Справа №666/580/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі головуючого - Ус О.В.,

секретар Ханіков І.І.

з участю представників

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у підготовчій частині відкритого судового засідання в приміщенні зали судового засідання міського суду заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину,

В С Т А Н О В И В:

З Дніпровського районного суду м. Херсона у зв'язку із ліквідацією вказаної юридичної особи надійшла вищевказана цивільна справа, яка передана головуючому за протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями 07 червня 2016 року.

В підготовчій частині відкритого судового засідання представником позивача ОСОБА_2 подана письмова заява позивача про збільшення позовних вимог ОСОБА_4, яка містить клопотання про «накладення арешту на виїзд винної особи за кордон» з метою забезпечення її позову. Заява не містить обґрунтування забезпечення позову.

Представник позивача ОСОБА_1 підтримав заяву, представник відповідача заперечувала проти її задоволення, оскільки заява є необґрунтованою.

Суд розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст.152 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді

за кордон у випадках, якщо: він обізнаний з відомостями, які становлять державну

таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на

нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

Згідно ч. 4 ст.6 Закону «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено. Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну»передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

В порядку забезпечення позову суд вправі здійснити тимчасове затримання або вилучення паспорта, а не тимчасово обмежити виїзд за межі України. Крім того, вважаю за потрібне зазначити, що позивач звертаючись до суду з заявою щодо встановлення тимчасового обмеження відповідача в праві виїзду за кордон, всупереч вимогам ч.2 ст.151 ЦПК України не надає відомостей, необхідних для виконання можливого забезпечення позову. Так заявником не надано інформацію щодо наявного у відповідача паспорту для виїзду за кордон, який дає йому право виїзду за кордон. Вилучення паспорта громадянина України, який не затриманий в порядку кримінального переслідування, є порушенням його конституційних прав.

Крім того, обмеження, встановлені ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» можливі при ухиленні громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, а з поданих матеріалів та цивільного позову вбачається, що до суду надійшов позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, стягнення щомісячних платежів тощо, тобто відповідач ще не ухиляється від виконання судового рішення, як того вимагає чинне законодавство, оскільки судове рішення не ухвалене.

Таким чином, суд не може обмежити відповідача у праві пересування, вільного вибору місця проживання, права вільно залишати територію України, яке йому гарантовано Конституцією України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ч.ч.2, 4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну», ст.ст.151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення її позову до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочинувідмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали.

СуддяОСОБА_6