Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1032/15-ц
Провадження № 2/553/26/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.03.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м .Полтави в складі:

головуючого Андрущенко С.А.,

при секретарі Павленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль FIAT DUKATO 14 вантажний фургон -В, 1998 року випуску, білого кольору, шасі № НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_5 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію, що становить 1/2 частку вартості автомобіля марки FIAT DUKATO 14 вантажний фургон -В, 1998 року випуску, білого кольору, шасі № НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_5, посилаючись на те, що під час перебування в шлюбі з ОСОБА_2, ними був придбаний автомобіль марки FIAT DUKATO 14 вантажний фургон -В, 1998 року випуску, білого кольору, шасі № НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_5, який зареєструвати на її ім'я. Після розірвання шлюбу вони не можуть дійти згоди щодо розподілу зазначеного автомобіля. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 13.05.2014 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 29.07.2014 року між ними розподілено спільне майно подружжя за виключенням вказаного автомобіля.

26 травня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання за ОСОБА_1 права власності на об'єкт спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме: автомобіль марки FIAT DUKATO 14, вантажний фургон -В, 1998 року випуску, білого кольору, шасі № НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_5 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ? ринкової вартості автомобіля.

Ухвалою суду від 29.05.2015 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В судовому засіданні позивач - відповідач ОСОБА_1 та його представник за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_3 в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, з підстав викладених в первісному позові, а також заперечували проти задоволення зустрічної позовної заяви.

Відповідач - позивач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Жарін М.А. заперечували проти задоволення первісного позову, посилаючись на те, що на утриманні ОСОБА_2 перебуває малолітня дитина. ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки, в зв'язку з чим ОСОБА_2 вимушена самостійно нести матеріальні витрати для забезпечення належного рівня життя доньки. Враховуючи викладене, ОСОБА_2 не має коштів для виплати вартості ? частини спірного автомобіля на користь ОСОБА_1, а також не має необхідності у користуванні даним автомобілем, оскільки користування в свою чергу понесе додаткові витрати на його утримання. На підставі викладеного просили відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає первісний та зустрічний позови такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перебували у шлюбі з 01 грудня 1999 року, який був розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2014 року, справа № 553/2226/14-ц, що підтверджується копією паспорта ОСОБА_1 та копіями рішень Ленінського районного суду м. Полтави від 13.05.2014 року в справі № 1616/4853/2012, та апеляційного суду Полтавської області від 29.07.2014 року в даній справі (а.с.15-16).

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 13.05.2014 року в справі № 1616/4853/2012, провадження № 2/553/8/2014, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткового утримання на неповнолітню дитину, поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого директором ТОВ "Софіт - Полтава" АДРЕСА_1, а також працюючого директором Полтавської філії ТОВ "Софіт Люкс", 04119, м. Київ, вул. Сім"ї Хохлових, 8-А, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої АДРЕСА_3, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів ОСОБА_1, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.03.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого директором ТОВ "Софіт - Полтава" АДРЕСА_1, а також працюючого директором Полтавської філії ТОВ "Софіт Люкс", 04119, м. Київ, вул. Сім"ї Хохлових, 8-А, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої АДРЕСА_3, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 710 грн., щомісячно починаючи з 18.03.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.. В частині позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів за минулий час на утримання дитини в розмірі 462683,33 грн. відмовлено. При розподілі майна подружжя відступлено від принципу рівності часток подружжя та розподілено майно подружжя наступним чином: Виділено ОСОБА_2 із спільного майна подружжя та визнати за нею право власності на:

- легковий автомобіль марки "Фольксваген Поло", хечбек, сірого кольору, 2004 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_6, вартістю 40540 грн.;

- офісне приміщення, яке знаходиться за АДРЕСА_1 за літером Б-2, загальною площею 127,8 кв.м., вартістю 1 068 420 грн.; ( а всього майна на суму 1108960 грн.)

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 625 грн. по проведенню судової будівельно - технічної та оціночно -будівельної експертизи;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 450 грн. по проведенню судової авто - товарознавчої експертизи автомобіля "Фольксваген Крафтер", д.н.з. НОМЕР_2 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь держави додатково судовий збір в сумі 1731 грн.

Виділено ОСОБА_1 із спільного майна подружжя та визнати за ним право власності на:

- мікроавтобус білого кольору марки "Фольксваген Крафтер", д.н.з. НОМЕР_2, кузов НОМЕР_7, 2011 року виробництва, вартістю 313084 грн. залишивши в повному обсязі за останнім права та обов'язки позичальника та майнодавця за кредитним договором №50001102 від 24.03.2011 року та договором застави №50001102 від 29.03.2011 року укладених з ТОВ "ПОРШЕ Мобіліті";

- вантажний фургон - В, марки FIAT DUCATO 14, 1998 року, д.н.з. НОМЕР_3, кузов НОМЕР_4, вартістю 39373,36 грн.;

- нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 за літером Б-2, загальною площею 65,5 м2, вартістю 342360 грн. та сарай площею 4 кв.м. вартістю 8700 грн. залишивши в повному обсязі за останнім права та обов'язки позичальника та іпотекодавця за кредитним договором №PLKPGK08003731 від 22.12.2005 року та договором іпотеки від 22.12.2005 року зареєстрованого в реєстрі за № 6344 укладених з ПАТ КБ "Приватбанк". ( а всього майна на суму 703517,36 грн.) (а.с.6-14).

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 29.07.2014 року по вищевказаній справі апеляційну скаргу ОСОБА_2 з урахуванням доповнень до неї відхилено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 13 травня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого директором ТОВ «Софіт-Полтава» та директором Полтавської філії ТОВ «Софіт Люкс», аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої АДРЕСА_3, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 710, 00 грн. щомісячно, починаючи з 18.03.2013 року та до досягнення повноліття дитиною, змінено, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого директором ТОВ «Софіт-Полтава» АДРЕСА_1, а також працюючого директором Полтавської філії ТОВ «Софіт Люкс», 04119, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 8-А, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої АДРЕСА_3, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, по 317,00 (триста сімнадцять) гривень додаткових витрат на утримання дитини щомісячно, починаючи з 18.03.2013 року та до закінчення навчання дитини у художній школі та занять по фігурному катанню. Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 13 травня 2014 року в частині виділення ОСОБА_1 із спільного майна подружжя та визнання за ним права власності на вантажний фургон-В марки FIAT DUCATO 14, 1998 року, д.н.з. НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_4, вартістю 39373,36 грн. скасовано. Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 13 травня 2014 року в частині відступу від принципу рівності часток подружжя та виділення ОСОБА_2 із спільного майна подружжя та визнання за нею права власності на офісне приміщення під № 4, яке знаходиться у будинку АДРЕСА_1 за літерою Б-2 загальною площею 127,8 кв.м., вартістю 1068420,00грн. (а всього виділення майна на суму 1108960,00грн.) та в частині виділення ОСОБА_1 із спільного майна подружжя та визнання за ним права власності на нерухоме майно-квартиру АДРЕСА_1 за літерою Б-2, загальною площею 65,5 кв.м., вартістю 342360,00грн. та сарай площею 4 кв.м. вартістю 8700,00грн., залишення за ним у повному обсязі прав та обов`язків позичальника та іпотекодавця за кредитним договором №PLKPGK08003731 від 22.12.2005 року та договором іпотеки від 22.12.2005 року, зареєстрованим у реєстрі за №6344, укладеними з ПАТ КБ «Приватбанк» (а всього виділення йому майна на суму 703517,36грн.) скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково. Виділено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із спільного майна подружжя та визнати за кожним із них право власності на 1/2 частину квартири з офісними приміщеннями АДРЕСА_1 загальною вартістю 1 419 480,00 грн.. В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 13 травня 2014 року залишено без змін (а.с.17-22).

Відповідно до технічного паспорту на транспортний засіб вантажний фургон В FIAT DUCATO 14, д.н.з. НОМЕР_3, власником є ОСОБА_2 з 17.01.2007 року (а.с. 4-5).

Спірний автомобіль марки FIAT DUKATO 14, вантажний фургон -В, 1998 року випуску, білого кольору, шасі № НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_5, був придбаний ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в період перебування у шлюбних відносинах, а отже є їх спільною сумісною власністю.

Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 13.05.2014 року, в справі № 1616/4853/2012, провадження № 2/553/8/2014, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткового утримання на неповнолітню дитину, поділ спільного майна подружжя, також було встановлено, що до об`єктів спільної сумісної власності подружжя належить автомобіль марки FIAT DUKATO 14, вантажний фургон -В, 1998 року випуску, білого кольору, шасі № НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_5.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вказане правило міститься і в ч.3 ст. 368 ЦК України.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Пунктом 23 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 Пленум ВСУ роз`яснив, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно листа редакції рекламно-інформаційної газети «Жовта газета» від 30.07.2015 року за вих. № 107, в «Жовтій газеті» з № 1531/47 від 13.06.2011 року по № 1538/54 від 07.07.2011 року публікувалось оголошення наступного змісту «Fiat Ducato, дв. 2.8 D, 1998 р.в., 6 тис. км., колір білий, ц/з, магнітола, імобілайзер, стан гарний, 5 600 $, торг. НОМЕР_8» (а.с.101).

Мобільний номер телефону НОМЕР_8, належить ОСОБА_1, що підтверджується зустрічною позовною заявою та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні.

Як вбачається з заяви ОСОБА_7, яка посвідчена приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Святецькою І.В., останній ставити до відома, що 06 липня 2011 року ним було передано гроші в розмірі 40 000, 00 грн. ОСОБА_1 за купівлю вантажного фургону -В, марки FIAT DUCATO 14, 1998 року, державний номерний знак НОМЕР_3 (а.с. 47).

Відповідно до копії довіреності від 06.07.2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Підгайною О.І., ОСОБА_2, яка зареєстрована: АДРЕСА_3, за попередньою усною домовленістю уповноважила ОСОБА_7, громадянина Російської Федерації, який зареєстрований: АДРЕСА_4 розпоряджатися (з правом продажу, обміну, одержання грошей, перелачі в оренду та заставу) та користуватися належним їй на підставі свідоцтва про право реєстрації ТЗ НОМЕР_9, виданого 1-е МВ (м. Полтава) 17.01.2007, транспортним засобом марки FIAT, модель DUCATO 14, 1998 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_3, зареєстрований 1-е МВ ДАІ (м. Полтава) 17.01.2007 (а.с.158).

Крім того, згідно довіреності від 22.06.2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою І.В., ОСОБА_2, що мешкає АДРЕСА_3, за попередньою усною домовленістю уповноважила ОСОБА_7, що мешкає: АДРЕСА_4 представляти її інтереси в органах ДАІ/належним їй на підставі свідоцтва про право реєстрацію ТЗ НОМЕР_9, виданого та зареєстрованого Полтавським ВРЕР 17.01.2007 вантажним фургоном -В марки «FIAT DUCATO 14», випуску 1998 року, шасі (кузов) № НОМЕР_4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, (а.с.153).

Враховуючи вище викладене, судом встановлено, що спірний автомобіль марки «FIAT DUCATO 14», випуску 1998 року, шасі (кузов) № НОМЕР_4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, фактично був відчужений під час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі, кожен з них вчинив дії для його відчуження, за таких обставин на момент розірвання шлюбу та припинення спільного ведення господарства, спірний автомобіль не входив до складу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, яке підлягає поділу. За таких обставин, первісні позовні вимоги та зустрічний позов є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 368 ЦК України, ст.ст. 60, 63, 69 СК України, ст. ст. 8, 10, 88, 169, 208, 209, 213 - 215, 224 - 226, 228, 294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - відмовити за безпідставністю.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави С. А. Андрущенко