Справа № 591/7266/15-ц
Провадження № 2/591/228/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом Пітішханової

/ОСОБА_1/ ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про поділ майна подружжя

встановив:

Позивачка Пітішханова/ОСОБА_1/ К.Ю. звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що вона з 17 квітня 2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1, який було розірвано згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми 04 березня 2015 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. За час шлюбу 04.01.2012 року ними було придбано автомобіль марки «RENAULT» Clio Symbol AU1,4, 2006 року випуску д.н.НОМЕР_1, який за спільною згодою в органах ДАІ було зареєстровано на ім»я відповідача. Після розірвання шлюбу дитина залишилася мешкати з нею, аліменти відповідач платити відмовляється. Також було прибдане і інше майно, яке залишилося у відповідача, а тому просить суд при поділі автомобіля відступити від засад рівності часток подружжя і визнати за нею право власності на 2/3 частини автомобіля та зобов»язати відповідача ОСОБА_1 сплатити їй грошову компенсацію в розмірі 2/3 частини в сумі 65369 грн.60 коп., залишивши автомобіль у власності відповідача та відшкодувати всі судові витрати.

Позивачка Пітішханова/ОСОБА_1/ К.Ю., її представник в судовому засіданні позов підтримали повністю, просять суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_1, його представник в судовому засіданні позов не визнали повністю і позивач пояснив суду, що спірний автомобіль він придбав за особисті кошти, із яких 30000 грн. отримав у борг під розписку від своєї матері - ОСОБА_4, а 10000 грн. отримав у кредит від ПАТ «А-Банк» згідно з кредитним договором від 05.10.2011 року. Також пояснив, що проживали вони з ОСОБА_5 спільно до 2011 року, так як фактично шлюбні відносини між ними були припинені ще до розірвання шлюбу, тобто у грудні 2010 року, що встановлено судовим рішенням у справі про розірвання шлюбу /цивільна справа 591/994/15-ц/. З березня 2008 року вони мешкали у різних містах, а саме: він в м. Одеса, де з 2008 року по 2013 рік працював на підприємстві ТОВ «Хохланд Україна» на посаді регіонального менеджера, а ОСОБА_5 - у м. Суми, тому з січня 2011 року спільного господарства не вели та не мали спільних доходів. Під час окремого проживання 17 листопада 2011 року між ним та ТОВ «Хохланд Україна», де я він працював, був укладений договір купівлі продажу автомобіля за № 2/11, відповідно до якого він придбав у другої сторони (у товариства) легковий автомобіль марки Renault Clio Symbol, AU, 1.4, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, об»єм двигуна 1390 куб. см., вартістю 40000 грн.. 04 січня 2012 року на його ім»я видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - легкового автомобіля марки Renault Clio Symbol, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, згідно з яким право власності на автомобіль зареєстровано органами ДАІ за ним. Тому, посилання ОСОБА_5 в позовній заяві на те, що вказаний транспортний засіб є спільною сумісною власністю не відповідають дійсності, так як з січня 2011 року вони фактично припинили шлюбні відносини через подружню зраду позивачки і стали проживати окремо, спільного господарства з того часу вже не вели, спільного бюджету в них не було, а тому просять суд в позові відмовити.

Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачка Пітішханова/ОСОБА_5/ К.Ю. з 17 квітня 2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1, який було розірвано згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми 04 березня 2015 року, що підтверджується копією рішення суду/а.с.8/. У рішенні Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2015 року про розірвання шлюбу встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами були припинені з січня 2011 року.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження/а.с.9/.

17 листопада 2011 року між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Хохланд Україна», був укладений договір купівлі продажу автомобіля за №2/11, відповідно до якого відповідач придбав у другої сторони (у товариства), де працював на той час, що підтверджується копією трудової книжки/а.с.86/, легковий автомобіль марки Renault Clio Symbol, AU, 1.4, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, об»єм двигуна 1390 куб. см., вартістю 40 000 грн., що підтверджується копією договору купівлі продажу автомобіля та акту приймання передачі автомобіля/а.с.83-85/.

04 січня 2012 року на ім»я відповідача ОСОБА_1 видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - легкового автомобіля марки Renault Clio Symbol, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, згідно з яким право власності на автомобіль зареєстровано органами ДАІ за відповідачем, що підтверджується копією свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та технічний паспортом /а.с.97/.

Судом у рішенні Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2015 року про розірвання шлюбу встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами були припинені з січня 2011 року, тому легковий автомобіль марки Renault Clio Symbol AU, 1.4, 2006 року випуску, придбаний відповідачем 17 листопада 2011 року є особистою приватною власністю відповідача ОСОБА_1 та не підлягає поділу.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом ч. 6 ст. 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв»язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Згідно роз»яснень, наданих у п.п. 23, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім»я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно до ч. 6 ст. 57 СК України може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин.

Оскільки судом у рішенні про розірвання шлюбу встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2011 року, тому легковий автомобіль марки Renault Clio Symbol AU, 1.4, 2006 року випуску, придбаний відповідачем 17 листопада 2011 року є особистою приватною власністю відповідача ОСОБА_1 та не підлягає поділу, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч.6 ст. 57 Сімейного кодексу України, п.п. 23, 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, ст. ст. 3, 10-11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову Пітішханової /ОСОБА_1/ ОСОБА_2 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ КЛИМЕНКО А.Я.