АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4335/16 Головуючий 1 інст. Омельченко К.О.
Справа № 638/2255/13-ц Доповідач - Пономаренко Ю.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді : Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : ОСОБА_1,

ОСОБА_2

за участю секретаря: Лашаковій Д.І.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 травня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Харківська міська рада про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про зобовязання не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення, виселення та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Харківська міська рада про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обгрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 11.10.1991 року він отримав чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, та є основним наймачем даної квартири. На вказаній житловій площі зареєстрований позивач, його колишня дружина ОСОБА_4 та їх дочка ОСОБА_5. Спільне життя з дружиною не склалося, відповідачі у 2009 році зібрали свої речі та пішли з квартири. З того часу відношення сторони не підтримують, відповідачі житловою площею не користуються, комунальні платежі вони не сплачують, речей відповідачів у квартирі не має. У 2012 році позивач розірвав шлюб з відповідачкою. В добровільному порядку відповідачі виписуватися не бажають, тому він змушений був звернутися до суду.

У липні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про зобовязання не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення, виселення та зняття з реєстраційного обліку, в якій просили зобовязати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перешкод у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_2; зобовязати ОСОБА_3 надати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 комплект ключів від тамбуру та вхідної двері до вищевказаної квартири для виготовлення дублікатів ключів; вселити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до спірної квартири, виселити ОСОБА_6 з спірної квартири, зняти ОСОБА_6 з реєстраційного обліку з спірної квартири .

В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог посилались на те, що були відсутні за адресою реєстрації з поважних причин, а саме: хвороба літньої тітки та матері, необхідність постійного догляду за ними, а також введення їх в оману позивачем щодо неможливості проживання у квартирі внаслідок проведення в ній ремонтних робіт.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 травня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - відмовлено. Зустрічні позовні вимоги задоволено. Зобовязано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_4, ОСОБА_5 перешкод у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_2. Зобовязано ОСОБА_3 надати ОСОБА_4, ОСОБА_5 комплект ключів від тамбуру та вхідної двері до квартири за адресою: АДРЕСА_2 для виготовлення дублікатів ключів. Вселити ОСОБА_4, ОСОБА_5 до квартири за адресою: АДРЕСА_2. Виселено ОСОБА_6 з квартири за адресою: АДРЕСА_2. Знято ОСОБА_6 з реєстраційного обліку з квартири за адресою: АДРЕСА_2. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим та постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, крім обставин, встановлених ст..61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

За нормою ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду 1 інстанції зміні, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 та задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 і ОСОБА_5 виходив із того, що відповідачі по справі були тимчасово відсутні за місцем постійної реєстрації у спірній квартирі з поважних причин.

Судова колегія вважає, що такі висновки суду першої інстанції є правильними, обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства.

Матеріали справи містять дані про те, що відповідно до ордеру № 119834 виданого виконавчим комітетом Дзержинської ради народних депутатів м. Харкова від 11.10.1991 року, позивач отримав чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 та є основним наймачем даної квартири.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї та реєстрації місця проживання, відповідачі у спірній квартирі зареєстровані та проживають - ОСОБА_4 з 09.02.1994 року, ОСОБА_5 з 20.09.1994 року.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сімї були відсутніми з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовженим наймачем, а в разі спору судом.

Судом 1 інстанції було правильно встановлено, що відповідачі були тимчасово відсутні за місцем постійної реєстрації у спірній квартирі з поважних причин, оскільки вимушені були постійно доглядати хворих тітку, а потім і матір, які проживали за іншою адресою та проживати разом з ними. Після смерті 10.07.2016 року та поховання матері ОСОБА_4 ОСОБА_7 відповідачі повернулись до квартири за адресою: АДРЕСА_2, з наміром проживати та користуватися нею, проте не змогли увійти до квартири через те, що позивач змінив замки до вхідних дверей.

Тому, судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, оскільки відповідачі по справі були тимчасово відсутні за місцем постійної реєстрації у спірній квартирі з поважних причин та те, що позивач своїми діями чинить перешкоди відповідачам в користуванні та розпорядженні спірною квартирою.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 ЖК України наймач вправі в установлоенному порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Відповідно до ст. 157 ЖК України, виселення членів сімї власника житла здійснюється за рішенням суду на підставах, визначених ч. 1 ст. 116 ЖК України, тобто на підставах, аналогічних виселенню членів сімї наймача. До таких підстав закон відносить: а) систематичне руйнування або псування житлового приміщення, б) систематичне порушення правил співжиття, що виключає спільне проживання з порушниками інших осіб в одному житловому приміщенні.

Колегія суддів вважає обґрунтованими посилання відповідачів по первісному позову в своїй зустрічній позовній заяві, що ОСОБА_3 самовільно, без згоди всіх членів сімї всупереч ст. 65 ЖК України зареєстрував ОСОБА_6 до спірної квартири і тому погоджується з висновком суду 1 інстанції про її виселення.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновком суду 1 інстанції щодо зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_6, оскільки орган, який здійснює державну реєстрацію, а також знімає з реєстраційного обліку до участі у справі у якості відповідача залучений не був, а також враховуючи те, що само рішення про виселення особи, є достатньою підставою для зняття з реєстраційного обліку, вважає за необхідне скасувати рішення суду 1 інстанції в цій частині.

Згідно п.3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду 1 інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З підстав викладеного, колегія суддів на підставі ст. 309 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу та змінює рішення суду, скасувавши його в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_6

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст. 307, 309, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 травня 2016 року змінити.

Скасувати рішення в частині зняття ОСОБА_6 з реєстраційного обліку з квартири за адресою: АДРЕСА_2, у задоволенні цих зустрічних позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Ю.А. Пономаренко

Судді В.В. Кокоша

ОСОБА_2