Справа № 309/5257/15-ц
Провадження № 2/309/212/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого Волощук О.Я

при секретарі Галай В.В..

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_3,

ОСОБА_5

третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Хустської міської ради

про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення з будинку без надання іншого житлового приміщення

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення з будинку без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позову зазначила про те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно №9159 від 12.01.2012 року, виданого Хустською міською радою вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1

Син позивачки ОСОБА_6 перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3. Рішенням Хустського районного суду від 28.05.2015 року шлюб розірвано.

Позивачка зазначила про те, що згоди на реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 позивачка не надавала.

Під час перебування сина позивачки у шлюбі з відповідачкою, вони тимчасово проживали у АДРЕСА_1, а позивачка - в літній кухні даного дворогосподарства.

09 квітня 2015 року літня кухня знищена пожежею.

Не зважаючи на те, що позивачка є власником житлового будинку та надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1 відповідачка не надає позивачці доступу до її власності - будинку, самовільно змінила замки на будинку.

Позивачка має намір продати будинок і придбати собі інше житло в іншій місцевості, у зв'язку з тим, що відповідачі без дозволу позивачки проживають у її будинку і не надають можливості користуватися своєю власністю, а позивачка не має змоги відчужити власність.

ОСОБА_3, ОСОБА_5 не являються членами сім'ї позивачки, крім того у колишньої невістки є близькі родичі, які забезпечені житловою площею та мають змогу забезпечити житлом відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивачка просить суд усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, представник позивачки ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3, вона ж законний представник ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та представник відповідачки ОСОБА_4 позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позову. Суду пояснили, що ОСОБА_1 звернулась до Хустського районного суду з позовом про усунення перешкод у користуванні своєю власністю - житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 шляхом виселення з будинку своєї колишньої невістки ОСОБА_3 та внучки ОСОБА_5.

Посилається на те, що відповідачі проживали у її будинку і зареєстровані у ньому, оскільки відповідачка ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з її сином ОСОБА_6

Оскільки після розірвання шлюбу за рішення Хустського районного суду від 28.05.2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перестали бути членами їїсім»ї, вона просить суд як власник житлового будинку захистити її права і виселити відповідачів будинку без надання іншого житлового приміщення.

У судовому засіданні позивачка та її представник намагались довести, що відповідачка ОСОБА_3 створює перешкоди у користуванні власністю, порушує суспільні правила життя, проте, жодних доказів щодо цих обставин суду не надали. Припинення сімейних стосунків з власником будинку не позбавляє права таких осіб користування займаним приміщенням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК члени сім'ї власника будинку (квартири), що проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить йому, користуються житлом нарівні з власником будинку (квартири) якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних стосунків з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідачка поселились на спірну житлову площу як член сім'ї позивача (власника житла) і має право користування цим житлом на підставі ч. 1 ст. 405 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 156 ЖК України за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї в праві вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Відповідачка ОСОБА_3, вона ж законний представник ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житлового приміщення відповідачів ОСОБА_3 та її дочки ОСОБА_5 є незаконними і безпідставними і просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Хустської міської ради ОСОБА_7 позов не визнала. Суду пояснила про те, що позивачка ставить питання виселення її колишньої невістки та малолітньої внучки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. Ще до подачі позову до суду служба в справах дітей Хустської міської ради змушена була втрутитись у конфлікт між сторонами взимку минулого року, коли за заявою позивачки було відключено газопостачання до будинку, в якому проживають відповідачі. За втручання служби газопостачання було відновлено. Представник органу опіки та піклування вважає необґрунтований позов і зважаючи на те, що у відповідачів відсутнє інше житло з метою захисту дітей просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення виходячи із наступних міркувань.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ствердили, що між позивачкою та відповідачкою ОСОБА_3 склалися вкрай неприязні стосунки.

Як вбачається із матеріалів справи позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення з будинку без надання іншого житлового приміщення.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно №9159 від 12.01.2012 року, виданого Хустською міською радою позивачка є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1

Син позивачки ОСОБА_6 перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3. Рішенням Хустського районного суду від 28.05.2015 року шлюб між ними розірвано.

Під час перебування сина позивачки у шлюбі з відповідачкою, вони проживали у АДРЕСА_1, а позивачка - в літній кухні даного дворогосподарства. Після розірвання шлюбу із сином позивачки відповідачка з дітьми продовжує проживати в будинку,що належить позивачці на праві власності..

09 квітня 2015 року літня кухня знищена пожежею.

Відповідачка поселились на спірну житлову площу як член сім'ї позивача (власника житла) і має право користування цим житлом на підставі ч. 1 ст. 405 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 156 ЖК України за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У судовому засіданні року позивачка та її представник не довели, що відповідачка ОСОБА_3 створює перешкоди у користуванні власністю, порушує суспільні правила життя, не надали доказів, що у відповідачки є інше житло.

У відповідності до ст.8 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя, житла і таємниці листування, держава не може втручатися у здійснення цього права інакше, ніж згідно з законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням і злочинам, для захисту здоров»я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.

Виходячи із наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 209 ЦПК України, ст.383 Цивільного кодексу України, ст.150 Житлового кодексу України, ЗУ «Про охорону дитинства», ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей», ст.8 Європейської конвенції про захист прав та основних свобод людини,

суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Хустської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 з будинку АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду .

Суддя Хустського

районного суду: підпис Волощук О.Я.

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду Волощук О.Я.