Справа № 333/6054/16-ц
Провадження № 2-о/333/382/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Герасименко С.Г.,

народних засідателів Вайткус Я.В.,

Бутко Т.В.,

при секретарі Уляницькій Д.О.,

за участю прокурора Бондаренко А.Л.,

представника лікарні ОСОБА_2,

лікаря-психіатра ОСОБА_3,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_4,

законного представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву головного лікаря КУ «Обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 про госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у психіатричну лікарню у примусовому порядку.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_4, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 є інвалідом II групи безстроково по психічному захворюванню. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2010 року визнаний недієздатним. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2010 року опікуном призначена мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 З анамнезу відомо, що змінився в поведінці з 2007 року, коли став замкнутим, перестав спілкуватися з друзями, перестав стежити за своїм зовнішнім виглядом, не було бажання працювати, сам з собою розмовляв, побив дівчину, з якою зустрічався, називав її «відьмою»; удома побив меблі, на стінах малював малюнки релігійного змісту. У січні 2008 року був вперше госпіталізований в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Виставлений діагноз: «Шизофренія». У клінічній картині захворювання виявляв маячні ідеї відношення, релігійного змісту, психофізичної дії, управління ззовні, слухові обмани коментуючого, імперативного характеру. У періоди загострення захворювання проявляє агресію до матері, батька, оточуючих. Всього більше 20 госпіталізацій. Остання виписка із стаціонару 18.10.2016 року. Після виписки підтримуюче амбулаторне лікування приймає нерегулярно через відсутність критики до хвороби. Зі слів матері-опікуна, психічний стан змінився: став злобним, агресивним, загрожує фізичною розправою матері, постійно розмовляє «з Богами», кричить «хочу до диявола», при цьому намагався відкрити вікно (живуть на 9 поверсі), б'є матір, пояснюючи, «що так казав Бог», вважає матір «Богом смерті», а себе «вічним життям». Заявляє, що він чує «голоси», які говорять, що треба пити бензин, облитися бензином, підпалити себе і викинутися з 9 поверху. 03.11.2016 року у супроводі матері-опікуна звернувся в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОС у зв'язку з погіршенням психічного стану. Оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу, у зв'язку з чим був госпіталізований в примусовому порядку. 04.11.2016 року в 8:50 оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: контакт малопродуктивний, на питання відповідає з роздратуванням, мова гучна, викрикує окремі слова. Незадоволений питаннями, що ставляться. Дистанцію не дотримує. Неспокійний, метушливий. Заявляє, «я - вічне життя... Бог начала... а мати - Бог смерті, вона не повинна жити... голоси примушують пити бензин, облити себе бензином і викинутися з 9 поверху... буде летіти факел...». Емоційно нестійкий, до чогось прислухається, придивляється, озирається по сторонах, схоплюється, кудись прагне. Інструкції не виконує. Критика до хвороби відсутня. Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, а також агресивну поведінку по відношенню до матері-опікуна, примусова госпіталізація доцільна, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хворий потребує обов'язкової госпіталізації.

Прокурор не заперечує проти задоволення заяви.

Законний представник хворого не заперечує проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворого, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 04.11.2016 р. вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 04.11.2016 р., встановлено, що ОСОБА_4 страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервної течії, галюцинаторно-параноїдний синдром, з високою вірогідністю скоєння суспільно-небезпечної дій. Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для оточуючих.

Керуючись ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 280, 281, 282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву Комунального підприємства «Обласна психіатрична лікарня» задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у КУ «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради (м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 6) у примусовому порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області, через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Г. Герасименко

Народні засідателі Я.В. Вайткус

Т.В. Бутко