Вищий спеціалізований суд україни з розгляду цивільних і кримінальних справ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Карпенко С.О.,Мостової С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова АлінаАнатоліївна, про визнання договорів дарування недійсними та скасування реєстрації права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_10, на рішення апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 23 серпня 1984 року, між нею та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб, який на даний час не розірвано. За період перебування у шлюбі вони за спільні кошти збудували житловий будинок загальною площею 173 кв. м, разом з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Починаючи з 2008 року проживали разом у вказаному вище будинку, однак, у зв'язку із погіршенням подружніх стосунків між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відповідач змінив замки вхідних дверей до будинку, чим перешкодив їй доступ до приміщення та порушив її права щодо користування домоволодінням.

Зазначала, що земельний масив, на якому розташований зазначений житловий будинок, складається з трьох окремих земельних ділянок, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку №№ НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6. Земельні ділянки, площею 0,1462 га та 0,0058 га, були подаровані ОСОБА_7 її батьком та братом. Земельна ділянка, площею 0,0445 га, була придбана ними під час спільного проживання та належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07 жовтня 2006 року № 6498.

Згідно з договорами дарування від 18 вересня 2014 року укладеними між ОСОБА_7 та його матір'ю ОСОБА_8, остання прийняла у дар належні ОСОБА_7 на праві власності земельні ділянки загальною площею 0,0058 га, 0,1462 га та 0,0445 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право власності від 12 листопада 2014 року за ОСОБА_8 зареєстроване нерухоме майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Вважає, що даними правочинами порушуються її права, оскільки вони укладені фіктивно з метою уникнення розподілу спільного майна подружжя, а вказаний будинок є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

З урахуванням наведеного, просила суд визнати недійсними договори дарування земельних ділянок від 18 вересня 2014 року та визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності від 12 листопада 2014 року.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, який укладений 18 вересня 2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 посвідчений Гамзатовою А.А., нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 1981.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності, яке видане 12 листопада 2014 року реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області на ім'я ОСОБА_8 на нерухоме майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2015 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2015 року скасовано в частині визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності від 12 листопада 2014 року із ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_10, просить скасувати рішення апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2015 року та залишити в силі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2015 року, мотивуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка площею 0,0445 га, є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та договір дарування, який вчинено без згоди другого подружжя суперечить вимогам чинного законодавства.

Визнаючи недійсним та скасовуючи Свідоцтво про право власності, яке видане 12 листопада 2014 року Реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області на ім'я ОСОБА_8 на нерухоме майно суд виходив з того, що матеріали справи не містять доказів, що будинок, який знаходиться на зазначеній вище земельній ділянці, побудований за кошти батьків відповідача.

Скасовуючи рішення районного суду в частині визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині, суд апеляційної інстанції виходив з того, що дії осіб, якими було надано технічний паспорт на спірний житловий будинок на ім'я ОСОБА_8 не оскаржено.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 23 серпня 1984 року між сторонами зареєстровано шлюб у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених у м. Києві.

Під час перебування сторін у шлюбі на підставі договору купівлі-продажу від 07 жовтня 2006 року була придбана земельна ділянка, площею 0,0445 га, за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, та виготовлений державний акт на ім'я ОСОБА_7

17 вересня 2014 року ОСОБА_7 видано Свідоцтво про право власності НОМЕР_1 на земельну ділянку, площею 0,0445 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд; Свідоцтво про право власності НОМЕР_2 на земельну ділянку, площею 0,1462 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 І., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка); Свідоцтво про право власності НОМЕР_3 на земельну ділянку, площею 0,0058 га, розташовану за адресою: Київська область, Броварський район, с. Літки, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до договору дарування земельної ділянки, укладеного 18 вересня 2014 року, посвідченого Гамзатовою А.А., нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 1970, ОСОБА_7 подарував ОСОБА_8 земельну ділянку, площею 0,0445 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до договору дарування земельної ділянки, укладеного 18 вересня 2014 року, посвідченого Гамзатовою А.А., нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 1975, ОСОБА_7 подарував ОСОБА_8 земельну ділянку, площею 0,1462 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка).

Відповідно до договору дарування земельної ділянки, укладеного 18 вересня 2014 року, посвідченого Гамзатовою А.А., нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 1981, ОСОБА_7 подарував ОСОБА_8 земельну ділянку, площею 0,0058 га, розташовану за адресою: Київська область, Броварський район, с. Літки, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З урахуванням наведеного висновки суду, що земельна ділянка площею 0,0445 га, є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та договір дарування, який вчинено без згоди другого подружжя суперечить вимогам чинного законодавства є вірними.

Разом з цим згідно свідоцтва про право власності, яке видане 12 листопада 2014 року Реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, за ОСОБА_8 зареєстроване нерухоме майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначене свідоцтво видано на підставі технічного паспорту, виготовленого 02 жовтня 2014 року ТОВ «Енергобудтехсервіс» та Декларації про готовність до експлуатації об'єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Суд апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності з підстав того, що позивачем не оскаржено дії осіб, якими було видано технічний паспорт на спірний житловий будинок на ім'я ОСОБА_8 не звернув уваги, що технічний паспорт на житловий будинок не є актом індивідуальної дії і його оскарження в судовому порядку не передбачається.

Крім того, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_6 посилалась на те, що зазначений житловий будинок є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, разом з цим суд апеляційної інстанції у порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України зазначеного не врахував, не в повній визначився із характером спірних правовідносин та правових висновків даним обставинам не надав.

За таких обставин рішення апеляційного суду в частині визнання недійсним та скасування свідоцтва не може бути визнано законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу скаргою ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_10, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, про скасування реєстрації права власності скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова