Справа № 289/94/16-ц
Номер провадження 2/289/233/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016 року м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі :

головуючого судді Сіренко Н.С.,

при секретарі Галькевич Ю.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ :

21.01.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті її батьків :

- батька ОСОБА_3, який помер 04.05.2004 року в с. Дубовик Радомишльського району Житомирської області право на земельну частку (пай) розміром 4,77 в умовних кадастрових гектарах, що належало ОСОБА_3 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0212918;

- матері ОСОБА_4, яка померла 25.08.2005 року в с. в с. Дубовик Радомишльського району Житомирської області на земельну ділянку площею 3,1165 га кадастровий номер :05:000:0208, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_5 сільської ради Радомишльського району Житомирської області та на земельну ділянку площею 0,3287 га кадастровий номер :05:000:0176, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_5 сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) розміром 4,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності Асоціації пайовиків «Нове життя» с. Заньки ОСОБА_5 сільської ради Радомишльського району, та належала спадкодавцеві на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ 0212918. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла мати позивача ОСОБА_4 шляхом проживання разом із ним на день його смерті, крім неї більше ніхто разом із спадкодавцем на день його смерті не проживав та не був зареєстрований.

25.08.2005 року в с. Дубовик Радомишльського району померла мати позивача ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 3,1165 га кадастровий номер :05:000:0208 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (вид угідь - рілля) та площею 0,3287 га кадастровий номер :05:000:0176 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (вид угідь - пасовище) на території ОСОБА_5 сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Право власності на зазначені земельні ділянки підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №229991, виданим на імя ОСОБА_4 11.04.2005 року.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та все її майно заповіла внучці ОСОБА_2. На день смерті спадкодавця ОСОБА_4 її спадкоємиця за заповітом ОСОБА_2 була малолітньою. В визначений законом шестимісячний термін позивач ОСОБА_1, як опікун малолітньої ОСОБА_2 звернулася до Радомишльської державної нотаріальної контори та від її імені подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, на підставі чого було заведено спадкову справу №70/2006 до майна ОСОБА_6.

В 2008 році за ОСОБА_2 рішенням суду визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою : с. Заньки, вул. Центральна, №18 Радомишльського району Житомирської області, а право власності на земельні ділянки на даний час залишається не оформлене.

На даний час, уже будучи повнолітньою ОСОБА_2 не бажає оформляти на своє імя зазначене спадкове майно та відмовляється від нього.

З позову вбачається, що нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної контори після звернення позивача було надано розяснення, що в звязку із пропуском шестимісячного строку тільки в судовому порядку можна прийняти відмову від спадщини, а також змінити існуючі цивільні правовідносини, що і змусило позивача вирішувати зазначене питання у судовому порядку.

До початку розгляду справи по суті позивачем надано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача, ухвалою суду від 17.02.2016 року первісного відповідача ОСОБА_5 сільську раду Радомишльського району було замінено на належного відповідача ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити.

Відповідач надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити (а.с.60).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст.ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (прізвище до реєстрації шлюбу ОСОБА_6) народилася 13.10.1955 року і її батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.9-11).

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть 04.05.2004 року в с. Дубовик Радомишльського району помер її батько ОСОБА_3 Згідно довідки виконкому ОСОБА_5 сільської ради Радомишльського району від 27.01.2015 року померлий ОСОБА_3 на день смерті проживав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім померлого в цьому житловому будинку постійно проживала і була зареєстрована його дружина ОСОБА_4 (а.с.15,18).

Згідно копії сертифіката серії ЖТ № 0212918 ОСОБА_3 видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) на підставі рішення райдержадміністрації від 21.03.1997 року №86 у землі, яка перебуває у колективній власності асоціації пайовиків «Нове життя» розміром 4.77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20.11.2015 року вартість зазначеної земельної частки (паю) складає 58478,92 грн. (а.с.20,21).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ТП №014599 25.08.2005 року померла мати позивачки ОСОБА_4 (а.с.13).

Ще за життя мати позивачки ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого все належне їй на праві особистої власності майно заповіла своїй онуці ОСОБА_2. Заповіт на день смерті заповідача не скасовано, не змінено (а.с.16).

Згідно копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №229991 ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 3,45 га, яка складається із двох земельних ділянок : площею 3,12 га кадастровий номер :05:000:0208 вартістю 44699,24 грн. та площею 0,33 га кадастровий номер :05:000:0176 вартістю 2662,68 грн., розташована на території ОСОБА_5 с/р Радомишльського району цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.22,23,24).

В матеріалах справи знаходиться заява ОСОБА_2, (спадкоємиці за заповітом), адресована Радомишльському районному суду, в якій вона відмовляється від прийняття спадщини на користь тітки ОСОБА_1 (а.с.12).

Згідно копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4, наданої Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області після смерті ОСОБА_4, яка померла 25.08.2005 року, із заявою про прийняття спадщини звернулася в інтересах малолітньої ОСОБА_7 її опікун ОСОБА_1, із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців або заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто не звертався.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 статті 1297 ЦК України). Як вбачається із матеріалів спадкової справи ОСОБА_7 прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкоємцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Тому заява ОСОБА_7 про відмову від спадщини на користь тітки юридичного значення не має.

Аналіз наведених норм права та встановлених в судовому засіданні обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно являються безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1223, 1235, 1268-1270, 1273-1274 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С.Сіренко