Справа № 529/1334/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті баби ОСОБА_2 він, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, що окрім іншого, складається з земельної ділянки площею 0,11 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована на території смт. Диканька Диканського району Полтавської області, однак через відсутність відомостей про цю землю у Державному земельному кадастрі позбавлений можливості нотаріально оформити право власності на неї, позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач подав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність.

Від відповідача - Диканської селищної Диканського району Полтавської області /далі - Диканська селищна рада/ - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Представник Диканської державної нотконтори у якості представника третьої особи також в судове засідання не з'явився не повідомивши про причину неявки. З огляду на те, що представник третьої особи про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень на позов не подав, справа була розглянута судом по суті у відсутність вказаної особи

Третя особа ОСОБА_3 до суду не з'явилась, а надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представників відповідача та третьої особи, третьої особи ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст.174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

25 січня 2010 року в смт. Диканька Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 154939, виданим 27 січня 2010 року Диканською селищною радою.

За життя, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 609796, виданого 26 липня 2004 року Диканською селищною радою /далі - Державний акт/, нині померла ОСОБА_2 володіла земельною ділянкою площею 0,11 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована смт. Диканька Диканського району Полтавської області. Державний акт був виданий у визначеному на той час порядку і зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Належність вказаної землі нині померлій ОСОБА_2 також підтверджено довідкою та витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданими відділом Держгеокадастру у Диканському районі Полтавської області 28.09.2016 року та 30.11.2016 року.

Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти лише з 01.01.2013 року, тобто після видачі ОСОБА_2 Державного акта.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка належала померлій ОСОБА_2 на законних підставах, хоча в подальшому і не була внесена до Державного земельного кадастру, а тому є спадковим майном.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1233, 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу її відкриття не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з копії заповіту, посвідченого 31 січня 1996 року Диканською держнотконторою та зареєстрованого в реєстрі за № 177, на випадок своєї смерті нині померла ОСОБА_2 заповіла своє майно позивачу та третій особі по справі.

З довідки Диканської держнотконтори вбачається, що після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини була заведена спадкова справа. Третя особа ОСОБА_4 надала до держнотконтори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 - позивача по справі. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність в даний час реєстрації відповідних даних про спірну земельну ділянку у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Враховуючи, що вказана вище земельна ділянка є спадковим майном, яка належала померлій ОСОБА_2 на законних підставах, позивач прийняв спадщину після її смерті, як спадкоємець за заповітом, а третя особа відмовилась від прийняття спащини на його користь, інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1233, 1268-1270, 1274 ЦК України, ст.ст. 78-81 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 0,11 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована на території смт. Диканька Диканського району Полтавської області та належала померлій 25 січня 2010 року ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 609796, виданого Диканською селищною радою Диканського району Полтавської області 26 липня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2099.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: