Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/1362/16-ц 2/382/663 /16
РІШЕННЯ

іменем України

15 вересня 2016 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипоті Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині справу, за позовом ОСОБА_1 до Яготинської міської ради Київської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у віці 85 років, померла його баба ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3, виданого 17 жовтня 1989 року Яготинським райбюро РАЦС; свідоцтвом про народження ОСОБА_3 НОМЕР_8 від 16 квітня 1927 р., виданого Яготинською сільською радою Яготинського району Прилуцького округу; свідоцтвом про народження ОСОБА_1 НОМЕР_2, виданого 11 березня 1970 р. Яготинським райЗАГС Київської області.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді:

●житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, Київська область, що належав померлій згідно свідоцтва на право власності на будівлі № НОМЕР_4, виданого 15 лютого 1961 року відділом комунального господарства виконавчого комітету Яготинської міськради на підставі рішення виконкому Яготинської міської ради від 10.02.1959 р. та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 15 лютого 1961 року, запис в реєстровій книзі № 707.

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст. 524 ЦК України в ред. 1963 р).

Оскільки ОСОБА_2 залишила заповіт на даний будинок на свого сина (батька позивача) - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р., то відповідно до ст.ст. 524, 534 ЦК України (в ред. 1963 року), останній є єдиним спадкоємцем за заповітом. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Яготинської державної нотаріальної контори Київської області 03 березня 1981 р., зареєстрованого у реєстрі за № 735. Вищевказаний заповіт на день смерті заповідача не змінений і не скасований, що підтверджується відповідним написом на ньому від 18.10. 1989 р.

Спадкоємців, передбачених ст. 535 ЦК України, згідно якої неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатний чоловік, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка), немає.

Спадщину ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р., прийняв, фактично вступивши в управління та володінням спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, але не оформив своїх спадкових прав: не отримав свідоцтво про право власності на спадщину. Доказом такого фактичного вступу є довідка Яготинської міської ради Київської області за № 1288 від 26.07.2016 р. щодо спільного проживання на час смерті.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у віці 88 років, помер батько позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5, виданого 29 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області; свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданого 11 березня 1970 р. Яготинським райЗАГС Київської області.

Після смерті ОСОБА_3, відкрилася спадщина у вигляді:

- вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що належав на праві власності ОСОБА_2

Оскільки ОСОБА_3 склав за життя заповіт на ім'я позивача на вказаний вище будинок, то відповідно до ст. 1223 ЦК України, ОСОБА_1, є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_3 Інших спадкоємців у заповіті не призначено. Заповіт посвідчений 15 липня 1998 року державним нотаріусом Яготинської державної нотаріальної контори Київської області, Сушко Л.М., за р. № 755. Зазначений заповіт на день смерті заповідача не змінено і не скасовано.

Спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, згідно якої малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка), немає.

Дружина спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (свідоцтво про смерть НОМЕР_7; свідоцтво про одруження НОМЕР_6).

Спадщину позивач прийняв, звернувшись в передбачений ст. 1270 ЦК України термін, із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області, Овчаренко І.Ж., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 43808262 від 11.05.2016, з якого вбачається, що у Спадковому реєстрі за № 58945106 зареєстрована спадкова справа за №65/2016 після смерті ОСОБА_3. Нотаріусом перевірені його права як спадкоємця за заповітом.

Але нотаріус роз'яснив, що видати йому Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на даний житловий будинок не можливо, в зв'язку з тим, що згідно глави 10 п. 4.15, п.4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. №282/20595, видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналу правовстановлюючого документа щодо належності цього майна спадкодавцеві право власності на яке зареєстровано в установленому для того порядку.

Він не має можливості подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу на жилий будинок, з причини того що його батько за життя його втратив (оголошення про втрату даного свідоцтва в газеті «Яготин-місто моє» від 29 липня 2016 року № 30).

Дублікати загублених (втрачених) документів можуть бути видані лише власнику майна. А в даному випадку це неможливо у зв'язку зі смертю власника.

З цих причин позивач змушений звертатись до суду із позовною заявою про встановлення факту володіння та визнання права власності на спадкове майно.

Просив:

Встановити, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, володіла за життя житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, на праві власності;

Встановити що, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, прийняв спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, шляхом фактичного вступу в управління та володінням спадковим майном;

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,на праві власності.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивач підтримав свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст..529, 549 ЦК України / в ред.. 1963 року /, ст. ст.. 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Встановити, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, володіла за життя житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, на праві власності;

Встановити що, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, прийняв спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, шляхом фактичного вступу в управління та володінням спадковим майном;

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,на праві власності.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.