Ухвала

11 квітня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ЄвтушенкоО.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 01 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від

05 червня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в особі філії «Южне головне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У червні 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк», в особі філії «Южне головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 01 квітня

2013 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 415 976 грн 58 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05 червня 2013 року рішення Кілійського районного суду Одеської області від 01 квітня 2013 року залишено без змін.

У лютому 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 01 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 05 червня 2013 року, яка була здана до поштового відділення 19 лютого 2016 року, що підтверджується відтиском штемпеля на конверті, тобто з пропуском встановлено процесуального строку.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Частиною 3 ст. 328 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 325 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

У поданій касацій скарзі, представник скаржника порушує питання про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі касаційної скарги, посилаючись на поважність причини пропуску цього строку, зокрема на те, що 05 червня 2013 року ОСОБА_2 подав через канцелярію апеляційного суду Одеської області заяву на отримання повного тексту ухвали, однак судового рішення видано не було. 11 червня 2013 року апеляційним судом Одеської області вищезазначену справу було повернуто до суду першої інстанції, залишивши без задоволення заяву ОСОБА_2 про отримання копії судового рішення. Крім того, зазначає, що супровідним листом Кілійського районного суду Одеської області повідомлено всіх учасників процесу про надходження справи з суду апеляційної інстанції, в тому числі і ухвали суду апеляційної інстанції від 05 червня 2013 року крім ОСОБА_2 Вказував, що після повернення справи до суду першої інстанції, 28 жовтня 2013 року представником ОСОБА_2 -

ОСОБА_5 було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, однак справу на ознайомлення надано не було. Крім того, зазначає, що ОСОБА_2 тривалий час зареєстрований та проживає в м. Одеса, що знаходиться на відстані 195 км від м. Кілія, у звʼязку із чим приходити до суду щодня з метою отримати копію судового рішення у ОСОБА_2 немає можливості. Однак 17 лютого 2016 року ОСОБА_2 отримав наручно рішення суду першої інстанції (повторно) та ухвалу суду апеляційної інстанції (вперше).

Ухвалою суду касаційної інстанції від 26 лютого 2016 року вказані підстави для поновлення строку визнано неповажними, дану скаргу залишено без руху з наданням строку для подачі заяви (клопотання) про поновлення строку, встановленого процесуальним законом, з наведенням інших поважних причин для поновлення строку та подання відповідних доказів.

У квітні 2016 року на виконання вимог ухвали суду від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшла заява, що підтверджує факт отримання скаржником ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху, в якому представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 порушує питання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги додатково до зазначених в касаційній скарзі підстав посилаючись на те, що ОСОБА_2 протипоказані будь-які фізичні навантаження на опорно-руховий апарат, в тому числі повʼязані із пересування на автотранспорті.

Однак вказані підстави для поновлення пропущеного процесуального строку не можуть бути визнані поважними.

Крім того, з наданих пояснень на обґрунтування пропуску строку звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою вбачається, що

ОСОБА_2 був обізнаний про постановлену ухвалу апеляційного суду Одеської області від 05 червня 2013 року, якою залишено без змін рішення Кілійського районного суду Одеської області від 01 квітня 2013 року, однак дій щодо отримання оскаржуваних судових рішень скаржником протягом тривалого часу не вчинялось, а саме по собі подання касаційної скарги після двох років з моменту ухвалення рішення свідчить лише про те, що останнього взагалі не цікавили оскаржувані судові рішення.

Слід зазначити, що зверталась увага скаржника на те, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від

26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від з квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Таким чином, оскільки скаржником у зазначений в ухвалі строк на оскарження, недоліки не усунено, у відкритті касаційного провадження на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 01 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 05 червня 2013 року слід відмовити.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 01 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від

05 червня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в особі філії «Южне головне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.І.Євтушенко