Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2016 Справа №607/14573/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунцьо С.В.

при секретарі с/з Ліщинському О.І.

за участю прокурора Галас Н.В.

представника психіатричного закладу, лікаря-психіатра Баранюк Н.М.

особи, щодо якої розглядається питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі цивільну справу за заявою представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Баранюк Наталії Михайлівни про примусову госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку,-

В С Т А Н О В И В:

Лікар - психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Баранюк Н.М. звернулася в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із заявою про госпіталізацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 у примусовому порядку в психіатричний заклад без його згоди.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що у ОСОБА_3 наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його безпорадність та неможливість самостійно задовольняти свої основні життєві потреби. ОСОБА_3 поступив в стаціонар лікувального закладу 20.12.2016 року о 09.25 год. в супроводі сестри ОСОБА_4 за скеруванням амбулаторно - поліклінічного відділення, в зв'язку з діагнозом: важка розумова відсталість, синдром емоційно - вольової нестійкості.

У судовому засіданні представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікар-психіатр Баранюк Н.М. заяву підтримала і просить її задовольнити.

Прокурор Галас Н.В. в судовому засіданні підтримав заяву про госпіталізацію ОСОБА_3 у примусовому порядку в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без його згоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був госпіталізований в друге психіатричне відділення ТОККПНЛ 20.12.2016 р. о 09 год. 25 хв. за заявою його сестри ОСОБА_4 у зв'язку із погіршенням стану його здоров'я, а також тим, що він став агресивним, б'ється, втікає з дому, на зауваження не реагує, проявляє агресію до рідних, оточуючих, побив вікна та посуд.

Висновком комісії лікарів - психіатрів Тернопільської ОККПНЛ від 20.12.2016 року, встановлено, що у гр. ОСОБА_3 наявний тяжкий психічний розлад - діагноз: важка розумова відсталість, синдром емоційно - вольової нестійкості, який обумовлює його безпорадність та неможливість самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, а тому потребує стаціонарного обстеження та лікування без його згоди в примусовому порядку.

Із анамнестичних відомостей пацієнта ОСОБА_3 встановлено, що він з дитинства відставав у фізичному та психічному розвитку від своїх однолітків, навчався 3 роки в допоміжній школі - інтернаті, ніде більше не навчався та не працював, в армії не служив. ОСОБА_3 є інвалідом 11 групи довічно з дитинства, тобто з 1999 року по даному захворюванню. Поступив повторно на обстеження та лікування в зв'язку із погіршенням стану здоров'я: став неспокійний, дратівливий, легко збудливий, б'ється, на зауваження рідних не реагує, проявляє агресію, не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби.

В судовому засіданні законний представник ОСОБА_4 не заперечила щодо примусової госпіталізації ОСОБА_3 у психіатричний заклад для проходження лікування стаціонарно, та пояснила,що стан хворого значно погіршився, він не може самостійно задовольняти свої життєві потреби.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22.02.2000 року, особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Таким чином суд вважає, що госпіталізація ОСОБА_3 до психіатричного закладу є доцільною та відповідає його інтересам, оскільки хворий може завдати шкоди як собі, так і оточуючим, внаслідок захворювання він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, у відповідності із ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» наявні всі підстави для госпіталізації ОСОБА_3 у психіатричну лікарню в примусовому порядку, а тому заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 60, 212, 218, 223, 279-282, 294 ЦПК України, ст.13, 14, 16 Закону України "Про психіатричну допомогу ", Рішенням Конституційного суду України у справі № 2-рп/2016 від 1 червня 2016 року, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Баранюк Наталії Михайлівни про примусову госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку - задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку громадянина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, на стаціонарне лікування в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо