Справа № 310/3816/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді Черткової Н.І.

при секретарі судового засідання - Димовій Л.В.,

за участю позивача- Гавяз П.І.,

представника позивача- Кондрашової В.М.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Бердянська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про визнання права власності на частину майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: Бердянська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про визнання права власності на частину майна. При подальшому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини. Позивач вказала, що з 1991 року вона проживала з ОСОБА_4 однією сім»єю без реєстрації шлюбу до моменту його смерті. Мешкали вони разом у будинку №64 по вулиці Пірогова у м. Бердянську, який належить позивачу на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 16 червня 1989 року. З цього ж часу позивач прописала у будинку ОСОБА_4 в якості свого чоловіка.

Проживали вони однією сім»єю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, опікувались один за одним, тобто між ними фактично склались подружні стосунки. Позивач зазначила, що у липні 2006 року вони придбали автомобіль ВАЗ 210990 20, шляхом укладення кредитного договору від 27.07.2006 року у ПриватБанку. Кредит був оформлений на ОСОБА_4 терміном з 27.07.2006 року по 27.07.2011 року, але сплачували вони його разом завдяки спільному сімейному бюджету. Позивач також давала згоду у письмовій формі на укладення кредитного договору. У 2011 році позивач з ОСОБА_4 повністю сплатили гроші за машину та зареєстрували її на чоловіка. Автомобілем користувались спільно, так як і вона, і чоловік мали свідоцтво водія. У 2006 році дохід позивача складався із пенсії та доходу від оренди двох земельних паїв. ОСОБА_4 у цей час працював грузчиком у фірмі «Оболонь», заробітна платня його була маленька, приблизно 400 грн на місяць. У 2008 році ОСОБА_4 тяжко захворів, йому була проведена операція на сердці та призначена інвалідність 2-ої групи із забороною на всі види трудової діяльності та у зв»язку з цим була призначена пенсія у розмірі 544,00 грн. Позивач зазначила, що увесь тягар виплати грошових коштів за кредитним договором ліг на неї, і тому вона вважає , що має право на 1/2 частку автомобіля ВАЗ 210990 20.

01 травня 2016 року ОСОБА_4 помер. Спадкоємцем першої черги за законом є його син від іншого шлюбу - відповідач по справі, ОСОБА_1, який не визнає право позивача на 1/2 частку спірного автомобіля.

У період проживання однією сім»єю ані позивач, ані ОСОБА_4 в будь-якому іншому шлюбі не перебували.

В судовому засіданні позивач та його представник позивача підтримали позовні вимоги.

Відповідач та його представник в судовому засіданні не визнали позов.

Суд, заслухав сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлений факт, що позивач ОСОБА_3 і батько відповідача ОСОБА_4, який помер 01.05.2016 року проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 року по 01.05.2016 рік.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за вищевказаний період в зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебували.

Цей факт в судовому засіданні підтвердили свідки і він також підтверджується письмовими доказами.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 давали судові показання відносно того, що позивач та батько відповідача дійсно мешкали однією сім»єю, вели спільне господарство, опікувались один за одним, тобто між ними фактично склалися подружні стосунки в період з 2004 року по день смерті відповідача.

Суд взяв до уваги показання цих свідків, по-перше, свідки в більшості своєї, які були допитані за клопотанням позивача, є сусідами позивача, їх житло розташовано неподалеку від будинку, в якому мешкали сторони по справі, тобто, вони особисто бачили їхні стосунки, характер цих відносин, час, на протязі якого часу вони мешкали однією сім»єю.

Також показання цих свідків відповідають письмовим доказам, наданим позивачем, а саме: довідці від 11.05.2016 року за підписом голови вуличного комітету № 18, що ОСОБА_3 дійсно мешкає за адресою: м. Бердянськ, вул. Пірогова, 64 у складі сім»ї: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, кредитному договору від 27.01.2006 року, укладеному між ЗАТ комерційним банком «Приватбанком» та ОСОБА_4, ОСОБА_3, як особа, яка сумісно проживала з ОСОБА_4 на той час надавала згоду на укладання ОСОБА_4 кредитного договору, а також зобов»язувалось у разі необхідності надати в іпотеку чи заставу будь-яке майно, яке належить на праві спільної власності з позичальником (у тому разі і автомобіль ВАЗ 210990 20, номер кузова НОМЕР_1, місцезнаходження, вул. Пірогова, буд.64).

Суд не бере до уваги показання свідків ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12, які опитані за клопотанням відповідача.

Показання свідка ОСОБА_11, яка свідчила судові, що мешкала з ОСОБА_4 однією сім»єю за рік до його смерті, суперечать показанням інших свідків, письмовим матеріалам справам, свідок ОСОБА_12 взагалі дав судові показання, які носять поверховий характер та не стосуються предмету спору, свідку невідомо з ким мешкав ОСОБА_4, він працював разом з ним і його син знімав у нього квартиру деякий час.

Судом встановлено, що в період сумісного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме у липні 2006 року ними був придбаний автомобіль ВАЗ 210990 20 шляхом укладання кредитного договору від 27.07.2006 року, сторонами кредитного договору були ОСОБА_4 і Приватбанк.

Цей факт підтверджений також показаннями свідків, письмовими доказами кредитним договором від 27.07.2006 року, в тексті якого позивач ОСОБА_3 надавала згоду на укладання ОСОБА_4 кредитного договору, а також зобов»язувалось у разі необхідності надати в іпотеку чи заставу будь-яке майно, яке належить на праві спільної власності з позичальником( у тому разі і автомобіль ВАЗ 21099 20, номер кузова НОМЕР_1, місцезнаходження, вул. Пірогова, буд.64).

Встановлено, що автомобіль був придбаний не тільки в період сумісного проживання ОСОБА_3І та ОСОБА_4 однією сім»єю , а також , що він був придбаний за сумісні кошти сім»ї.

Дохід позивача в 2006 році складався із пенсії та доходу від передачі в оренду двох земельних паїв, батько відповідача працював грузчиком у фірмі «Оболонь» і його дохід складався із зарплатні в розмірі 400 гривень.

Встановлено, що в 2008 році ОСОБА_4 тяжко захворів і йому була зроблена операція на сердці, внаслідок чого була встановлена 2 група інвалідності із забороною всіх видів трудової діяльності, ці обставини підтверджуються медичними документами, доданими до матеріалів справи, кредит сплачувався до 2011 року, більшу частину якого продовжувала сплачувати позивач ОСОБА_3

Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Судом встановлено, що в період проживання однією сім»єю ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в липні 2006 року був придбаний автомобіль ВАЗ 210990 20, номер кузова НОМЕР_1, який є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.70 СК України , у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружина та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Тому ,суд вважає позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності на ? частку автомобіля законними і обгрунтованими.

На підставі ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 гривень.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 3948,83 гривні, які документально підтверджені позивачем, судові наданий розрахунок, який проведений позивачем у відповідності до Закону України «Про гранічний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», тому суд вважає його вірним.

На підставі ст.ст. 70, 74 СК України і керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 202, 214, 221, 222 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа Бердянська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про визнання права власності на частину майна, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який помер 01.05.2016 року проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 року по 01.05.2016 року.

Визнати автомобіль ВАЗ 210990 20, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1, спільною сумісною власністю, як майно нажите під час проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу.

В порядку розподілу спільної сумісної власності визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку автомобіля ВАЗ 210990 20, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень), 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 3948 (три тисячі дев»ятсот сорок вісім гривень), 83 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: