Ухвала

іменем україни

07 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора Теофіпольського району Хмельницької області в інтересах держави до Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 01 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року прокурор Теофіпольського району Хмельницької області в інтересах держави звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням сесії Теофіпольської селищної ради Хмельницької області від 23 березня 1999 року затверджено проект організації території та відведення земельних часток (паїв) і передачу їх у приватну власність співвласникам товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» (далі - ТОВ «Лан») у смт Теофіполь Хмельницької області. Вказаним рішенням та проектом їх поділено на земельні частки (паї) та передано 1 046,85 га орних земель (ріллі) у приватну власність 242 співвласникам ТОВ «Лан». Сіножаті, площею 125,74 га, та шляхи, площею 8,96 га, не підлягали поділу на земельні частки (паї), а передані у спільну власність власників земельних часток (паїв) ТОВ «Лан». Розпорядженнями голови Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області від 24 березня 2015 року та від 27 березня 2015 року надано ОСОБА_3 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) та, відповідно, передано в оренду земельну ділянку із нерозподілених (не витребуваних) земель, які підлягали розподілу між власниками земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Теофіпольської селищної ради Хмельницької області, площею 42,9130 га, у тому числі 42,9130 га сіножаті, на термін до моменту посвідчення їх власниками права власності на земельні ділянки, але не більше 5 років, з орендною платою у розмірі не менше 4 % від нормативної грошової оцінки земель. 31 березня 2015 року між Теофіпольською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_3 укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки на термін до моменту посвідчення їх власниками права власності на земельні ділянки.

Враховуючи викладене, прокурор Теофіпольського району Хмельницької області просив визнати недійсними та скасувати розпорядження голови Теофіпольської районної державної адміністраціїХмельницької області від 24 березня 2015 року та від 27 березня 2015 року. Визнати недійсним договір оренди від 31 березня 2015 року земельної ділянки за межами населеного пункту Теофіпольської селищної ради Хмельницької області, площею 42,9130 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений між Теофіпольською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2015 року позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано розпорядження голови Теофіпольської районної державної адміністраціїХмельницької області від 24 березня 2015 року про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільського виробництва ОСОБА_3 Визнано недійсним та скасовано розпорядження голови Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області від 27 березня 2015 року про передачу в оренду ОСОБА_3 нерозподілених (не витребуваних) земель на території Теофіпольської селищної ради Хмельницької області. Визнано недійсним договір оренди від 31 березня 2015 року земельної ділянки за межами населеного пункту, площею 42,9130 га, укладений між Теофіпольською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_3

Додатковим рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2015 року вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 01 березня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що земельна ділянка, площею 42,9130 га, яка надана відповідачу, зборами співвласників земельних часток (паїв) не включалась у розпаювання, а була передана у спільну власність співвласників земельних часток (паїв), а отже лише їм належить право розпорядження нею відповідно до встановленої законом процедури.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Таким вимогам закону судові рішення повністю не відповідають.

Судами встановлено, що розпорядженням Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області від 24 березня 2015 року надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільського господарського виробництва.

27 березня 2015 року розпорядженням Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області передано в оренду ОСОБА_3 земельну ділянку із нерозподілених (не витребуваних) земель, які підлягали розподілу між власниками земельних часток (паїв) для ведення сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту Теофіпольської селищної ради Хмельницької області.

31 березня 2015 року між Теофіпольською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_3, укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки. Згідно п. 8 вказаного договору його укладено на термін до моменту посвідчення їх власниками права власності на земельні ділянки, але не більше 5 років. В цей же день підписано акт прийому-передачі земельної ділянки.

31 березня 2015 року рішенням реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області відмовлено в державній реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до листа відділу Держземагенства у Теофіпольському районі Хмельницької області від 20 травня 2015 року, земельна ділянка, яка передана ОСОБА_3 в оренду, відносилась до колективної власності колишнього КСП та була виключена з розпаювання та передана у спільну сумісну власність (а. с. 19).

За змістом статей 10, 11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті (ст. 212 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57 - 60, 131 - 132, 137, 177, 179, 185, 194, 212 - 215 ЦПК України, визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявності доказів, що їх підтверджують).

Так, згідно абзацу 2 листа відділу Держземагенства у Теофіпольському районі Хмельницької області від 20 травня 2015 року земельна ділянка, площею 42,9139 га, яка передана в оренду на території Теофіпольської селищної ради Хмельницької області ОСОБА_3, відноситься до земель сільськогосподарського призначення, як нерозподілені (не витребувані), які підлягали розподілу між власниками земельних часток (паїв) (а. с. 19).

Відповідно до абзацу 3 цього ж листа відділу Держземагенства у Теофіпольському районі Хмельницької області від 20 травня 2015 року спірна земельна ділянка відносилась до колективної власності колишнього КСП, згідно рішення загальних зборів була виключена із розпаювання та передана у спільну сумісну власність. Станом на 27 березня 2015 року вказана площа у користування та у власність іншим фізичним, юридичним особам не передавалась (а. с. 19).

Проте, апеляційний суд не усунув протиріч вказаного вище листа та поклав в основу судового рішення лише його третій абзац, не дав оцінки вцілому вказаному листу, не спростував зміст абзацу 2 належними та допустимими доказами, таким чином допустив неповноту в з'ясуванні всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Так, прокурор Теофіпольського району Хмельницької області, звертаючись з позовом до суду, не зазначив осіб - власників спірної земельної ділянки, які повинні бути залучені до участі у справі, як особи, права та інтереси яких можуть бути вирішені цим спором.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України, якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Проте суди у порушення вимог статей 213, 214 ЦПК України на вказані вище положення закону та обставини справи уваги не звернули, доводів та заперечень сторін належним чином не перевірили, не визначили коло осіб, права та інтереси яких можуть бути вирішені (порушені) даним спором, не встановили всіх фактичних обставин справи, що призвело до поверхневого вирішення спору.

Враховуючи викладене, судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 388 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 01 березня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: О.В. Кафідова

В.М.Колодійчук

О.В.Умнова

І.М. Фаловська