Справа № 139/1188/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю:

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_3, яка була зареєстрована в АДРЕСА_4. Заявник є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, постійно проживав з нею за однією адресою, однак нотаріусом йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки він зареєстрований за іншою, ніж спадкодавець, адресою.

За захистом своїх прав та інтересів із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем заявник звернувся до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану ним заяву з підстав, викладених у ній. Зокрема, суду пояснив, що у 2001 році померли його дід і мати, а тому він, з огляду на вік та стан здоров'я бабусі ОСОБА_3 вимушений був переїхати до неї в село. Однією сім'єю він проживав з бабусею аж до її смерті, а потім переїхав у с. Виноградне до своєї дівчини.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, проаналізувавши законодавство, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, з урахуванням наступних обставин:

Статтею 235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с. Жван померла ОСОБА_3 (а.с. 6), яка, відповідно до довідки Жванської сільської ради № 238 від 25 квітня 2016 року (а.с. 12), була зареєстрованою в по АДРЕСА_4

Внаслідок смерті особи відкривається спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця.

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 за заповітом (а.с. 7) є ОСОБА_1. Відповідно до відмітки у заповіті (зворот а.с. 7) заповіт не змінено і не скасовано.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Із довідки виконавчого комітету Жванської сільської ради, пояснень заявника і свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слідує, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5), але з 2001 року і на день смерті спадкодавця проживав разом з ОСОБА_3 у АДРЕСА_5 без реєстрації.

Так, допитані судом свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду пояснили, що вони - сусіди ОСОБА_1 у с. Жван, а тому їм достеменно відомо, що з 2001 року, після смерті діда, він переїхав і постійно жив зі своєю бабою ОСОБА_3 по 2010 рік, доглядав її, вів домашнє господарство, а після її смерті здійснив її поховання.

На ствердження своєї заяви, ОСОБА_1 подав суду акт про встановлення факту проживання однією сім'єю та довідки сільської ради (а.с. 13, 14,15).

05 грудня 2016 року, вважаючи, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_1 звернувся до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадкових прав.

Нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у паспорті спадкоємця вказане місце реєстрації АДРЕСА_2, а місце реєстрації ОСОБА_3 - АДРЕСА_6 (а.с. 12). Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем.

Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що місце проживання це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини, а реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Статтею 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Аналіз наведених статей Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вказує на те, що місце проживання особи підлягає реєстрації у встановленому цим Законом порядку, про що проставляється відмітка в її паспорті.

Із копії паспорта ОСОБА_1 вбачається, що він зареєстрований в АДРЕСА_2 з 05 липня 1995 року (зворот а.с. 5).

Як слідує із роз'яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2014 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Крім того, згідно вказаного листа, заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.

Згідно вищевказаного листа, заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.

Разом з тим, ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Із диспозиції ч. 3 ст. 1268 ЦК України слідує, що до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Як слідує з матеріалів справи, нотаріус при визначенні місця реєстрації спадкоємця на момент відкриття спадщини керувався відміткою про реєстрацію місця проживання у паспорті громадянина України із якої слідує, що ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1

Одночасно, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1, починаючи із 2001 року до дня смерті ОСОБА_3 проживав разом з нею за однією адресою в АДРЕСА_5, здійснював за нею догляд, допомагав вести домашнє господарство, доглядав домоволодіння, обробляв земельну ділянку, проводив ремонт будинку та в подальшому здійснив поховання ОСОБА_3

За таких обставин, права та інтереси заявника у справі з приводу оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 підлягають судовому захисту.

За наведених вище обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є обгрунтовними, такими, що грунтуються на положеннях закону, а тому підлягають до задоволення.

Представник заінтересованої особи - Жванської сільської ради - в судовому засіданні також ствердила про проживання ОСОБА_1 однією сім'єю із бабою на момент її смерті. Висловила думку, що в суді доведено такий факт і не заперечила проти його встановлення.

Керуючись ст. 1268 ЦК України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року, ст.ст. 60, 212, 213, 215, п. 5 ч. 1 ст. 256, ст. 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_5 року - разом із спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_7

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ____________