АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою через представника ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання земельної ділянки та житлового будинку особистою приватною власністю,

в с т а н о в и л а :

13.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3; житловий будинок АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3. Посилаючись на те, що невжиття таких заходів може унеможливити реальне виконання рішення суду.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 21.04.2016 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання земельної ділянки та житлового будинку особистою приватною власністю.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову. Посилається на неправильне застосування норм процесуального права. А саме, суд не врахував, що відповідачка є наркозалежною та у неї знаходяться всі оригінали документів, а відтак вона може продати майно, що є предметом спору до ухвалення рішення. Дані обставини свідчать про те, що існує реальна загроза невиконання рішення суду, якщо позов буде задоволено.

Сторони у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомила, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

______________________________________

Справа № 760/6899/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц-796/8154/2016

Головуючий у суді першої інстанції: УкраїнецьВ.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що відповідачем можуть бути вчинені дії по відчуженню майна, або існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 152 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має виходити у першу чергу із предмета позову та правовідносин, які склалися між сторонами.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд не звернув уваги на те, що майно, на яке позивач просив накласти арешт є предметом спору та не надав будь - якого обґрунтування доводам заявника про те, що наявність оригіналів документів про право власності у відповідачки може призвести до відчуження майна.

Оскільки земельна ділянка, на яку позивач просить накласти арешт є предметом спору висновки суду про безпідставність вимог про забезпечення позову є помилковими.

Відтак ухвала суду підлягає скасуванню.

Разом з тим, у наданих матеріалах справи відсутні будь - які докази про те, що власником спірної земельної ділянки є відповідач, що перешкоджає суду апеляційної інстанції вирішити питання про постановлення нової ухвали.

Заявник також просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 та одночасно зазначає про те, що зазначений будинок у встановленому порядку на праві власності ще не зареєстрований. Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув.

Оскільки судом належним чином не перевірені доводи про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову, а також без з`ясування обставин про те, за ким зареєстроване спірне майно на час вирішення питання про забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді