Провадження №2/523/4141/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до витягу з розпорядження адміністрації № 100р. від 26.02.2010 року на сесії Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради було вирішено питання щодо укладення з гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 окремий договір найму на житлові приміщення 16,4 кв.м. та 10.3 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1.

На підставі розпорядження органу приватизації від 23.06.2010 року за № 216453 було передано 539/1000 частини квартири АДРЕСА_2 у спільну часткову власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частках, які мешкають у двох кімнатах, загальною площею 37,7 кв.м., в квартирі спільного заселення. 23.06.2010 року позивача отримали свідоцтво про право власності на житло за № 12-37858, виданого управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради. Дане свідоцтво було зареєстроване в КП ОМБТІ та РОН за реєстраційним номером 31421118, під номером запису: 408 в книзі: 73 пр-131.

04.02.2012 року ОСОБА_5 подарувала частину квартири ОСОБА_3, що підтверджується договором дарування, посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської нотаріальної контори ОСОБА_6 зареєстровано в реєстрі під № 5-106, та зареєстрованого КП ОМБТІ та РОН в книзі: 783пр-133, номер запису: 408, реєстраційний номер - 31421118.

ОСОБА_3 займає житлову кімнату площею 14,7 кв.м. та користується кухнею площею 6,5 кв.м., ванною кімнатою площею 2,1 кв.м., коридором площею 8,2 кв.м., туалетом 0,8 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1.

Інша частина, яка складає 178/1000 частини квартири АДРЕСА_1, належала ОСОБА_7 на підставі договору дарування, який був укладений з ОСОБА_8, ОСОБА_9, посвідчений державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 5-385.

09.07.2015 року ОСОБА_7 помер, після його смерті спадок прийняв його син - ОСОБА_4.

Позивачка стверджує, що на протязі тривалого часу між позивачами та відповідачами склалися неприязні відносини на підставі побутових проблем. Позивачі багато разів зверталася до Начальника Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області із заявам щодо прийняття мір по відношенню до ОСОБА_3, ОСОБА_7, а після його смерті і до ОСОБА_4 у зв'язку з вчиненням по відношенню до них кримінального правопорушення, але наші заяви - скарги залишилися без задоволення.

Позивачі стверджують, що починаючи з 2013 року та по теперішній час відповідачами було пошкоджено наступне майно: в кімнаті TV антена - 1008, 90 грн., ЖК телевізор - 1000 грн., пилосос - 500 грн., DVD програвач - 300 грн., м'який куток - 3 500 грн., та двері, в кухні кухонний м'який куток + 2 табуретки - 750 грн., кухонна мийка -500 грн., кран - 250 грн., пральна машина автомат - 3 778,90 грн., газова плита - 2500 грн., світильник - 100 грн., відро для сміття - 50 грн., стіни та підлога, в коридорі світильники - 360 грн. , дзвінок - 80 грн., стіни, підлога та двері, у ванній кімнаті: ванна - 650 грн., умивальник - 80 грн., кутовий кран - 350 грн., змішувач - 450 грн., шнур - 70 грн., лійка - 50 грн., шланг-100 грн., ванний ковбик - 100 грн., шланг для навісу 2 од. - 300 грн., за навіс-250 грн., сушка для рушників - 150 грн., двері у ванну кімнату, в туалеті бойлер на 80 літрів - 2100 грн., комплект: унітаз, бочок, кришка, сидіння - 800 грн., коврик-80 грн., комплект: біде, шланг, лійка - 370 грн., щітка на унітазу - 40 грн., двері в туалет.

Право власності на вищезазначене майно підтверджується товарними чеками, накладними, гарантійними документами та паспортами.

Факт пошкодження підтверджується фото, відео зйомкою, зверненнями до Суворовського РВ з відповідними скаргами, а також висновком експертного дослідження № 100/16, складеного судовим експертом ОСОБА_10 від 06.06.2016 року, згідно якого вартість ремонтно-будівельних робіт у розмір 18 618,0 грн.

На підставі викладеного, позивачі просять стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 користь матеріальну шкоду, завдану пошкодженням майна в розмірі 39 135,8 грн., а також стягнути моральну шкоду, завдану пошкодженням майна в розмірі 50 000 грн..

В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, а також пояснили, що між ними та відповідачами на протязі декілька років існує конфліктна ситуація, повязана з вирішенням побутових проблем. Відповідачі постійно псують належну їм побутову техніку, меблі, сантехнічне обладнання. Вони неодноразово звертались до правоохоронних органів, проте відповідачі не припинили знущатись над ними.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав та пояснив, що він взагалі не вступав в конфлікт з позивачами, а також не спричиняв позивачам матеріальні збитки.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно, між нею та позивачами існує тривала конфліктна ситуація на підставі побутових відносин. В той же час, саме вона постійно викликала правоохоронні органи з приводу дій позивачів, які постійно провокували конфліктну ситуацію.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що сторони мешкають у квартирі АДРЕСА_3, а також мають самостійні окремі особисті рахунки.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами постійно виникають конфліктні ситуації з приводу вирішенням побутових проблем, у звязку з чим, вони неодноразово звертались до правоохоронних органів.

Однак з пояснень сторін вбачається, що жодного мешканця квартири не притягали до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, 173-2 КУпАП, тобто за здійснення хуліганських дій та насилля в сімї, але лише здійснювались профілактичні бесіди.

Позивачі стверджують, що починаючи з 2013 року та по теперішній час відповідачами було пошкоджено наступне майно: в кімнаті TV антена - 1008, 90 грн., ЖК телевізор - 1000 грн., пилосос - 500 грн., DVD програвач - 300 грн., м'який куток - 3 500 грн., та двері, в кухні кухонний м'який куток + 2 табуретки - 750 грн., кухонна мийка -500 грн., кран - 250 грн., пральна машина автомат - 3 778,90 грн., газова плита - 2500 грн., світильник - 100 грн., відро для сміття - 50 грн., стіни та підлога, в коридорі світильники - 360 грн. , дзвінок - 80 грн., стіни, підлога та двері, у ванній кімнаті: ванна - 650 грн., умивальник - 80 грн., кутовий кран - 350 грн., змішувач - 450 грн., шнур - 70 грн., лійка - 50 грн., шланг-100 грн., ванний ковбик - 100 грн., шланг для навісу 2 од. - 300 грн., за навіс-250 грн., сушка для рушників - 150 грн., двері у ванну кімнату, в туалеті бойлер на 80 літрів - 2100 грн., комплект: унітаз, бочок, кришка, сидіння - 800 грн., коврик-80 грн., комплект: біде, шланг, лійка - 370 грн., щітка на унітазу - 40 грн., двері в туалет.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні

мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивачі посилаються на те, що факт пошкодження підтверджується фото, відео зйомкою, зверненнями до Суворовського РВ з відповідними скаргами, а також висновком експертного дослідження № 100/16, складеного судовим експертом ОСОБА_10 від 06.06.2016 року, згідно якого вартість ремонтно-будівельних робіт у розмір 18 618,0 грн.

В матеріалах справи дійсно є наявні фотознімки, на яких зображені пошкоджені меблі, сантехніка, інші прилади. Однак в судовому засіданні не надали жодного доказу, які підтверджують, що саме відповідачі пошкоджували вищевказані меблі та техніку, тобто відсутній безпосередній причинний зв'язок між діями відповідачів та наявною шкодою. Необхідно також відзначити, що матеріали містять копії багаточисленних звернень позивачів до правоохоронних органів, проте не надана жодна постанова суду, або інших процесуальний документ, який підтверджує факт здійснення відповідачами неправомірних дій.

Таким чином, враховуючи недоведеність позивачами здійснення відповідачами неправомірних дій, а також що між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина відповідачів, то відсутні підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22,23,1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя