спірну квартиру після повної сплати пайових внесків не була зареєстрована ні за позивачкою ні за її померлим чоловіком.

Відповідно до статті 1261 ЦК України, позивач, як дружина спадкодавця, є спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Окрім позивача, спадкоємцями першої черги спадкування за законом є її син ОСОБА_3, але він відмовився від прийняття спадщини, подавши нотаріусу відповідну заяву.

Постановою від 05.04.2016р. нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, це нотаріус мотивував тим, що довідка видана житлово-будівельним кооперативом «Молодіжний-16» - не зареєстрована Реєстраційною службою Головного управління юстиції у місті Києві, а отже у позивача відсутні необхідні правовстановлюючі документи на спадкове майно.(а.с.17).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 № 697-XII, який діяв на час повної сплати пайового внеску, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

В пункті 3.1. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» міститься наступна правова позиція: «Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.».

Суд вважає, що оскільки, померлим ОСОБА_5 було сплачено пайовий внесок за квартиру в повному обсязі до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з урахуванням частини 1 статті 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 № 697-XII, який діяв на час повної сплати пайового внеску та пов'язував виникнення права власності на квартиру лише з самим фактом повної сплати членом житлово-будівельного кооперативу пайового внеску за квартиру, то виникнення у ОСОБА_5 права власності на квартиру не залежало від факту його державної реєстрації. Отже, ОСОБА_5 за життя, набув права власності на зазначене майно, і воно увійшло до складу спадщини, яка відкрилася після його смерті.

Таким чином позивач прийняла у спадщину квартиру, що розташована, за адресою: місто Київ, вулиця вул. Ак. Заболотного 38/3 і це майно належить їй з часу відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_5, оскільки син померлого, як спадкоємець першої черги від прийняття спадщини відмовився.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.124 Конституції України, ст.60 СК України, ст.ст. 15, 16, 328, 1268 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про власність», ст.ст. 10,11,57-61,208, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, яке залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Ладиченко