Справа № 202/2175/16-ц
Провадження № 2/202/1418/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 серпня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Журавльов А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: П'ята дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом до Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. У травні 2016 року позивач уточнив свої позовні вимоги та визначив в якості відповідача - ОСОБА_2 В уточненій позовній заяві він посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його батько - ОСОБА_3. Батьком за життя було складено заповіт, за яким він заповів належну йому квартиру АДРЕСА_1 позивачу. Крім нього спадкоємцем першої черги є відповідачка по справі. 15.03.2016 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено через те, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Позивач вважає, що він з поважної причини пропустив строк звернення до нотаріальної контори, оскільки хворів. Просив визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання до П'ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька - ОСОБА_3.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Представник відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити. Суду пояснила, що відповідач мав змогу подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та причини, на які він посилається, не є поважними.

Представник третьої особи П'ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, який помер, згідно Свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_2, що підтверджується Реєстраційним посвідченням від 17.01.1997 року. Позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4. ОСОБА_3 з 03.10.2006 року до часу смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5. Тобто, на момент відкриття спадщини позивач не проживав разом із спадкодавцем. ОСОБА_3 за життя було складено заповіт, яким він заповідав належну йому квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_4. У встановлений законом 6-ти місячний строк позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся. Постановою державного нотаріуса П'ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 29.03.2016 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 як спадкоємцю, який не прийняв спадщину у встановлений законом термін .

Згідно ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити, з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У судовому засіданні було встановлено, що позивач був присутнім при похованні батька - ОСОБА_3, тому йому було достовірно відомо про дату смерті. Шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини закінчився 24 травня 2015 року. Позивачем до позову були додані виписки з медичної картки, відповідно до яких він перебував на стаціонарному лікуванні з 23.02.2015 року по 06.03.2015 року, 25.02.2016 року по 07.03.2016 року. Згідно виписки з амбулаторної картки позивача він після перенесеного у 2009 році інфаркту регулярно проходив курс профілактичної терапії . З 2009 року позивач має ІІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК. Однак згідно Індивідуальної програми реабілітації інваліда, позивач має професію слюсаря - ремонтника та працює оператором. Позивачем у позові та представником позивача у судовому засіданні не надано доказів на підтвердження об'єктивної неможливості позивача своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір з відповідачки не стягується.

Керуючись ст. 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 11, 15, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко