Провадження №2/201/3212/2016р.
У Х В А Л А

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

21 жовтня 2016р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши заяву позиваки ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3) про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

19.10.2016р. в провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3) про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Провадження по справі відкрито ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.10.2016р.

Одночасно, 19.10.2016р. до суду надійшла заява позивачки ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт, заборону відчуження на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.09.2016р. та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, пов,язані зі збільшенням вартості квартири, посилаючись на те, що, дане нерухоме майно, належить відповідачці на підставі договору купівлі-продажу, який оскаржується в судовому порядку. Крім того, зі злів відповідачки, позивачці стало відомо, що вона має намір продати квартиру, що в свою чергу може утруднити виконання в майбутньому рішення по справі.

Ознайомившись із заявою позивачки про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за можливе задовольнити її частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що обраний позивачкою вид забезпечення позову, передбачений ст. 151 ЦПК України, вищевказане нерухоме майно належить відповідачці, а також враховуючи, що на сьогоднішній день ОСОБА_1 оскаржує договір купівлі-продажу квартири , приходжу до висновку, що між сторонами дійсно виник спір, у звязку з чим вважаю за можливе задовольнити заяву позивачки частково та до набрання рішенням законної сили, накласти заборону на вчинення дій, спрямованих на відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна, а саме, квартири АДРЕСА_2 ( колишня назва м. Дніпропетровськ), що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1).

При винесені даної ухвали, суддею також враховано те, що вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та невжиття даних заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити в майбутньому виконання рішення, суду по даній справі.

В задоволені заяви позивачки про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, вважаю за можливе відмовити з наступних підстав.

Відповідно до 5.6.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України № 74/5 від 15.12.1999р., арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи, що предметом розгляду даної цивільної справи є визнання договору купівлі-продажу недійсним, то накладення саме арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 може привести к порушенню прав відповідачки щодо користування та розпорядження належній їй на праві власності майном.

Крім того, позивачка не зазначила обґрунтування необхідності обрання саме такого виду забезпечення позову, як арешт майна.

Крім того, в задоволені заяви позивачки про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони вчинення будь-яких дії, пов,язаних зі збільшенням вартості квартири (ремонт, переобладнання, реконструкція), також слід відмовити з огляду на те, що згідно договору купівлі-продажу від 30.09.2016р. право власності на квартиру АДРЕСА_2 правомірно перейшло до відповідачки ( рішення про інше відсутнє), а тому заборона вчинювати їй дії щодо розпорядження на власний розсуд своїм майном, призведе до порушення її права власності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 210, 293 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА :

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3) про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним задовольнити частково.

До набрання законної сили рішенням суду по цивільній справі № 201/14495/16ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3) про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним - накласти заборону на вчинення дій, спрямованих на відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 ( колишня назва м. Дніпропетровськ), що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1).

В задоволені іншої частини заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але на увалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів.

Копію ухвали направити для відома позивачці; відповідачу на підставі ч. 7 ст. 153 ЦПК України копію ухвали надіслати після її виконання.

Строк предявлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Адреси сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 (49000 м. Дніпро, пр.. ГероївАДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2).

Відповідач: ОСОБА_2 (49044 АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1).

Суддя: Н.В.Ткаченко