Ухвала

іменем україни

05 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Омега Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць І.О., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної О.М., третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник О.М., про визнання договору, нотаріальних написів недійсними та покладання обов'язку вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє через представника ОСОБА_8, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати недійсним договір про відступлення прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, укладений між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», в частині відступлення прав за іпотечним договором від 30 вересня 2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_9; визнати недійсним запис, внесений 30 листопада 2012 року до державного реєстру іпотек реєстратором приватним нотаріусом Заєць І.О. щодо іпотечного договору від 30 вересня 2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4; визнати недійсним запис, внесений 07 грудня 2012 року до державного реєстру іпотек реєстратором приватним нотаріусом Гречаною Р.Т. щодо іпотечного договору від 30 вересня 2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4; зобов'язати приватного нотаріуса Заєць І.О. виключити запис, внесений 30 листопада 2012 року до державного реєстру іпотек реєстратором щодо іпотечного договору від 30 вересня 2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4; зобов'язати приватного нотаріуса Гречану Р.Т. виключити запис, внесений 07 грудня 2012 року до державного реєстру іпотек реєстратором щодо іпотечного договору від 30 вересня 2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4

В обґрунтування вказаних вимог зазначив, що відповідачами порушена процедура реєстрації прав в реєстрі та принцип одночасності посвідчення договору та реєстрації права.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2014 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Судами встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 30 вересня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 170 тис. дол. США строком до 30 вересня 2038 року та зобов'язався повернути його.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором, цього ж дня, 30 вересня 2008 року, між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку банку було передано квартиру АДРЕСА_1.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу, за умовами якого банк відступив фактору своє право вимоги заборгованості, зокрема, за кредитним договором від 30 вересня 2008 року.

На підставі договору від 28 листопада 2012 року, який оспорюється позивачем, ТОВ «ФК «Вектор Плюс» своє право вимоги за цим договором передало ТОВ «Кредитні Ініціативи».

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У частині 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Так, судами встановлено, що на момент укладення оспорюваного правочину сторонами було додержано вимоги законодавства України, зокрема, щодо форми та змісту договору факторингу, а також не було допущено порушено положень ст. 1077 ЦК України, а тому відсутні правові підстави для задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що вказаний висновок судів відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Крім того, враховуючи, що заміна кредитора здійснюється без згоди боржниками, сторонами оспорюваного договору (до яких боржник не належить) погоджені всі істотні умови договору, суди правильного відмовили в задоволенні позову, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів порушення його прав оспорюваним правочином, оскільки оскарження відбувається лише з формальних підстав і при цьому статус позивач як іпотекодавця не змінюється, оскільки надана ним застава є чинною та не скасованою.

Наведені у касаційній скарзі доводи вказаних висновків судів не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення, а тому касаційну скаргу ОСОБА_4 необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє через представника ОСОБА_8, відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана І.М. Завгородня В.М. Коротун