У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 6/331/162/2016

2-2515/11

07 червня 2016 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Мінасова В.В., при секретарі Федорович Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про дозвіл на примусове проникнення до житла боржника, у якому зазначив, що на виконанні у Жовтневому відділі Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № ВП 45980285 з примусового виконання виконавчого листа № 2/0808/110/2012, виданого 08.08.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Родовід банк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 742 042,59 грн.

12.01.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим документом.

Боржник рішення суду та законні вимоги державного виконавця не виконує, у звязку з чим державним виконавцем здійснюються заходи з виявлення майна боржника та його подальшої реалізації.

ОСОБА_2 мешкає за адресою: місто Запоріжжя, вул. Дробязко, 20, що є територією Жовтневого району м. Запоріжжя.

При неодноразових виходах державного виконавця за місцем реєстрації та проживання боржника перевірити майновий стан не виявлялося можливим, у звязку з постійною відсутністю боржника вдома, що підтверджується актами державного виконавця від 22.01.2016 року та 24.02.2016 року.

Таким чином у державного виконавця не має можливості провести виконавчі дії у відповідності до вимог чинного законодавства з метою виконання рішення суду, а саме: перевірити наявність рухомого майна боржника ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Дробязко, 20.

У звязку з вищевикладеним, державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 просить суд надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Дробязко, 20 з метою проведення опису та арешту майна боржника.

Згідно ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Представник заявника у судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, подання державного виконавця та долучені до нього документи, суд приходить до наступного.

На виконанні у Жовтневому відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № ВП 45980285 з примусового виконання виконавчого листа № 2/0808/110/2012, виданого 08.08.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Родовід банк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 742 042,59 грн.

12.01.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим документом.

Боржник рішення суду та законні вимоги державного виконавця не виконує, у звязку з чим державним виконавцем здійснюються заходи з виявлення майна боржника та його подальшої реалізації.

ОСОБА_2 мешкає за адресою: місто Запоріжжя, вул. Дробязко, 20, що є територією Жовтневого району м. Запоріжжя.

При неодноразових виходах державного виконавця за місцем реєстрації та проживання боржника перевірити майновий стан не виявлялося можливим, у звязку з постійною відсутністю боржника вдома, що підтверджується актами державного виконавця від 22.01.2016 року та 24.02.2016 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Як вбачається з доданих до подання матеріалів, державним виконавцем не зібрано достатньо доказів, які б свідчили про те, що боржником умисно чиняться перешкоди в проведенні виконавчих дій, докази повідомлення боржника про час та місце проведення виконавчих дій, та його ігнорування зазначеної вимоги, відомості про притягнення боржника до відповідальності за невиконання законних вимог державного виконавця, відповідно до ст. 88 Закону України «Про виконавче провадження», інші докази.

Суд не бере до уваги акти від 22.01.2016 року та 24.02.2016 року, оскільки вони не є належним доказом. Так, в зазначених актах не міститься даних про те, які саме виконавчі дії мав намір здійснити виконавець, застереження щодо належного повідомлення ОСОБА_2 про заплановану виконавчу дію та ухилення боржника від неї, наявність тексту застереження без доручення будь-яких доказів його направлення на адресу боржника не може бути доказом повідомлення боржника про проведення відповідної виконавчої дії.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 р., ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 р., ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканість свого житла. При здійсненні своїх прав кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага. Питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як за вмотивованою ухвалою суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання головного державного виконавця Жовтневого ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Дробязко, 20 з метою проведення опису та арешту майна боржника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376 ЦПК України, ст. ст. 6, 11, 52 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Мінасов