ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2848/16-ц
Провадження № 2/210/1263/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"14" грудня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Чайкіної О.В.

за участю секретаря Куксенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Криворізької міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом в якому, просили визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 65,20 кв.м. що розташована на першому поверсі одноповерхового будинку; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 65,20 кв.м. що розташована на першому поверсі одноповерхового будинку; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 65,20 кв.м. що розташована на першому поверсі одноповерхового будинку; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 65,20 кв.м. що розташована на першому поверсі одноповерхового будинку; визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 право власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 загальною площею 65,20 кв.м. що розташована на першому поверсі одноповерхового будинку.

Також зазначали, що 14.12.2009 року помер ОСОБА_5. Після його смерті відкрилась спадщина: житлова квартира АДРЕСА_2 загальною площею 65,20 кв.м. що розташована на першому поверху одноповерхового будинку. На момент його смерті, в зазначеній квартирі були зареєстровані та проживали, безпосередньо - ОСОБА_4 , ОСОБА_8 як члени його сімї. Зазначена квартира була приватизована за життя померлого і належала позивачам на праві приватної спільної сумісної власності. Фактично, кожному зі співвласників належало по 1/5 частини вищевказаної квартири. Свідоцтво про право власності на житло було видано 25 березня 1996 року на імя ОСОБА_4, та членам її сімї: ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_3, і ОСОБА_2 вказане підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло.

Після смерті батька ОСОБА_9 позивач ОСОБА_2 звернулась до Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом , у зв'язку з тим, що не визначений обсяг спадкового майна.

Після смерті ОСОБА_9, позивачі у справі: ОСОБА_4, ОСОБА_6 -ОСОБА_7, як члени його сімї, подовжували проживати у спірній квартирі і фактично вступили в управління спадком. Крім того, ОСОБА_2 у вересні 2010 року звернулась до Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2010 року за № 3081/02-31 останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що не визначений обсяг спадкового майна, заповіту від імені померлого не було посвідчено, та вбачається, що, до нотаріальної контори звернулась із заявою для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом лише позивачка.

ОСОБА_4 і ОСОБА_6 -ОСОБА_7 в шестимісячний строк з моменту смерті ОСОБА_9 відмовились від спадщини на користь ОСОБА_2

Крім того, 09.10.2013 року померла ОСОБА_8. що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ № 538480 вій 09.10.2013 року. Після її смерті відкривалась спадщина у розмірі 1/5 часток квартири АДРЕСА_1 що належала їй відповідно до Свідоцтва та рішення Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 01.09.2011 року, справа № 2-1347/11 .

Правовстановлюючі документи на квартиру втрачено і тому постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 25.09.2014 росу ОСОБА_4 було відмовлено у отриманні свідоцтва про спадщину за законом на 1/5 часток квартири АДРЕСА_1 тому що документи про право власності у спадкоємця відсутні.У звязку з чим , просили суд позов задовольнити у повному обзясі .

В судове засідання позивачі не з'явилися. Відповідно до заяви, поданої представником 14.12.2016 до канцелярії суду, просить розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До канцелярії суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що відповідач у справі є юридичною особою, та має юридичний відділ, однак явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, суд не вбачає підстав для подальшого відкладення розгляду справи та вирішує справу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст.ст. 335, 376, 392 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено , що 14 грудня 2009 року помер ОСОБА_5 , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зроблено відповідний актовий запис № 1091 , даний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 311628 від 16.12.2009 року ( а.с.35)

Після його смерті відкрилася спадщина : житлова квартира АДРЕСА_3 , як зазначають у своїй заяві позивачі на момент його смерті в зазначеній квартирі були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 , ОСОБА_8 як члени його сімї.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 25 березня 1996 року квартира за адресою : АДРЕСА_4 була приватизована та належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_8, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11, як вбачається з копії свідоцтва частки кожного із співвласників у приватній спільній сумісній власності не зазначена ( а.с.24)

Як вбачається з копії спадкової справи № 432-2010 , 28 травня 2010 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_12М… ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до державного нотаріуса заяви про відмову від спадкового майна на користь ОСОБА_2 Однак державним нотаріусом Постановою від 28 вересня 2010 року було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 14.12.2009 року ОСОБА_5 в звязку з тим , що не визначений обсяг спадкового майна.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2013 року померла ОСОБА_8 , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зроблено відповідний актовий запис № 873 , даний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 538480 від 09.10.2013 року ( а.с.36)

Як вбачається з довідки від 26.04.2016 року № 409 на момент смерті ОСОБА_8 з нею була зареєстрована та проживала за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4М . ( а.с.27)

Судом було витребувано від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_10 копію спадкової справи № 103-2013 до майна померлої 09.10.2013 року ОСОБА_8 , відповідно до якої ОСОБА_4 13 листопада 2013 року звернулась з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини .

Також 15 листопада 2013 року до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_10 звернувся з заявою ОСОБА_6 ОСОБА_13 в якій відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 на користь її доньки ОСОБА_4.

Постановою нотаріуса від 29.08.2014 року ОСОБА_14 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 09.10.2013 року ОСОБА_8 на 1/5 частку квартири, у звязку з відсутністю документів про право власності .

З матеріалів спадкової справи вбачається, шо після смерті ОСОБА_9 спадкоємець ОСОБА_2 як члени сім"ї померлого ОСОБА_9 фактично вступили в управління спадком та отримали у спадщину по 1/5 частин майна померлого квартири АДРЕСА_1. Спадщину отримала ОСОБА_2 шляхом подачі заяви про вступ у спадщину до Першої Криворізької державної нотаріальної контори у шестимісячний строк з моменту смерті ОСОБА_9.

Після смерті ОСОБА_15 -ОСОБА_7 спадщину шляхом проживання прийняла ОСОБА_4 що підтверджується довідкою від 26.04.2016 року за № 409.

Судом встановлено, що згідно з архівної справи станом на 31.12.2012р. право власності на нерухоме майно: квартира АДРЕСА_5 зареєстровано в БТІ за: ОСОБА_4, ОСОБА_6 ОСОБА_16, ОСОБА_5; ОСОБА_3, ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.03.1996р. житловим відділом Криворізького коксохімічного заводу ім. Коротченка, згідно з розпорядження № 2 від 09.01.1996р. (спільна сумісна власність, без визначення часток).

Також встановлено, що 01 вересня 2011 року рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу визначено частки у праві спільної сумісної власності, в рівних долях, а саме - квартири АДРЕСА_1 згідно Свідоцтва про право власності на житло від 25 березня 1996 року виданого органом приватизації Криворізького коксохімічного заводу ім.. Коротченка, житлового відділу на підставі розпорядження від 09.01.1996 року № 2, яке було зареєстровано КП Криворізьке БТІ, номер запису: № 9ПВ-259-259 за ОСОБА_11 ОЛ1, та членам її сімї: ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_3, і ОСОБА_2В, як за співвласниками по 1/5 частині. (а.с.45-47)

Однак, у зв"язку зі смертю співвласників, здійснення державної реєстрації нерухомого майна відповідно до визначених судовим рішенням є неможливим, і позивачі не мають можливості ані оформити свої спадкові права, ані реалізувати своє право власності ущодо частки у спільній власності, оскільки їх право власності не визнається.

Відповідно до ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 386 ЦК, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. За змістом ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон пов"язує виникнення в особи суб"єктивного права власності на окремі об"єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об"єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Враховуючи обставини встановлені судом, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що вимоги позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання за кожним з них права власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_3 підлягають задоволенню, відповідно до положень ст. 392 ЦК України, оскільки їх право власності не визнається, що є перешкодою в реалізації спадкових прав.

В частині вимог про визнання права власності в порядку спадкування, виходячи із встановлених судом обставин у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно загальних положень про спадкування, передбачених главою 84 ЦК України:

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) ( ст. 1216 ЦК). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом (ст. 1221 ЦК).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1222 ЦК). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК ).

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 отримала відмову нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, а позивач ОСОБА_4 отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_16, тобто їх права підлягають захисту у судовому порядку.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття та незалежно від часу її прийняття, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 не може юридично оформити свої спадкові справи, та в повному обсязі реалізувати права володіння та користуватися спадщиною, оскільки не має можливості зареєструвати спадщину у встановлену законодавством порядку.

За матеріалами спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_5, та ОСОБА_6 ОСОБА_16, вбачається, що заповіти не складались, тобто здійснюється спадкування за законом.

Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Згідно з спадкової справи № 432-2010 , 28 травня 2010 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори як спадкоємці помелого 14.12.2009р. ОСОБА_5. Однак, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до державного нотаріуса заяви про відмову від спадкового майна на користь ОСОБА_2, якій постановою державного нотаріуса від 28 вересня 2010 року було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з тим , що не визначений обсяг спадкового майна.

Інших спадкоємців не встановлено. ОСОБА_17 як донька померлого є спадкоємцем першої черги, а отже її права підлягають захисту у судовому порядку, оскільки вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса.

Відповідно до спадкової справи № 103-2013, заведеної після померлої 09.10.2013 року ОСОБА_8, ОСОБА_4 13 листопада 2013 року звернулась з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини. Також 15 листопада 2013 року до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_10 звернувся з заявою ОСОБА_6 ОСОБА_13 в якій відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 на користь її доньки ОСОБА_4. Постановою нотаріуса від 29.08.2014 року ОСОБА_14 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 09.10.2013 року ОСОБА_8 на 1/5 частку квартири, у звязку з відсутністю документів про право власності .

Інших спадкоємців не встановлено. ОСОБА_4 як донька померлої є спадкоємцем першої черги, а отже її права підлягають захисту у судовому порядку, оскільки вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса.

Враховуючи обставини встановлені судом, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 , щодо визнання за нею в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 65,20 кв.м,. що розташована на першому поверсі одноповерхового будинку та вимоги ОСОБА_4 щодо визнання за нею в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 право власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 загальною площею 65,20 кв.м., що розташована на першому поверсі одноповерхового будинку знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді і підлягають задоволенню, оскільки останніми було прийнято спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено їх право на спадкування за законом зазначеного майна та його належність на час смерті спадкодавцю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 328, 386, 392, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Криворізької міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( ідентифікаційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_6) право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 65,20 кв.м. що розташована на першому поверсі одноповерхового будинку.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( ідентифікаційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_7) право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 65,20 кв.м. що розташована на першому поверсі одноповерхового будинку.

Визнати за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( ідентифікаційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_3 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_8) право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 65,20 кв.м. що розташована на першому поверсі одноповерхового будинку.

Ввизнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( ідентифікаційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_7) в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 65,20 кв.м. що розташована на першому поверсі одноповерхового будинку.

Визнати за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( ідентифікаційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_3 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_8) в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 право власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 загальною площею 65,20 кв.м. що розташована на першому поверсі одноповерхового будинку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 19 грудня 2016 року.

Суддя: О. В. Чайкіна