Провадження № 6/521/521/429/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенка М. В.,

при секретарі Кіліян О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Малиновського відділу Державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції Одеської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, головний державний виконавець Малиновського відділу Державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції Одеської області, звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1.

Подання мотивовано тим, що на примусовому виконанні Малиновського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 522/24942/14-ц від 09.03.2016 року, виданий Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості по заробітній платі в розмірі 22 538 грн 85 коп. без утримання податків та інших обовязкових внесків, компенсацію втрати частини заробітку в розмірі 13 877 грн 19 коп., на відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.

Боржником тривалий час рішення суду не виконуються, що свідчить про його ухилення від їх виконання.

В судове засідання державний виконавець не зявився, про час та місце розгляду подання повідомлений, його неявка не перешкоджає розгляду подання.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

Статетю 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Конституційна гарантія вільного пересування фізичної особи не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Таким чином, для легітимного застосування обмеження фізичної особи в праві вільного пересування, права вільно залишати територію України, таке обмеження повинно бути законним, обґрунтованим та доведеним.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 ст. Закону України «Про виконавче провадження» , державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи, за межі України до виконання зобов'язань. "Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Державним виконавцем не надано суду доказів ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання судового рішення, можливості його виїзду за кордон з метою ухилення від виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення, або протягом 5 днів з дня отримання її копії у разі якщо ухвала постановлена без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя М. В. Мурзенко