Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/451/16-ц Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 5 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Широкової Л.В., Борисюка Р.М.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Комунальне підприємство "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, про зміну розміру ідеальних часток, виділ частки із спільної часткової власності в натурі та припинення права спільної часткової власності на майно,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31 жовтня 2016 року,

встановила:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 28 вересня 2016 року (а.с. 152 т.2 ), просила змінити ідеальні частки співвласників будинку №40 по вул. Черняховського в м. Житомирі, встановивши їх наступним чином: ОСОБА_1 - 61/100 ідеальних часток, ОСОБА_2 - 9/100 ідеальних часток, ОСОБА_3 - 9/100 ідеальних часток, ОСОБА_4 - 21/100 ідеальних часток; виділити їй зі спільної часткової власності 61/100 ідеальних часток у вказаному домоволодінні, що складається із: житлової прибудови (літ. «А3») (передпокій №1-1 площею 14,8 кв. м., вітальня №1-2 площею 23,2 кв. м., кімната №1-3 площею 12,8 кв. м., кухня №1-4 площею 11,1 кв. м., санвузол №1-5 площею 5,3 кв. м., хол №1-6 площею 19,4 кв. м., кімната №1-7 площею 15,0 кв. м., кімната №1-8 площею 11,0 кв.м., топкова №1-9 площею 3,8 кв. м., ванна №1-10 площею 4,0 кв. м. та туалет №1-11 площею 3,5 кв.м.); сарай (літ. «В»); гараж (літ. «Е»); туалет (літ. «У1»); 40/100 частин огорожі №1-2; виділити їй зі спільної часткової власності земельну ділянку за цією адресою площею 0,0253 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та припинити її право спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку за вищевказаною адресою.

В обґрунтування позову вказала, що вона та відповідачі є співвласниками зазначеного жилого будинку та земельної ділянки по вул. Черняховського, 40 в м. Житомирі. Нею за свої кошти та за згодою інших співвласників з додержанням встановленого порядку здійснено реконструкцію належної їй частини будинку, що призвело до зміни ідеальних часток сторін у спільній частковій власності. Відповідачі згоди на добровільну зміну ідеальних часток у праві власності на домоволодіння не надають, у звязку з чим вона звернулась до суду з вказаним позовом.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31 жовтня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Змінено ідеальні частки співвласників будинку №40 по вул. Чуднівській (Черняховського) в м. Житомирі, встановлено їх наступним чином: ОСОБА_1 - 61/100 ідеальних часток, ОСОБА_2 - 9/100 ідеальних часток, ОСОБА_3 - 9/100 ідеальних часток, ОСОБА_4 - 21/100 ідеальних часток.

Виділено ОСОБА_1 зі спільної часткової власності 61/100 ідеальних часток у домоволодінні №40 по вул. Чуднівській (Черняховського) в м. Житомирі, до складу якої входить:

- житлова прибудова (літ. «АЗ») (передпокій №1-1 площею 14,8 кв. м., вітальня №1-2 площею 23,2 кв. м., кімната№1-3 площею 12,8 кв. м., кухня №1-4 площею 11,1 кв. м., санвузол №1-5 площею 5,3 кв. м., хол №1-6 площею 19,4 кв. м., кімната №1-7 площею 15,0 кв. м., кімната №1-8 площею 11,0 кв.м., топкова №1-9 площею 3,8 кв. м., ванна№1-10 площею 4,0 кв. м. та туалет №1-11 площею 3,5 кв.м.);

- сарай (літ. «В»);

.- гараж (літ. «Е»);

- туалет (літ. «У1»);

- 40/100 частин огорожі №1-2.

Виділено ОСОБА_1 зі спільної часткової власності земельну ділянку за адресою: м. Житомир, вул. Чуднівська (Черняховського), 40 площею 0,0253 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, відповідно до варіанту №2 висновку судового експерта №326/08-2016 від 19 серпня 2016 року.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: м. Житомир, вул. Чуднівська (Черняховського), 40.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить зазначене судове рішення скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що судом не надано оцінки тому факту, що ОСОБА_3 згоди на здійснення реконструкції належної ОСОБА_1 частки спірного будинку не давала. На його думку, розмір часток співвласників будинку не відповідає дійсним, оскільки при їх розрахунку не враховано, що на території домоволодіння наявні інші самочинно побудовані будівлі і споруди, право власності на які не зареєстровано. Також, вказав, що згідно норм чинного законодавства та судової практики даної категорії справи не підлягають поділу (виділу) обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна, а тому вважає висновок експерта щодо можливості виділу в натурі частки, що належить позивачеві, при наявності обєктів самочинного будівництва, незаконним. Зазначив, що між співвласниками спірного домоволодіння у 2001 році досягнуто угоду щодо порядку користування земельною ділянкою, на підставі якої вони отримали державні акти про право власності на земельні ділянки, залишивши у загальному користуванні земельну ділянку площею 110 кв.м. Вказує, що будь-який із запропонованих експертом варіантів перерозподілу земельної ділянки загального користування суттєво порушує його права, та вважає, що роздільне користування вказаною земельною ділянкою є неможливим. Щодо порушень процесуального права вказав, що представником позивача було підписано та подано уточнений позов без належно оформлених повноважень щодо представництва позивача у суді, та те, що судом в порушення ст. 167 ЦПК України не було розяснено права та обовязки учасникам судового розгляду. Також, судом першої інстанції в порушення вимог процесуального законодавства на стадії судових дебатів було прийнято та долучено квитанцію про оплату послуг судового експерта та в подальшому розподілено судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України.

Заслухавши доводи осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами третьою, четвертою статті 357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна; співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми права виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Так, відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється. При виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий обєкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння обєкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією «Про проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна», затвердженою Міністерством з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 липня 2017 року №774/14041 (далі - Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ обєкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні обєкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному обєкту поштової адреси.

Пунктом 2.3 розділу 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Питання щодо поділу обєктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України.

Отже, обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна, поділу (виділу) не підлягають.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною у справі №6-130цс13 від 04 грудня 2013 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 40/100 ідеальних часток жилого будинку по вул. Черняховського (на даний час вул. Чуднівська), 40 в м. Житомирі, а відповідачам: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 15/200 ідеальних часток кожному, ОСОБА_4 - 45/100 ідеальних часток.

ОСОБА_1 своїм коштом за згоди співвласників та з додержанням встановленого порядку провела реконструкцію своєї частини будинку, внаслідок чого, відповідно до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №326/08-2016 від 19 серпня 2016 року, її фактична частка у праві власності на домоволодіння по вул. Чуднівській, 40 у м. Житомирі збільшилась і становить 61/100, фактичні частки ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 становлять 9/100, 9/100 та 21/100 відповідно. Експерт вважав за можливе виділити ОСОБА_1 фактичну частку в розмірі 61/100, що відповідає фактичному користуванню, до складу якої входить: житлова прибудова (літ. «АЗ») (передпокій №1-1 площею 14,8 кв. м., вітальня №1-2 площею 23,2 кв. м., кімната №1-3 площею 12,8 кв. м., кухня №1-4 площею 11,1 кв. м., санвузол №1-5 площею 5,3 кв. м., хол №1-6 площею 19,4 кв. м., кімната №1-7 площею 15,0 кв. м., кімната №1-8 площею 11,0 кв.м., топкова №1-9 площею 3,8 кв. м., ванна №1-10 площею 4,0 кв. м. та туалет №1-11 площею 3,5 кв.м.); сарай (літ. «В»); гараж (літ. «Е»); туалет (літ. «У1»); 40/100 частин огорожі №1-2 та зазначив чотири можливі варіанти виділу земельної ділянки ОСОБА_1, що належить їй на праві власності площею 253,0 кв. м. із земельної ділянки загальною площею 845,0 кв. м., кадастровий номер :10:076:0025, що розташована за адресою: м.Житомир, вул. Чуднівська, 40, які надані в дослідницькій частині та зображені на схемах в додатках №№2-5 до даного висновку.

Водночас, як вбачається із висновку судової будівельно-технічної експертизи, до складу нерухомого майна, а саме будинку № 40 по вул. Чуднівській у м. Житомирі, входять самочинно збудовані ОСОБА_2 обєкти нерухомого майна, а саме приміщення 2-5, 2-6, 2-7, 2-8 та 2-9 (а.с. 43-44 т.2).

Враховуючи зазначені обставини, положення норм чинного законодавства та судової практики про те, що не підлягають поділу (виділу) обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов ОСОБА_1 про зміну розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності, виділ частки позивача зі спільного нерухомого майна та припинення її спільної часткової власності.

Вирішуючи питання про поділ земельної ділянки за одним із варіантів судової земельно-технічної експертизи, суд першої інстанції не врахував, що між ОСОБА_5 (попередній власник частки ОСОБА_1В.), ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено угоду про порядок користування спільною земельною ділянкою, відповідно до якої ОСОБА_2 22 червня 2001 року отриманий державний акт на право приватної власності на землю із зазначенням на плані зовнішніх меж земельної ділянки приватної власності останнього та земельної ділянки спільного користування. Даний державний акт є чинним, ніким не оскаржений, проте не врахований судом при ухваленні рішення, зважаючи на принцип непорушності права власності (а.с. 120 т.1, а.с. 66-67, а.с 115-116 т.2).

За таких обставин рішення суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31 жовтня 2016 року скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений ним при подачі апеляційної скарги судовий збір в сумі 2414,29 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: