Справа №583/3585/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кудін А. М.
Номер провадження 22-ц/788/1408/16 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Попруги С. В. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Охтирська міська державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_3 просила суд усунути від права на спадкування за законом її рідну сестру ОСОБА_4, як спадкоємця першої черги після померлої матері ОСОБА_5

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її матір ОСОБА_5, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги права на спадкування є рідні діти померлої - позивач та відповідач по справі. В серпні 2014 року стан здоров'я ОСОБА_5 різко погіршився, тому за нею постійно доглядав онук ОСОБА_6, який є сином позивача по справі, а з січня 2015 року до м. Охтирка приїхала ОСОБА_3 та особисто стала піклуватися про матір. Зазначає, що ОСОБА_4 взагалі не доглядала за своєю матір'ю, яка була у безпорадному стані через похилий вік та тяжку хворобу, не цікавилася її життям та станом здоров'я, тому немає права на спадкування після її смерті.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.07.2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення із-за безпідставності заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення, постановивши нове про задоволення позову, та повторно допитати свідків.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що судом не було досліджено: інформацію щодо дзвінків на мобільні та стаціонарний номери телефонів, що були витребувані за ухвалою суду на мають значення для справи; змісту заяви ОСОБА_5 щодо призначення ОСОБА_6 в якості її помічника; особистого листа ОСОБА_5 до її онука, в якому вона прямо зазначала, що ОСОБА_4 зовсім їй не допомагає; копії чеків, поданих свідком ОСОБА_6 щодо купівлі медикаментів, продуктів харчування та будматеріалів.

Крім того, ОСОБА_4, знаючи про безпорадний стан своєї матері, виїжджала за кордон та перебувала на території Швейцарської Конфедерації, про що підтверджує довідка, надана Державною прикордонною службою України за запитом суду.

Також, відповідачем не надано належних доказів того, що ОСОБА_5 не потребувала сторонньої допомоги та не була у безпорадному стані. Протилежне підтверджується висновком, виданим Охтирською ЦРЛ, та показаннями лікарів, на обліку яких перебувала ОСОБА_5, а тому і показання свідків зі сторони відповідача не можна брати до уваги, оскільки вони не мають спеціальних знань для такого висновку.

Вказує, що висновок суду про відсутність безпорадного стану ОСОБА_5 у зв'язку з відвідуванням нею бібліотеки у похилому віці та самостійним виходом на подвір'я є хибним, оскільки у цьому їй допомагали інші особи.

В судому засіданні позивач та її представник доводи апеляційної скарги підтримали і просили задовольнити.

Відповідач вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими і тому просила рішення залишити без змін.

Від Охтирської міської державної нотаріальної контори надійшов лист про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що позивач не довела належними доказами факт того, що ОСОБА_5 дійсно потребувала сторонньої допомоги, була у безпорадному стані, а ОСОБА_4 ухилялася від надання останній допомоги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції частково виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5 у віці 88 років, яка проживала у квартирі за адресою: АДРЕСА_2, що належала їй на праві власності, та є матір'ю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 4, 139-140).

Постійним місцем мешкання позивача є м. Вінниця, а відповідача - м. Охтирка Сумської області (т. 1 а.с. 8, 15).

Висновком ЛКК від 04.09.2014 року № 167/14, виданого Охтирською ЦРЛ, встановлено, що ОСОБА_5 хворіла та за станом здоров'я потребувала стороннього догляду та допомоги, була не здатною до самообслуговування. Починаючи з квітня 2014 року протягом року до дня смерті спостерігалась лікарями.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла написала заяву онуку - ОСОБА_6, де вона просила бути її помічником, оскільки «Світлана» не допомагає (т. 1 а.с. 28, т. 2 а.с. 26-27).

У зв'язку з незадовільним станом здоров'я, на підставі заяви померлої ОСОБА_5 до управління соціального захисту населення Охтирської міської ради, 05.09.2014 року їй за життя було призначено помічника - онука ОСОБА_6, з правом одержувати пенсію, аліменти, заробітну плату, поштову кореспонденцію, представляти її в органах державної влади та місцевого самоврядування, в організаціях, діяльність яких пов'язана з обслуговуванням населення (т. 1 а.с. 29, 56).

За даними головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відповідач з 11 січня по 01 березня 2015 року перебувала на території Швейцарської Конфедерації, де відвідувала свою доньку.

Згідно свідоцтва про поховання № 191 від 10.04.2015 року поховала ОСОБА_5 донька ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 133).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_5 заповіт не складено.

Отже, представленими сторонами доказами доведено в суді, що дійсно їх мати перебувала у безпорадному стані через похилий вік та тяжку хворобу і тому потребувала стороннього догляду, який за рішенням управління соціального захисту населення Охтирської міської ради було покладено на онука ОСОБА_6, і прийнятий до уваги факт відвідування померлою міської бібліотеці цих обставин не спростовує.

Висновки суду про недоведеність безпорадного стану за життя померлої ОСОБА_5 є хибними. Але доводи апеляційної скарги про невідповідність такого висновку суду обставинам справи не дають підстав для скасування або зміни оскарженого рішення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, спадкоємцями першої черги на спадкування після смерті ОСОБА_5 є її діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до роз'яснень п. 6 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивач при вирішенні спору про усунення рідної сестри від права на спадкування за законом повинна довести не тільки факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи, а й факт ухилення спадкоємця від надання спадкодавцеві допомоги.

З приведених вище норм матеріального права слід визначити, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

В судому засіданні позивач підтвердила і не спростувала заперечення сестри щодо обставин проведення ремонту в приміщенні квартири матері для святкування її 60-річчя восени 2014 року, прояви турботи для надання медичної допомоги матері з боку відповідача та її сина 03.01.2015 року, яким була викликана швидка допомога через погіршення стану бабусі, відвідування відповідачем матері на різдвяні свята перед від'їздом за кордон.

Обставина не направлення позивачу довідки про медичний стан її матері для придбання квитка на проїзд з м. Вінниця до м. Охтирка у період різдвяних свят, не є належним доказом прояви з боку відповідача умисних дій, які б свідчили про її ухилення від виконання своїх обов'язків по догляду за хворою матір'ю і тому колегія суддів їх відхиляє.

Огляд представлених роздруківок про телефонні дзвінки свідчать про спілкування померлої з доньками, і той факт, що розмови по телефону з донькою ОСОБА_4 ініціювалися померлою матір'ю, не може свідчити про факт умисного ухилення доньки від надання допомоги.

Отже, оскільки обставини, які б свідчили, що відповідач, яка мала можливість надати матері допомогу умисно ухилялася від вчинення таких дій не знайшли свого підтвердження в суді. Рішення місцевого суду про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування за законом її сестри відповідає вимогам закону.

Окрім того, доводи апеляційної скарги про не дослідження судом інформації щодо дзвінків на мобільні та стаціонарний номери телефонів, змісту заяви та листа ОСОБА_5, копій чеків, довідки про факт перетинання державного кордону відповідачем не приймаються до уваги, оскільки інформація в даних документах може свідчити лише про факт певних телефонних розмов, про певне відношення померлої відносно ОСОБА_4, про купівлю певних товарів, про перебування відповідача за межами України, але не можуть вказувати про умисне, усвідомлене ухилення ОСОБА_4, за наявності матеріальної та фізичної змоги, від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу ОСОБА_5

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судом постановлено обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, тому відхиляються.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: