Справа № 541/3088/15-ц
Номер провадження 2/541/143/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 березня 2016 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Городівського О.А.,

при секретарі Ніколаєнко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргород цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання права власності на частину будинку в порядку набувальної давності

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2015 року до Миргородського міськрайонного суду надійшла позовна заява позивача по справі до ОСОБА_2. У позовній заяві викладено прохання постановити рішення, яким визнати за позивачем право власності на 1/3 частину будинковолодіння № 23 по вул. Бережанській у м. Миргород Полтавської області, яка належить відповідачу на підставі набувальної давності.

Позовна вимога мотивована тим, що співвласниками будинку № 23, який розташований по вул. Бережанській в м. Миргород в рівних долях по 1/3 являлись ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. Право власності вони набули в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла 14 квітня 1997 року.

В 2000 році позивач домовився з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про придбання в них будинковолодіння, в м. Миргород по вул. Бережанській № 23. Досягнувши домовленості про купівлі-продаж будинковолодіння сторони з різних причин не оформляли договір купівлі - продажу в нотаріальному порядку.

Незважаючи на відсутність оформленого договору між сторонами були проведений розрахунок та ОСОБА_6 разом із своєю сімю вселився до будинку та по даний час проживає в ньому і володіє ним як власник.

27 травня 2015 року шляхом укладення та нотаріального посвідчення договору дарування 2/3 частини спірного будинку перейшли у власність повнолітньої доньки позивача ОСОБА_7,.

Належним чином оформити частку будинку, яка належить ОСОБА_2, не вдалось, незважаючи на те, що ОСОБА_2 надавав доручення від 04 липня 2012 року на імя позивача з повноваженнями для оформлення договору дарування належної йому частини будинку доньці позивача.

Вже тривалий час позивач не має звязку із відповідачем та не знає, де він проживає чи зареєстрований, що позбавляє його можливості врегулювати спір в добровільному порядку.

Позивач посилаючись на положення 344 ЦК України та враховуючи, що він разом із своєю сімю понад десять років відкритого, безперервного володіє будинком просив задовольнити його позов.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Суду пояснив, що в 2000 році він дізнався про продаж в м. Миргород будинку по вул. Бережанській, 23. Продавцями являлись ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. З ними він домовився про придбання будинку. Заплатив їм обумовлені кошти, однак відразу не оформив належним чином договір купівлі-продажу. На даний час 2/3 частини будинку шляхом укладення договорів дарування оформлено на його доньку, а власником 1/3 частини будинку на даний час являється ОСОБА_2, відповідач по справі.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення у всеукраїнському друкованому засобі масової інформації, газеті «Зоря Полтавщини» відповідно до положень ч. 9 ч. 4 ст. 74 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов слід задоволити з наступних підстав.

З копії дублікату свідоцтва про право на спадщину на майно померлої 14 квітня 1997 року ОСОБА_5, посвідченого державним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори 09.12.1997 року, вбачається, що співаниками будинку № 23 по вул. Бережанська в м. Миргород, в рівних долях по 1/3 частині являлись чоловік померлої, ОСОБА_2, та сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в своїх показах наданих в судовому засіданні повідомили суду, що являються сусідами спірного будинковолодіння розташованого за адресою м. Миргород, вул. Бережанська, № 23. Свідок ОСОБА_10 являється головою вуличного комітету протягом останніх 20 років. Свідки підтверджують, що сімя позивача з 2000 року почала проживати у спірному будинковолодінні і живе там по даний час. Обставин на підставі яких попередні власники передали будинок ОСОБА_6 їм не відомі, однак він відразу почав перебудовувати будинок, ремонтувати та здійснювати окультурення всієї території прилягаючої до будинку.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником 2/3 частини будинку № 23 по вул. Бережанській в м. Миргород являється донька позивача, ОСОБА_7. Право власності вона набула на підставі договору дарування від 27 травня 2015 року. (а.с. 19)

Відповідно до інформації наданої Дочірнім комунальним підприємством «Миргородтехінвентаризація» власником 1/3 частини будинку до даного часу рахується відповідач по справі, ОСОБА_2. (а.с. 21)

Підтвердженням пояснень позивача, що з ОСОБА_2 досягнуто домовленості про відчуження своєї частини права власності на користь позивача являється довіреність, яку відповідач нотаріально посвідчив 4 липня 2012 року. (а.с. 9). Відповідно довіреності ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_11 представляти його інтереси з усіма необхідними правами повязаними з даруванням належної йому частини спірного будинку ОСОБА_7.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Пунктами 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», визначено, що особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Таким чином, ОСОБА_1 починаючи у 2000 році з моменту вселення до будинку разом із сімєю, проживав в ньому, добросовісно, відкрито та безперервно володів будинком та господарськими спорудами і відповідно, в розумінні ст. 344 ЦК України набув право власності на це майно в порядку набувальної давності.

Судом встановлено, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог і підтверджені ним письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 88,130, 174, 213-215, 294 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі набувальної давності право власності на 1/3 (одну третю) частину житлового будинку з надвірними побудовами за адресою м. Миргород Полтавської області, вул. Бережанська, 23, яка належала ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.А.Городівський