КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/3444/16-ц
Провадження № 2/488/1817/16 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

14.11.2016 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

В складі : судді Лазаревої Г. М.,

при секретарі Левіній Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Товарна біржа «Нерухомість-Авторитет КСК», Пята Миколаївська державна нотаріальна контора про визнання угоди дійсною та визначення часток в праві спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2016 р. позивачі звернулися до суду із позовом до ОСОБА_5 про визнання угоди дійсною та визначення часток в праві спільної сумісної власності. Свої вимоги мотивували тим, що ОСОБА_6, який є чоловіком ОСОБА_2, батьком ОСОБА_3 та дідусем ОСОБА_4, 21.10.1997 року уклав договір міни, який був зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість-Авторитет КСК», відповідно до якого ОСОБА_5, від імені якої діяв ОСОБА_7, передала у спільну сумісну власність ОСОБА_6, ОСОБА_2, які діяли кожний від свого імені та ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені, своєї на той час неповнолітньої доньки, ОСОБА_4 належну відповідачці на праві власності однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. В свою чергу відповідачка отримала від ОСОБА_6 та позивачів трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, та зробила доплату, яка була встановлена договором.

06.03.2006 р. ОСОБА_6 помер. Після смерті чоловіка позивачка ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на квартиру АДРЕСА_3, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки договір міни не був посвідчений нотаріально, а також не визначено частки співвласників у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру. Також позивачі вказували на те, що всі умови договору сторонами були виконані в повному обсязі.

Посилаючись на вищевикладене, позивачі просять суд визнати дійсним договір міни від 21 жовтня 1997 року, який був зареєстрований Товарною біржею «Нерухомість-Авторитет КСК» за р. № 2-4; визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по ? частки за кожним.

Представник позивачів надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав.

Представник третьої особи Товарної біржі «Нерухомість-Авторитет КСК» в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

21.10.1997 року був укладений договір міни, зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість-Авторитет КСК» за р. № 2-4, відповідно до якого ОСОБА_5 передала ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належну їй квартиру АДРЕСА_5, в обмін на квартиру АДРЕСА_6 з доплатою у розмірі 6460 грн.

06 березня 2006 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 017599 (актовий запис 237).

Листом Державного нотаріуса Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, за № 1546/393-06 від 22.03.2006 р. позивачці ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 11 по вулиці Райдужній, у будинку № 61 в м. Миколаєві після смерті її чоловіка ОСОБА_6, оскільки нею не був поданий належним чином оформлений правовстановлюючий документ на спадкове майно, а також не визначено частки співвласників у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру.

Обставини належності квартири ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, укладення ними з відповідачем договору міни нерухомого майна, реєстрація в МБТІ права власності на квартиру АДРЕСА_5, підтверджуються письмовими матеріалами справи. (а.с.8, 12).

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії ЦК УРСР 1963 року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.

Згідно ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною.

Таким чином суд вважає, що права позивачів порушено, іншим шляхом поновити їх неможливо, отже заявлені вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу квартири є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у праві спільної сумісної власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

За таких обставин суд вважає, що частки ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_7 є рівними і складають по 1/4 частці.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, ст.ст. 368-370, 372 ЦК України та керуючись ст. 12,30,60,88,214,226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати дійсним договір міни від 21 жовтня 1997 року, який був укладений Товарною біржею «Нерухомість-Авторитет КСК» за р. № 2-4 та зареєстрований в КП «ММБТІ» 10.11.1997 року за р. № 18679, відповідно до якого ОСОБА_5, від імені якої діяв ОСОБА_7, передала у спільну сумісну власність ОСОБА_6, ОСОБА_2, які діяли кожний від свого імені, та ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_4, однокімнатну квартиру № 11 по вул. Райдужній, б.№ 61 в м. Миколаєві, в свою чергу в результаті обміну ОСОБА_5, від імені якої діяв ОСОБА_7, отримала у власність від ОСОБА_6, ОСОБА_9, які діяли кожний від свого імені та ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4, належну їм трикімнатну квартиру № 48 по вул. Знаменській, б. № 43 в м. Миколаєві.

Визначити частки в праві спільної сумісної власності на квартиру № 11 по вулиці Райдужній, б. № 61 в м. Миколаєві за ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по ? частки за кожним.

Копію заочного рішення направити відповідачу.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Г.М. Лазарева