АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6357/2016 Головуючий у І інстанції - Юзькова О.Л.
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 лютого 2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2011 року позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.06.2008 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», було укладено кредитний договір № ML-021/018/2008 з ОСОБА_5, якій було надано грошові кошти у розмірі 410 000,00 доларів США строком до 20.07.2025 року у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 4,49 % річних для придбання нерухомого майна.

22.01.2009 року між банком та ОСОБА_5 було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору № ML-021/018/2008, відповідно якого сторони погодили викласти термін «Розмір Платежу» в розмірі 2 492,97 доларів США.

20.03.2009 року між банком та ОСОБА_5 було укладено додатковий договір №2 до кредитного договору № ML-021/018/2008, де зазначено, що на період з 20.03.2009 року по 20.11.2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 7% річних та згідно п. 3.3 цього договору на період з 20.11.2009 року до повного виконання боргових зобов'язань для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка в розмірі 5,28% річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 20.06.2008 року було укладено договір поруки №SR-021/018/2008 між банком та ОСОБА_2 ( а.с.33)

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_5 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно в розмірі 233 003, 91 доларів, що в гривневому еквіваленті становить 1 857 297 грн. 47 коп., і неустойку у розмірі 429 177 грн. 97 коп. та покласти на відповідачів судові витрати.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 лютого 2012 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму у розмірі 2 286 475 грн. 44 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині солідарного стягнення боргу з ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, в іншій частині рішення залишити без змін, мотивуючи тим, що суд першої інстанції не з'ясував та не надав належної правової оцінки факту зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, що призвело до збільшення обсягу його відповідальності, та не застосував в такому випадку ч.1 ст.559 ЦК України, на підставі якої порука є припиненою з моменту зміни зобов'язань за кредитним договором, а саме з 20.03.2009 року.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № ML-021/018/2008, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 410 000,00 доларів США. В подальшому було укладено додаткові договори від 22.01.2009 року та 20.03.2009 року щодо фіксування суми платежу за один місяць в розмірі 2 492,97 доларів США та процентної ставки за період з 20.03.2009 року по 20.11.2009 року, що становитиме 7% річних і з 20.11.2009 року до повного погашення кредитних зобов'язань в розмірі 5,28 % річних.

20.06.2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно з яким останній взяв на себе зобов'язання відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_5 умов кредитного договору в повному обсязі (п. 1.1. договору поруки).

Відповідно до п. 1 додаткового договору № 1 до кредитного договору № ML-021/018/2008 ОСОБА_5 має вносити мінімально необхідний платіж по кредиту щомісячно в розмірі 2 492,97 доларів США.

Положеннями п. 4.1.1 частини № 2 кредитного договору, передбачено за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання боргових зобов'язань за кожний день прострочки.

Станом на 21.07.2011 року за відповідачем ОСОБА_5 виникла заборгованість по виконанню зобов'язань за кредитним договором, яка становить 2 286 475 грн. 44 коп. Заборгованість складається з: залишок заборгованості за кредитом у розмірі 200 685,17 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1 599 681 грн. 56 коп., сума несплачених відсотків за користування кредитом, яка розрахована за період з 22.06.2010 року по 21.07.2011 року в розмірі 32 318,74 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 257 615 грн. 91 коп., пені за прострочення виконання зобов'язань за період з 10.12.2010 року по 21.07.2011 року в розмірі 429 177 грн. 97 коп.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідач не виконувала взяті на себе зобов'язання щодо повернення коштів та сплати процентів за користування кредитом, в результаті чого у неї виникла заборгованість, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна, оскільки такі висновки зроблені з порушенням норм матеріального права, що відповідно до ст.. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та постановлення нового рішення.

Відповідно до ст.. 559 ч.1 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до п. 8.1 частини №2 кредитного договору від 12.10.2009 року відповідачем ОСОБА_5 було подано заяву про зміну паспортних даних у зв'язку із розірванням шлюбу та зміною прізвища з «Вощанова» на «Козирська», копії документів було перевірено в судовому засіданні.

Із Додаткових договорів, укладених між банком та боржником, від 22.01.2009 року та 20.03.2009 року вбачається що були внесені зміни до основного договору щодо фіксування суми платежу за один місяць в розмірі 2 492,97 доларів США та процентної ставки за період з 20.03.2009 року по 20.11.2009 року, що становитиме 7% річних і з 20.11.2009 року до повного погашення кредитних зобов'язань в розмірі 5,28 % річних, тобто істотні умови договору кредиту були змінені, а саме були збільшені процентні ставки, що збільшило в свою чергу обсяг відповідальності як боржника так і поручителя.

Однак, поручитель ОСОБА_2 про такі зміни не повідомлявся та не давав свою згоду на збільшення обсягу відповідальності. Договором поруки також не передбачено збільшення відповідальності поручителя без додаткового його повідомлення .

Представник ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» в судовому засіданні зазначені обставини не спростував.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що порука ОСОБА_2 щодо кредитного договору № ML-021/018/2008, укладеного 20.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та (ОСОБА_2) ОСОБА_4 . є припиненою, а тому рішення суду в частині солідарного стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором з ОСОБА_2 повинно бути скасоване та постановлене в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог щодо ОСОБА_2

Керуючись ст..ст. 303, 307 , 313-316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 лютого 2012 року в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за кредитним договором № ML-021/018/2008, укладеним 20.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та (ОСОБА_2) ОСОБА_4 . скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

В решті рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 лютого 2012 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Судді: