У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 02 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09 листопада 2007 року між ним та ПАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір № 701/П/99/2007-840, за умовами якого банк зобов'язувався надати позичальнику кредит у сумі 150 000,00 доларів США з відсотковою ставкою у розмірі 12,39 % річних з кінцевим терміном повернення до 19 листопада 2027 року. Кредит видавався на придбання цінних паперів, емітованих ТОВ «Укргаз».

Позивач зазначав, що кредитний договір є недійсним, оскільки банк встановив умови погашення кредиту у іноземній валюті за допомогою фінансових операцій, яких не було у переліку дозволених банку операцій з готівкою іноземною валютою відповідно до наявної в момент укладання договору банківської ліцензій та дозволу НБУ з додатками, а тому істотні умови договору (порядок видачі та погашення кредиту) не відповідають вимогам банківської ліцензії на право здійснення валютних операцій та вимогам Інструкції про касові операції в банках України.

Крім того, позивач посилався на те, що договорів на відкриття та обслуговування рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 між ним та банком не укладалось, а зазначені рахунки не є рахунками клієнта ОСОБА_2, оскільки суб'єктна дієздатність банку була обмежена наявною в момент укладання правочину Генеральною ліцензією банку і в частині операцій з готівкою іноземною валютою банку було надано право лише на ведення рахунків клієнтів, а отже банк не мав права на використання аналітичних внутрішньобанківських рахунків на видачу та приймання від фізичних осіб готівки іноземної валюти, відмінні від поточного, що є грубим порушенням Генеральної ліцензії банку, Інструкції про касові операції у банках України, Інструкції з бухгалтерського обліку операцій з готівковими коштами та банківськими металами в банках України.

На підставі наведеного, просив визнати недійсним кредитний договір від 09 листопада 2007 року № 701/П/99/2007-840, укладений між ним та ПАТ КБ «Надра».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 лютого 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оспорюваний договір споживчого кредиту підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова