Справа № 627/313/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

при секретарі - Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Козіївське», третя особа, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Козіївська сільська рада Краснокутського району Харківської області про стягнення майнового паю та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Краснокутського районного суду Харківської області з позовною заявою про виділення майнового паю та визнання права власності.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що згідно свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 на загальну суму 226835, 00 грн., ОСОБА_1 має право на одержання майна пайового фонду Козіївського КСП, реорганізованого в ТОВ «Козіївське».

На даний час КСП припинило свою діяльність. У зв'язку із припиненням діяльності КСП позивач вирішив вийти з його складу, однак належне йому майно при виході не отримав, тому вирішив отримати майно часткою у вигляді нерухомого майна, в зв'язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом та просить виділити йому у приватну власність в натурі майно, що входить до структури майнового фонду, а саме: корівник рамний, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та комплекс нежитлових будівель та споруд - доїльно - молочного цеху та корівник рамний, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

В відкритому судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені ОСОБА_1 вимоги та прохала їх задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Козіївське» в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутність представника.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та при розгляді справи покладався на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з довідки ТОВ «Козіївське» від 04.02.2016 року, відповідач ТОВ «Козіївське» є правонаступником реформованого Козіївського КСП, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України, вказана обставина не підлягає доказуванню при розгляді даної цивільної справи.

Окрім цього, відповідно до протоколу №1 засідання засновників ТОВ «Козіївське » від 29 лютого 2000 року було ухвалено рішення про признання правонаступництва ТОВ «Козіївське» на базі Козіївського КСП, що підтверджується довідкою ТОВ «Козіївське» від 04.02.2016 року.

Також, згідно уточненої вартості майна пайового фонду Козіївського КСП на 1 травня 2001 року, затвердженого 23 червня 2001 року Зборами Співвласників, спірне майно, а саме : доїльно- молочний цех з прибудовою, залишковою вартістю 49530 грн. та корівник рамний дільниці №2 залишковою вартістю 176627 грн., входять до пайового фонду Козіївського КСП.

Згідно п.п.6, 7 ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» при перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов'язки колишнього підприємства. У разі реорганізації підприємства паї його членам або їх спадкоємцям видаються правонаступниками цього підприємства за рахунок майна, яке було віднесене до складу пайового фонду підприємства на дату його реорганізації і передане на баланс правонаступникам.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 на загальну суму 226835, 00 грн., ОСОБА_1 має право на одержання майна пайового фонду Козіївського КСП, реорганізованого в ТОВ «Козіївське».

Відповідно до ст. 7, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року "Про колективне сільськогосподарське підприємство" майно КСП належить його членам на праві спільної часткової власності і пайовий фонд майна складається як із балансової вартості основних виробничих та оборотних фондів створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій так і грошей, а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на день паювання та скоригованим на день вибуття працівника з господарства. До цього моменту й виділення майнового паю, частка майна члена КСП є частиною майна підприємства, яке визначає принципи формування спільної власності та право членів щодо неї і через свої органи здійснює право власності.

Відповідно до вищезазначеного закону пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. У разі виходу з підприємства громадянин має право на пай натурою, грішми або цінними паперами.

Судом також було враховано, що оскільки законодавством передбачена рівність прав та обов'язків членів КСП щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів, а правомочність членів таких підприємств є похідною від правового статусу завдань, функцій та правомочностей останніх як юридичних осіб, то і право громадянина вимагати своєї частки паю з володіння та користування КСП, встановлення складу цього паю та відповідного юридичного оформлення також повинні ґрунтуватися на рівності прав та обов'язків зазначених сторін.

Спосіб забезпечення зазначених прав та інтересів члена КСП і підприємства передбачений ст.9 вказаного Закону, якою визначено порядок виділення громадянинові майнового паю натурою/ тобто будинками, спорудою, технікою, готовою продукцією, худобою тощо/, грошима або цінними паперами.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме п.4 протоколу засідання комісії по вирішенню майнових питань, що виникають у процесі реформування Козіївського КСП від 23 липня 2014 року вирішено виділити майно пайового фонду Козіївського КСП в натурі з подальшим набуттям права власності згідно майнових сертифікатів згідно заяви гр. ОСОБА_1, а саме: нежитлова будівля - корівник рамний та приміщення доїльно - молочного цеху з прибудовою.

Відповідно до додатку №1 до протоколу засідання комісії по вирішенню майнових питань, що виникають у процесі реформування Козіївського КСП від 23 липня 2014 року пайова вартість корівника рамного 49 530 грн., а пайова вартість приміщення доїльно - молочного цеху з прибудовою складає 176 627 грн.

Окрім цього, як вбачається з заяви відповідача ТОВ «Козіївське», ТОВ «Козіївське» не заперечує проти виділення в натурі ОСОБА_1 майна, а саме:

- доїльно - молочного цеху з прибудовою (корівник рамний) дільниці №2, загальною площею 2 863,6 метрів квадратних на загальну суму 49 530 гривень, який розташований з адресою: АДРЕСА_1;

- корівника рамного дільниці №2, загальною площею 1 513,5 метрів квадратних на загальну суму 176 627 гривень, який розташований з адресою: АДРЕСА_1.

Згідно Указу Президента України "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" № 62 від 29 січня 2001року передбачено виділення майнових паїв в натурі та забезпечення вільного здійснення права власності на паї.

Відповідно до п.п. 36, 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (чинних на час виникнення спірних правовідносин), затвердженого постановою постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств був врегульований наказом Міністерства аграрної політики від 14 березня 2001 року №62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 04 квітня 2001 року за №306/5496 (далі - Наказ), який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11 квітня 2013 року №253 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2013 року за №673/23205.

Вказаним Порядком передбачалося, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводилося підприємством-користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділені майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робило відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчувалося підписом керівника підприємства та печаткою.

Вказане свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна були підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

Враховуючи вищевказані вимоги щодо проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно та відсутність у позивача документів, що підтверджують перехід права власності на нерухоме майно, а також відсутність іншого спеціального нормативно-правового акту, направленого на врегулювання порядку виділення членам реорганізованого сільськогосподарського підприємства майна та наявність лише факту виділення майна в натурі, позбавляє позивача права провести державну реєстрацію право власності на вказане нерухоме майно та користуватися повноцінно ним, а тому за захистом своїх порушених прав позивач й звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Приймаючи рішення, суд виходить із положень вищевказаних законів, а також суд враховує при видачі майнового паю в натурі збереження технологічної цілісності підприємства, його виробничого потенціалу, системи матеріально-технічного забезпечення.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав достатньо суду доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 набув законне право на отримання майнового паю в натурі.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 328,356, 361, 364 ЦК України, ст. ст.10, 11,74, 209 ЦПК України, ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України № 62 від 29 січня 2001 року, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Козіївське», », третя особа, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Козіївська сільська рада Краснокутського району Харківської області про стягнення майнового паю та визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на нежитлові будівлі, а саме - корівник рамний, літ. Б-1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та комплекс нежитлових будівель та споруд доїльно - молочного цеху, літ. Б-1 та корівник рамний, літ. В-1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А. Каліберда