Справа № 640/2131/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4 про стягнення процентів за користування коштами, трьох процентів річних та неустойки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь проценти за користування коштами за період з 19 грудня 2011 року по 04 лютого 2016 року в сумі, еквівалентній 38 741 дол. США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення у справі, три проценти річних за період з 19 грудня 2011 року по 04 лютого 2016 року в сумі, еквівалентній 9 155 дол. США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення у справі, а загалом у сумі 47 896 дол. США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення у справі та неустойки в сумі 30 160 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 09 січня 2003 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 35. За вказаним договором позивач передав, а відповідачі прийняли у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 8 700 дол. США, які зобовязались повернути не пізніше 09 серпня 2005 року в порядку та частках, що передбачені додатком №1 до цього договору.

05 травня 2004 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено додаткову угоду до договору позики, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за № 791, відповідно до якої позивач передав, а відповідачі прийняли у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 23 700 дол. США, які зобовязались повернути не пізніше 09 жовтня 2007 року в порядку та в частинах, що передбачені додатком № 2 до цієї угоди.

11 листопада 2004 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2,

ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 2 до договору позики, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за № 1516, відповідно до умов якої позивач передав, а відповідачі прийняли у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 26 280 дол. США, які зобовязались повернути не пізніше 09 жовтня 2007 року в порядку та в частинах, що передбачені додатком №3 до цієї угоди.

29 листопада 2005 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2,

ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 3 до договору позики, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрову в реєстрі за № 3346, відповідно до умов якої позивач передав, а відповідачі прийняли у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 63 310 дол. США, які зобовязались повернути не пізніше 23 січня 2011 року в порядку та в частинах, що передбачені додатком до цієї угоди.

13 лютого 2007 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2,

ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 4 до договору позики, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрову в реєстрі за № 269, відповідно до умов якої позивач передав, а відповідачі прийняли у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 83 146 дол. США, які зобовязались повернути не пізніше 15 січня 2011 року в порядку та в частинах, що передбачені додатком до цієї угоди.

28 серпня 2007 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2,

ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 5 до договору позики, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровану в реєстрі за № 1602, відповідно до умов якої позивач передав, а відповідачі прийняли у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 100 246 дол. США, які зобовязались повернути не пізніше 15 січня 2011 року в порядку та в частинах, що передбачені додатком до цієї угоди.

19 грудня 2007 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2,

ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 6 до договору позики, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровану в реєстрі за № 2341, відповідно до умов якої позивач передав, а відповідачі прийняли у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 133 456 дол. США, які зобовязались повернути не пізніше 15 лютого 2013 року в порядку та в частинах, що передбачені додатком до цієї угоди.

В забезпечення виконання зобовязання позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 за договором позики 09 січня 2003 року, відповідно до редакції додаткової угоди № 6 від 17 грудня 2007 року, між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 19 грудня 2007 року був укладений договір поруки, відповідно до якого відповідач ОСОБА_4 поручився перед позивачем за повернення відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 позичених коштів.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 взяті на себе зобовязання за договором позики не виконали, в зв'язку з чим позивач був змушений звернутись з позовом до суду.

Повторним заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12 квітня 2012 р. задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

Ухвалою судді судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 квітня 2012 року визнано неподаною та повернуто особі, яка подала апеляційну скаргу.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 рішення суду не виконали, в зв'язку з чим зобов'язання між сторонами договору не припиняються.

В наслідок невиконання відповідачами взятих на себе зобовязань за ними утворилась заборгованість, що складається з процентів за користування коштами, трьох процентів річних за період з 19 грудня 2011 року по 04 лютого 2016 року в сумі еквівалентній 47 896 дол. США. за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення у справі, неустойки за прострочення виконання зобовязань за період з 19 грудня 2011 року по 04 лютого 2016 року в розмірі 30 160 грн.

Позивач, представник позивача в судове засідання не зявились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, відповідно до якої справу просили розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі заперечували.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення на їх адресу судових повісток.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

09 січня 2003 року відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 позичили у позивача ОСОБА_1 валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 8 700 дол. США, які зобовязалися повернути позивачу частинами у визначені договором порядку та строки, але не пізніше 09 жовтня 2007 року, на підтвердження чого у відповідності із нормою ч.1 ст.1047 ЦК України між ними в той же день в письмовій формі був укладений договір позики, посвідчений 09 січня 2003 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 35.

05 травня 2004 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено додаткову угоду до договору позики, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровану в реєстрі за № 791, відповідно до якої позивач передав, а відповідачі прийняли у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 23 700 дол. США, які зобовязались повернути не пізніше 09 жовтня 2007 року в порядку та в частинах, що передбачені додатком до цієї угоди.

11 листопада 2004 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2,

ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 2 до договору позики, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровану в реєстрі за № 1516, відповідно до умов якої позивач передав, а відповідачі прийняли у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 26 280 дол. США, які зобовязались повернути не пізніше 09 жовтня 2007 року в порядку та в частинах, що передбачені додатком №3 до цієї угоди.

29 листопада 2005 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2,

ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 3 до договору позики, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровану в реєстрі за № 3346, відповідно до умов якої позивач передав, а відповідачі прийняли у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 63 310 дол. США, які зобовязались повернути не пізніше 23 січня 2011 року в порядку та в частинах, що передбачені додатком до цієї угоди.

13 лютого 2007 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2,

ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 4 до договору позики, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровану в реєстрі за № 269, відповідно до умов якої позивач передав, а відповідачі прийняли у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 83 146 дол. США, які зобовязались повернути не пізніше 15 січня 2011 року в порядку та в частинах, що передбачені додатком до цієї угоди.

28 серпня 2007 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2,

ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 5 до договору позики, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровану в реєстрі за № 1602, відповідно до умов якої позивач передав, а відповідачі прийняли у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 100 246 дол. США, які зобовязались повернути не пізніше 15 січня 2011 року в порядку та в частинах, що передбачені додатком до цієї угоди.

19 грудня 2007 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2,

ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 6 до договору позики, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровану в реєстрі за № 2341, відповідно до умов якої позивач передав, а відповідачі прийняли у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 133 456 дол. США, які зобовязались повернути не пізніше 15 лютого 2013 року в порядку та в частинах, що передбачені додатком до цієї угоди.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 отримали надану їм в позику зазначену в договорі суму валютних цінностей в повному обсязі ще до підписання договору, що підтверджується змістом підп. 1 п. 3 договору позики від 09 січня 2003 року.

Позивач посилається на те, що на момент розгляду справи судом, за вищезазначеним договором позики неповернута сума складає 73 870 доларів США.

Повторним заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12 квітня 2012 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг згідно договору позики від 09 січня 2003 року, додаткової угоди від 05.05.2004 року, додаткової угоди №2 від 11.11.2014 р., додаткової угоди № 3 від 29.11.2005 р., додаткової угоди №4 від 13.02.2007 р., додаткової угоди № 5 від 28.08.2007 р., додаткової угоди № 6 від 19.12.2007 р. в сумі 633 557,40 грн., судовий збір в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., а всього 635 377,40 грн.

Ухвалою судді судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хакрівської області від 08.06.2012 р. апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 квітня 2012 року визнано неподаною та повернуто особі, яка подала апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позивачем не надано до суду підтвердження того, що за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12 квітня 2012 року було видано виконавчі листи та відкрито виконавче провадження, яке на час розгляду справи не закінчено. Суду не надано підтвердження невиконанні відповідачами вказаного рішення суду про стягнення заборгованості, відсотків та неустойки за договором позики, а також не надано розрахунку неповернутої відповідачами суми позики з якої б вбачалось, що розмір непогашеної заборгованості за договором позики становить саме 73 870 доларів США.

Крім того, позивачем на підтвердження викладених в позовній заяві обставин не надано оригіналів письмових доказів.

Відповідно до вищевикладеного, суд, на підставі наявних у справі доказів, позбавлений можливості перевірити законність та обґрунтованість вимог позивача, вирішити питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

В силу ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року позивачу ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 526, 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні вимог ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення процентів за користування коштами, трьох процентів річних та неустойки відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 6 890 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Ніколаєнко