Провадження № 2/761/649/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Банк Таврика", уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у Публічному акціонерному товаристві „Банк Таврика" в особі ОСОБА_2 про визнання незаконними дії та бездіяльність вчинення дій та відшкодування завданих збитків про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

У травні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Банк Таврика", уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у Публічному акціонерному товаристві „Банк Таврика" в особі ОСОБА_2 про визнання незаконними дії та бездіяльність вчинення дій та відшкодування завданих збитків про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позивач зазначив, що 11.09.2012 року між позивачем та ПАТ „Банк Таврика" було укладено Договір банківського строкового вкладу „Море відсотків" № НОМЕР_1, яким відповідачу передані у тимчасове користування кошти у сумі 100.000 грн. на умовах терміновості (строком на 3 місяці), платності та зворотності, за використання яких відповідач зобов'язався сплатити винагороду з розрахунку 25% річних. Строк повернення Вкладу та нарахованих відсотків визначено 11.12.2012 року. За умовами Договору, він звернувся за отриманням коштів у зазначений термін, проте відповідачем було відмовлено в поверненні моїх коштів через відсутність коштів в касі.

На повторну вимогу 18.12.2012 року про повернення коштів з вимогою компенсації збитків шляхом нарахування узгодженої процентної ставки на суму заборгованості, не надійшло відповіді.

20 грудня 2012 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд) прийнято рішення № 33 про запровадження тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 21.12.2012 року по 20.03.2013 року та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ „Банк Таврика" (надалі - Банк) начальника відділу тимчасової адміністрації та ліквідації неплатоспроможних банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2.

Однак на його заяву до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 про повернення вкладу позивача, відповіді також не отримано.

Через банк АТ «Імексбанк» позивачем 18.01.2013 року отримані кошти від ПАТ „Банк Таврика" в сумі 106 150,15 грн., які були зараховані на депозит АТ «Імексбанк» на тих же умовах, (25% річних).

Позивачем ОСОБА_1, було знову подано його заяву до відповідача від 21.01.2012 року про відшкодування збитків за використання його коштів за період з 11.12.2012 року по 17.01.2013 року, проте також не було відповіді.

Тому позивач посилається на періоди часу неповернення коштів Банком: з 11.12.2012 року по 20.12.2012 року - це час неповернення вкладу Банком за управління до введення тимчасової адміністрації; з 20.12.2012 року по 18.01.2013 року - час дії тимчасової від 23.09.2013 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва відмовлено у його позові про стягнення заборгованість за весь час затримки з 11.12.2012 р. по 18.01.2013 р., однак, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.12.2013 р. задоволено його позов частково та стягнуто з Банку недонараховані відсотки за договором у розмірі 25% річних, 3% річних за затримку виконання грошового зобов'язання за період з 11.12.2012 р. по 20.12.2012 р. у сумі 767,12 коп., тобто до передачі управління Банком уповноваженій особі Фонду ОСОБА_4

Позивач посилається на те, що його вимоги в частині не нарахованих та не сплачених коштів (відсотків) за період з 20.12. 2012 р. по 18.01.2013 р. залишились без задоволення через відсутність позовних вимог.

Посилаючись на те, що на час дії тимчасової адміністрації виплати коштів здійснює сам неплатоспроможний банк у межах його фінансових можливостей, але не більше 200 тис. грн., відповідач не виконав умови укладеного Договору, не повернув Вклад у визначений термін, не повідомив належним чином Вкладника про підстави та термін неповернення Вкладу, не нарахував відсотки за користування його вкладом за час до 18.01.2013 року.

Рішенням суду стягнуто частину нарахованих відсотків за період з 11.12.2012 р. по 20.12.2012 р., але не нарахованими та невиплаченими залишились кошти (відсотки) за період з 20.12.2012 року по 17.01.2013року з вини відповідача.

Враховуючи вищевикладене позивач просить задовольнити його вимоги:

1. визнати незаконними дії та бездіяльність Публічного Акціонерного Товариства «Банк Таврика» управляючого банком уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що проявилось в ігноруванні звернення позивача як вкладника Банку, порушенні положень чинного законодавства в сфері банківського вкладу, не нарахуванні та не сплаті належних коштів по вкладу;

2. стягнути з ПАТ „Банк Таврика" на користь позивача завдану матеріальну шкоду в сумі 2159,78 грн. (дві тисячі сто п'ятдесят дев'ять грн. 78 коп.)

3. стягнути з ПАТ „Банк Таврика" на користь позивача компенсацію за завдану моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

У запереченнях проти позову (а.с. 45) представник відповідача посилаючись на всі зазначені у даній позовній заяві вимоги вирішення у справі 2-6546/13 за позовом того ж позивача до ПАТ „Банк Таврика», вважає, що провадження у даній справі, що розглядається судом підлягає закриттю.

В судове засідання з'явився ОСОБА_1, та зазначив, що подане заперечення відповідача з посиланням на закриття провадження по цивільній справі № 761/11861/15-Ц з підстав зазначених в запереченнях, а саме: позовні вимоги, які заявлені позивачем в цивільній справі № 761/11861/15-Ц, яка розглядається судом, вирішені у цивільній справі 2-6546/13 за позовом того ж позивача до ПАТ «Банк Таврика».

Публічне акціонерне товариство „Банк Таврика", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ „ Банк Таврика" ОСОБА_2 в судове засідання свого представника не направило. Через загальну канцелярію Шевченківського районного суду м. Києва направили свої заперечення від 30.09.2015 року, в яких просили закрити провадження в справі.

Судом встановлено, що Постановою НБУ № 97 від 20 березня 2013 року згідно із ст. ст. 7, 15 ЗУ «Про НБУ» та ст.77 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», ст. 44 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ „Банк Таврика".

Звертаючись до суду з позовом про визнання незаконними дії та бездіяльність вчинення дій та відшкодування завданих збитків про відшкодування майнової та моральної шкоди, ОСОБА_1 зазначив двох відповідачів ПАТ „Банк Таврика" та окремо другим відповідачем уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ „ Банк Таврика" в особі ОСОБА_2, тобто особу, яка згідно із Постановою № 97 Правління НБУ за рішенням № 18 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб була призначена на проведення ліквідаційної процедури як уповноважена особа ПАТ „ Банк Таврика", не являючись самостійним об'єктом у відносинах з вкладниками.

Отже, відповідачем у справі суд вважає ПАТ „Банк Таврика" у особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ „ Банк Таврика".

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2013 року відмовлено у позові ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Таврика» у повному обсязі, у тому числі про стягнення моральної шкоди у сумі 10.000 грн. з посиланням у останньому абзаці на а.с. 40 на причини відмови відсутність вини відповідача з посиланням на п.9 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» (а.с. 40, 41) цивільна справа № 2-6546/13.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.12.2013 р. скасовано частково рішення суду від 23 вересня 2013 року та прийнято рішення, яким: задоволено його позов частково та стягнуто з Банку за час до передачі управління Банком уповноваженій особі Фонду ОСОБА_4 кошти за період з 11.12.2012 р. по 20.12.2012 р.:

1) 684,93 грн., - проценти по банківському вкладу (недораховані за договором); 2) 82,19 грн., - 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. А всього стягнуто кошти у сумі 767,12 коп.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 січня 2014 року у відкритті провадження відмовлено на підставі п.5 ч.4 ст.328 ЦПК України.

Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 09 липня 2014 року (2-6546/13, а.с. 138) відмовлено у задоволення заяви позивача про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції, скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

У цивільній справі № 2-6546/13 (а.с. 3), позивач просив стягнути з відповідача на його користь збитки спричинені відповідачем невиплатою суми вкладу у розмірі 100.000 грн. на 11.12.2012 року процентів по вкладу та 3% річних за затримку виплати за період з 10 по 31 грудня та з 01 по 17 січня 2013 року.

У даній справі, що розглядає суд, (а.с. 6) позивач просив стягнути з відповідача на його користь збитки спричинені відповідачем простроченням виплати суми вклададу у розмірі 100.000 грн. на 11.12. 2012 року процентів по вкладу та 3% річних за затримку виплати за період з 20 по 31 грудня та з 01 по 17 січня 2013 року.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва (а.с. 50 № 2-6546/13), як зазначається у тексті рішення суду на а.с. 103 щодо стягнення за затримку виплати вкладу (виплата 18.01.2013 року) стягнути:

1. відсотки за банківським вкладом за період з 11.12.2012 року по 20 грудня 2012 року - 684,93 грн.

2. 3% річних за затримку виплати вкладу за період з 11по 20 грудня 2012 року 82,19 грн.

Щодо виплати відсотків з 21.12.2013 року по день повернення 18.01.2013 року суд зазначив (абзац 3,4 на а.с. 103) посилаючись на ч.5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що у зв'язку із введенням з 21.12.2012 року тимчасової адміністрації Банку не здійснюється виплати по задоволенню вимог вкладників та інших кредиторів Банку.

У решті рішення суду залишено без змін у тому числі щодо відмови у відшкодуванні моральної шкоди.

Згідно із п. ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п.1) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п.2);

Що стосується позовних вимог визнати незаконними дії та бездіяльність Публічного Акціонерного Товариства «Банк Таврика» управляючого банком уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що проявилось в ігноруванні звернення позивача як вкладника Банку, порушенні положень чинного законодавства в сфері банківського вкладу, не нарахуванні та не сплаті належних коштів по вкладу.

За змістом зазначені вимоги обґрунтовані на вимогах позивача про нарахування та несплату належних коштів, отже у зв'язку із закриттям провадження щодо вимог про не нарахуванні та не сплаті належних коштів по вкладу, що пов'язані із посиланням позивача на ігноруванні звернення позивача як вкладника Банку порушення положень чинного законодавства в сфері банківського вкладу, то суд вважає у цій частині також слід припинити провадження, оскільки йдеться про дії тимчасового адміністратора ПАТ „Банк Таврика" в особі ОСОБА_2, як представника Фонду гарантування вкладів оскарження дій якого віднесено до компетенції адміністративних судів.

За викладених обставин, враховуючи наведене, на підставі ст.205 ЦПК України та керуючись ст. 208, 209, 210, 293 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Банк Таврика", уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у Публічному акціонерному товаристві „ Банк Таврика" в особі ОСОБА_2 про визнання незаконними дії та бездіяльність вчинення дій та відшкодування завданих збитків про відшкодування майнової та моральної шкоди - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п"яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Шеченківський районний суд м. Києва.

Суддя: О.Ф. Малинников