Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1795/16-ц Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А. В.
Категорія 27 Доповідач Микитюк О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Кочетова Л.Г., Шевчук А.М.

при секретарі Кучерявому О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 жовтня 2016 року,

встановила:

30 червня 2016 року ПАТ КБ „ПриватБанк звернулося до суду із позовом про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.09.2012 року станом на 08.06.2016 року в розмірі 11337грн.48коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач не виконав умови даної угоди.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 жовтня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову у позові. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що не підписував Умови надання кредиту, тому має застосовуватись трирічна позовна давність, яка позивачем пропущена. Суд безпідставно не взяв до уваги його заяву про застосування позовної давності.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 10.09.2012 року відповідач повинен був протягом 12 місяців сплатити позивачу заборгованість в розмірі 5670грн.22 коп. та 10 % річних (а.с.5).

Генеральна угода разом із Умовами та правилами, Тарифами складають кредитний договір, що засвідчено підписом відповідача (а.с.5, зворот). Умови та правила надання банківських послуг, затверджені наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року, якими встановлений 50-річний строк позовної давності, ОСОБА_1 не підписані. В тексті Генеральної угоди не зазначено, які саме Умови є складовою частиною кредитного договору.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частиною першою статті 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ст.207 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). ОСОБА_1 подав суду першої інстанції письмову заяву про застосування позовної давності.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі №6-757цс15 Умови, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою про збільшення позовної давності.

За таких обставин з боржника підлягають стягненню заборгованість в межах трирічного строку позовної давності - 1496грн.58коп. та проценти на неї в розмірі 37грн.42 коп.

Що стосується пені та штрафів, то їх стягнення визначено не Генеральною угодою, а пунктами 1.1.7.31, 1.1.5.23, 1.1.5.32 Умов, які не можна вважати складовою частиною договору з огляду на вищезазначену правову позицію. За таких обставин підстави для стягненні пені та штрафів відсутні.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення ухвалено із порушенням норм матеріального права, його належить скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 жовтня 2016 року і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за генеральною угодою про реструктуризацію в розмірі 1496грн.58коп., відсотки в розмірі 37грн.42коп. та судовий збір в розмірі 186грн.47коп.

В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: