АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1652/16 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: договірні Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді : Швецової Л.А.,

Суддів: Малінської С.М., Сащенка І.С.,

За участі секретаря: Єрьоменко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ПАТ «ОСОБА_2 Аваль»

на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 січня 2016 року

у справі за позовом ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 Інгрід Такаши, третя особа: ОСОБА_5 про визнання наступного набувача іпотекодавцем та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» звернувся до суду з позовною заявою, яку 10.09.2015 р. уточнив в ході розгляду справи та просив визнати ОСОБА_3 іпотекодавцем по договору іпотеки №12/07-01/0219 від 30.04.2009 р., визнати відповідача ОСОБА_4 іпотекодавцем по договору іпотеки №703/1-07 від 01 10.2007 р., звернути стягнення на нерухоме майно - нежитлову будівлю в літері «А-3» загальною площею 1490,6 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Якіра, будинок №40. Звернути стягнення на нерухоме майно - однокімнатну квартиру №11, загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, будинок №28. Задовольнити за рахунок іпотеки (нежитлова будівля в літері «А-3» загальною площею 1490,6 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Якіра, будинок №40 та однокімнатна квартира №11, загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, будинок №28), вимоги ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» станом на 15.10.2013 р. за кредитним договором №010-2/07/1-1071-07 від 01.10.2007 р. , №010-2/07/1-0098-08 від 07.02.2008 р. та №010-2/07/1-1320-07 від 14.12.2007 р., що укладені у межах Генеральної кредитної угоди №703 від 01.10.2007 р. у розмірі 1203031,24 доларів США, що у відповідності до курсу НБУ станом на момент стягнення заборгованості становить 9615828,70 грн.

Визначити спосіб реалізації предметів іпотеки, а саме: - застосувати процедуру продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, при цьому зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна у виконавчому провадженні. Судові витрати віднести за рахунок відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 01.10.2007 р. між позивачем та ФОП ОСОБА_5 було укладено Генеральну кредитну угоду №703 у відповідності до якої були укладені три кредитні договори №010-2/07/1-1071-07 від 01.10.2007 р., кредитний договір №010-2/07/1-1320-07 від 14.12.2007 р., кредитний договір № 010-2/07/1-0098-08 від 07.02.2008 р. В забезпечення виконання зобов'язань, що витікають із Генеральної угоди №703 від 01.10.2007 р. укладено договори іпотеки, а саме: 1) договір іпотеки № 703/1-07 від 01.10.2007 р., укладений між Банком та ФОП ОСОБА_5, згідно якого в іпотеку Банку надано майно, а саме: нежитлова будівля в літ. «А-2» загальною площею 1354,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Якіра, буд. № 40. Додатковим договором №2 до договору іпотеки № 703/1-07 від 01.10.2007 р. було внесено істотні зміни у предмет договору та змінено предмет іпотеки на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівля в літері «А-3» загальною площею 1490,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м, Харків, вул. Якіра, буд. № 40; 2) договір іпотеки № 12/07-01/0219 від 30.04.2009 р. укладений між Банком та ОСОБА_5, згідно якого в іпотеку Банку надано нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира № 11, загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. № 28. У січні 2012 року ОСОБА_5 перестав сплачувати кредити та нараховані проценти, в зв'язку з цим банком на його адресу було направлено відповідні вимоги про погашення сум заборгованості за кредитними договорами. Постановою господарського суду Харківської області від 24.07.2012 p. у справі №5023/1668/12 фізичну особу - підприємця ОСОБА_5 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційні процедури, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_7 18.05.2012 р. ОСОБА_7 було здійснено продаж майна: нежитлові приміщення за адресою м. Харків, вул. Якіра, буд. № 40 та однокімнатна квартира №11, що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, буд. № 28 відповідачці ОСОБА_3 Укладено два договори купівлі-продажу між ОСОБА_7 (як ліквідатором ФОП ОСОБА_5М.) та ОСОБА_3 Договори були посвідчені нотаріально та зареєстровані у реєстрі правочинів за №377 та №381 відповідно. В подальшому власником нежитлової будівлі в літері «А-3» загальною площею 1490,6 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Якіра, 40, став відповідач ОСОБА_4 Посилаючись на ч.3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку», позивач зазначив, що іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя відчужувати предмет іпотеки. Частиною 2 статті 586 ЦК України передбачено, що заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до п. 3.1.5. договорів іпотеки AT «ОСОБА_2 Аваль» має право звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його у випадку та /або будь-якого припинення його діяльності як фізичної особи-підприємця. Згідно ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. На теперішній час договір є діючим, грошових коштів Банком не отримано, у тому числі і у процедурі банкрутства, хоча майно і було реалізовано, тож зобов'язання не є припиненим. Умови продажу предмету іпотеки з Іпотекодержателем - Банком не погоджувалась. Посилаючись на ч.1 ст.23 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена Інформація про обтяження майна іпотекою, позивач вважає, що наступні набувачі майна стають Іпотекодавцями та несуть всі його права і обов'язки, що на думку позивача встановлено у ч.2 ст.23 Закону України «Про іпотеку», згідно якої особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Зважаючи на реалізацію, що була проведена ліквідатором ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_7М 18.05.2012 р. набувачем майна стала ОСОБА_3, а в подальшому і ОСОБА_4, тому на думку позивача до них і перейшли всі права на нерухоме майно та, відповідно, обов'язки іпотекодавця, оскільки згідно ст.23 Закону України «Про іпотеку» іпотека є дійсною для відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які мають бути визнана судом іпотекодавцем у відповідності до положень чинного законодавства. Станом на 15.10.2013 р. заборгованість ОСОБА_5 за кредитним договором №010-2/07/1-1071-07 від 01.10.2007 р. становить 602038,18 долл. США, що за курсом НБУ складає 4812091,17 грн., заборгованість ОСОБА_5 за кредитним договором №010-2/07/1-0098-08 від 07.02.2008р. становить 216075,53 долл. США, що за курсом НБУ складає 1 727 091,71 грн.,заборгованість ОСОБА_5 за кредитним договором №010-2/07/1-1320-07 від 14.12.2007р. становить 384917,53 долл. США, що за курсом НБУ складає 3 076 645,82 грн. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель, яким є позивач, вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням третьої особи та відповідачів шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. ОСОБА_5 у особі ліквідатора ОСОБА_7 здійснив відчуження предмету застави ОСОБА_3 без погодження з ПAT «ОСОБА_2 Аваль», а зважаючи на ч.1 ст.23 Закону України «Про іпотеку» на відповідача розповсюджуються всі права та обов'язки Іпотекодавця, тому позивач вважає, що має право звернутися із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які несуть всі обов'язки, оскільки в разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна (стаття 23 Закону України «Про іпотеку»).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 січня 2016 року в задоволені позовних вимог ПАТ ОСОБА_2 Аваль» відмовлено.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції представник ПАТ ОСОБА_2 Аваль» - ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ ОСОБА_2 Аваль» в повному обсязі та судові витрати покласти на відповідачів.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначив, що власниками майна станом на теперішній час є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які і набули як права власності на майно, так і обовязки, що повязані із обтяженням його іпотекою забезпеченням виконання зобовязань за кредитним договором, що укладений між АТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_5

ОСОБА_5 у особі ліквідатора ОСОБА_7 здійснив відчуження предмету застави ОСОБА_3 без погодження з АТ «ОСОБА_2 Аваль», а зважаючи на ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» на відповідачів розповсюджуються на всі права та обовязки іпотекодавця. Тож, АТ «ОСОБА_2 Аваль» вважає, що у позивача наявне повне право звернутися із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а вони відповідно, несуть всі обовязки, та іпотека для них є дійсною.

Також, апелянт вказує, що як кредитні договори, так і договори іпотеки, укладені Банком з ОСОБА_5, станом на теперішній час є діючими, жодних грошових коштів АТ «ОСОБА_2 Аваль» не отримано, у тому числі і у процедурі банкрутства, хоча майно і було реалізовано. Тож, зобовязання не є припиненим.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що спірне майно, яке було предметом іпотеки за договорами іпотеки, укладеними між Банком і боржником ОСОБА_5, є таким, яке відчужене в процесі ліквідаційної процедури боржника з припиненням обтяжень. Його відчуження відбулося з прилюдних торгів в порядку виконання рішення господарського суду Харківської області, що на час проведення торгів набрало чинності та було обов'язковим для виконання.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.10.2007 р. між позивачем ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ФОП ОСОБА_5 було укладено Генеральну кредитну угоду № 703 у відповідності до якої були укладені три кредитні договори №010-2/07/1-1071-07 від 01.10.2007 р., кредитний договір №010-2/07/1-1320-07 від 14.12.2007 р., кредитний договір № 010-2/07/1-0098-08 від 07.02.2008 р.

В забезпечення виконання зобов'язань, що витікають із Генеральної угоди № 703 від 01.10.2007 р. укладено два договори іпотеки, а саме: 1) договір іпотеки №703/1-07 від 01.10.2007 р., укладений між Банком та ФОП ОСОБА_5, згідно якого в іпотеку Банку надано майно, а саме: нежитлова будівля в літ. «А-2» загальною площею 1354,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Якіра, буд. № 40. Додатковим договором №2 до договору іпотеки №703/1-07 від 01.10.2007 р. було внесено істотні зміни у предмет договору та змінено предмет іпотеки на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівля в літері «А-3» загальною площею 1490,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м, Харків, вул. Якіра, буд. № 40; 2) договір іпотеки № 12/07-01/0219 від 30.04.2009 р. укладений між Банком та ОСОБА_5, згідно якого в іпотеку Банку надано нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира № 11, загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 28.

Згідно положення статті 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання, якщо інше не встановлено щодо відшкодування, в тому числі, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст. 33, ст. 39 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, Передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Постановою господарського суду Харківської області від 24.07.2012 року фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційні процедури, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_7 В зв'язку з наслідками відкриття ліквідаційної процедури іпотечне майно було звільнено від обтяження іпотекою.

Відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» при проведенні процедури банкрутства, яка регулюються спеціальним Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», розпорядження майном, у тому числі заставленим, здійснює ліквідатор - арбітражний керуючий, при цьому отримання згоди від іпотекодержателя на відчуження майна законом не встановлено.

18.05.2012 р. ОСОБА_7 було здійснено продаж майна: нежитлового приміщення за адресою м. Харків, вул. Якіра, буд. № 40 та однокімнатної квартири №11, що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, буд. № 28 відповідачці ОСОБА_9 Укладено два договори купівлі-продажу між ОСОБА_7 (як ліквідатором ФОП ОСОБА_5М.) та ОСОБА_3 Договори були посвідчені нотаріально та зареєстровані у реєстрі правочинів. В подальшому власником нежитлової будівлі в літері «А-3» загальною площею 1490,6 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Якіра, 40, став відповідач ОСОБА_4 Інгрід Такаши.

В правових позиціях, викладених в постанові Верховного Суду України № 6-58 від 26 червня 2013 року зазначено, що згідно зі статтею 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника ( пункт 6 частини першої статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ), при цьому згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури боржника, яка здійснюється в межах справи про банкрутство, положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника» непередбачено . Крім цього в зазначеній постанові Верховний суд зазначає на вимоги частини другою статті 388 ЦК України , якою передбачено, що майно, не може бути витребувано від набувача, якщо воно було продане у порядку, установленому для виконання судових рішень.

Згідно до вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України вказане судове рішення Верховного Суду України , яке прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції ,одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Згідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна .

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється в разі примусового продажу заставленого майна.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, так як неправомірність набуття права власності ОСОБА_4 Інгрід Такаши, судом не встановлена та ніким не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства, оскільки перехід права власності на предмет іпотеки на підставі договору купівлі продажу, укладеного ОСОБА_3 з арбітражним керуючим ОСОБА_7, відбувся на об'єкт нерухомого майна, не обтяженого іпотекою відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а тому відповідачка, як власник квартири, не набула статусу іпотекодавця .

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307, ст.ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: