Справа № 191/2469/16-ц
Провадження № 2/191/800/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року м. Синельникове

25 серпня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.

при секретарі Силкіній О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року у цивільній справі № 191/1664/15-ц (провадження № 2/191/ 875/15) з ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 Єлізавети Юріївни, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3 Юрійовича, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 гривень.

Таке своє рішення суд, наряду з іншим, мотивував частковим визнанням ним позову та його майновим станом при відсутності у ОСОБА_1 постійної роботи (копія рішення суду додається).

На цей час позивач має постійну роботу взуттєвика зі стабільною заробітною платою в розмірі 1400 гривень в місяць, що підтверджується доданою довідкою власника підприємства, ніяких інших доходів на відміну від попереднього часу в нього нема.

Порівняно з його майновим станом на час винесення 04 серпня 2015 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області свого рішення у цивільній справі № 191/1664/15-ц про стягнення з нього щомісячних аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн., його майновий стан на цей час значно погіршився і становить на сьогодні загалом 1400 грн., на місяць, стягнення яких не залишає йому жодної копійки на свій одяг, взуття, їжу, ліки, оплату комунальних послуг і т.д.

У судовому засіданні 08.08.2016 року позивач позовні вимоги підтримав у повному об'ємі, просив їх задовольнити, знизити розмір стягнених з нього, ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, 09 лютого ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 гривень, замінивши їх на стягнення таких аліментів у розмірі 1/3 частини мого доходу щомісячно.

25.08.2016 року позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник за довіреністю ОСОБА_5 та у судовому засіданні 08.08.2016 року позовні вимоги не визнали, заперечували проти позову на тих підставах, що на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів 04 серпня 2015 року відповідач не заперечував проти стягнення з нього саме цієї суми, хоча первісно дружина просила суд стягнути більшу суму; з того часу майновий стан позивача не змінився, ним не доведено те, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти у розмірі 1400 грн. на двох неповнолітніх дітей. Відповідачка пояснила суду, що суми 1400 грн. з трудом вистачає на утримання і забезпечення дітей, вона навіть відмовляється від оплати гарячого харчування в школі, де навчаються діти, тобто цих грошей достатньо для забезпечення тільки самого необхідного- харчування і одягу. Позов який зараз розглядається судом спрямований на позбавлення дітей належного матеріального забезпечення. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

25.08.2016 року до початку судового засідання надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Вислухавши позивача, представника відповідача ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_2 дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями ст. 180, 192 СК України, п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006року № 3 "Про застосування судами окремих норм, Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів ".

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступними підставами.

Як встановлено під час судового розгляду- рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь відповідачки ОСОБА_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) гривень з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 18.05.2015 р., дня предявлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до 09 лютого 2019 року.

Відповідно ч.1ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні позивач пояснив, що будь-якими хронічними захворюваннями не страждає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. На теперішній час склад його сімї не змінився, він офіційно не одружений, інших дітей і утриманців у нього не має.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що підставою для зміни розміру аліментів є його недостатнє матеріальне забезпечення, а тому просить зменшити розмір аліментів, які визначені рішенням суду від 04.08.2015року з твердої грошової суми в розмірі 1400 грн., на 1/3 частину щомісячно на утримання дітей.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач не надав суду жодного доказу своїх вимог - того, що він не може платити вказаний розмір аліментів, лише вказав, що на цей час він має постійну роботу взуттєвика зі стабільною заробітною платою в розмірі 1400 гривень в місяць, що підтверджує довідкою про доходи.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей задоволенню не підлягає, оскільки підстави для його задоволення відсутні, оскільки будь-якої зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я позивача, судом не встановлено, та позивачем таких доказів до суду не надано, тому слід відмовити у зв'язку з необґрунтованістю вимог.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на відхилення позовних вимог судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.84, 180,183, 184, 192 СК України, керуючись ст.ст.15,208-209, 212-215 і 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей - відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6