Справа № 212/2363/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 червня 2016 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Ваврушак Н. М., з участю: секретаря Плотнікової Т. Б., без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_4 про надання дозволу на вивезення дитини за кордон без згоди батька. Свої позовні вимоги мотивують тим, що ОСОБА_3 перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 вона, 03.07.2004 року, народила дитину доньку ОСОБА_5, згодом шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу, дочка залишилась проживати з позивачем ОСОБА_3, в якої є інший чоловік, з яким вона перебуває у шлюбі.

З моменту припинення подружніх відносин, відповідач участі у вихованні та догляді доньки не бере, розвитком дитини не цікавиться. ОСОБА_4 відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд неповнолітньої доньки за кордон для відпочинку та оздоровлення. Виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку. Однак, відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. Відповідач ОСОБА_4 шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання відповідача своїми батьківськими обовязками.

Таким чином, позивачі просили надати дозвіл на виїзд дівчинки на територію Криму без дозволу батька дитини на період з 01.06.2016 р. по 01.06.2020 р., дозволити їм або її офіційному представнику без згоди відповідача оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої доньки на територію Криму на період з 01.06.2016 р. по 01.06.2020 р.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, подали до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги позову підтримують повністю та просять суд задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

Отже, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Враховуючи заяву позивача та представника позивача з якої слідує, що вони позовні вимоги підтримують, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 137379 від 07.04.2010 року (а. с. 6).

Під час перебування у шлюбі, 03.07.2004 року, у сторін народилася дочка ОСОБА_5, свідоцтво про народження серії 1-КИ № 262575 від 13.07.2004 року (а. с. 8). Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом із матір'ю.

Позивач ОСОБА_3 та її неповнолітня донька мешкають в Криму м. Севастополі, неповнолітня донька навчається в 4 класі Севастопольської загальноосвітньої школи 1- 3 ступеня № 22 , вони мають реєстрацію у м. Кривому Розі та житло на праві власності. Позивач по справі ОСОБА_2 зареєстрована та проживає у м. Кривому Розі.

В теперішній час ОСОБА_6 республіка Крим тимчасово окупована територія. ОСОБА_3 Вона та її неповнолітня донька регулярно приїздять до м. Кривого Рогу до матері ОСОБА_2 (позивача по справ) і тому є необхідність в оформленні документів для вїзду та виїзду на територію України.

Для виїзду за межі України потрібна згода відповідача по справі ОСОБА_4 Батько дитини ОСОБА_4 не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, здоровям, чинить перешкоди в фізичному, культурному, духовному і соціальному розвитку дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформляється на термін три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до п.3 та п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (у редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року №724) перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Частиною 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини, прийнятою резолюцією 44/25 Генеральної асамблеї від 20.11.1989р., передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснююся вони держаними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.10 зазначеної Конвенції держави-сторони поважать право дитини та її батьків залишити будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну.

Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959р. дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли би їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законодавством визначено права та обовязки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 про надання дозволу на вивезення за кордон дитини без згоди батька є обґрунтованими, оскільки позивач не може одержати згоду відповідача.

Вирішуючи дане питання судом враховано мету поїздки, для відпочинку та оздоровлення дитини та державне прямування, те що ОСОБА_6 Крим, яка тимчасово окупована територія. Крім того, встановлено, що виїзд за кордон матиме тимчасовий характер, що не порушує прав батька дитини на спілкування з нею та не позбавляє його права брати участь у вихованні та утриманні дитини.

Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а саме слід встановити термін в оформленні проїзного документу на строк три роки в період часу з 01.06.2016 року до 01.06.2019 року.

Керуючись ст.ст.10, 60, 169 ч.4, 208, 209, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України, ст.155 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Дозволити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, оформляти та виготовляти в компетентних державних органах проїзні документи для виїзду за кордон неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 до виповнення 16-ти річного віку, без згоди батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Надати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 дозвіл на тимчасове вивезення, ввезення неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5 в супроводі її матері ОСОБА_3 та/або бабусі ОСОБА_2 без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на період з 01.06.2016 року по 01.06.2019 року до Автономної ОСОБА_6 Крим.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя: Н. М. Ваврушак