Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 25.09.2013 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, їх стосунки на протязі останніх двох років поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до неможливості їх підтримувати. На даних час їх нічого вже не пов'язує, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Вони зовсім різні люди за характерами, мають протилежні погляди на життя, сім'ю та подружні обов'язки.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Строк на примирення не потрібен.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.09.2013 року. Спільних дітей не мають.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 56, 110-112 СК України, ст.ст. 60, 174, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25.09.2013 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1293.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: