Справа № 318/1102/16-ц
Номер провадження №2/318/396/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. м. Камянка-Дніпровська

Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області в складі: судді Васильченка В.В.; при секретарі Крук О.В.; за участю: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що 23.04.2007 року між сторонами укладено договір № ZPA0AN00002014, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 62 631,64 грн. на термін до 23.04.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В якості забезпечення зобовязань щодо погашення кредиту відповідач уклав з Банком договір застави рухомого майна № ZPA0AN00002014 від 23.04.2007 року згідно якого відповідач надав в заставу наступне майно транспортний засіб марки DAEWOO; модель Nexia; рік випуску: 2007; тип ТЗ: Легковий седан; номер кузова (шасі): XWB3L31UD7A230168, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу на праві власності, що підтверджується техпаспортом АРС №019273, виданим РЕВ МРВ ДАІ №4 від 20.04.2007 року.

Відповідач заборгованість за кредитним договором не погасив, у зв'язку з чим станом на 08.02.2016р. має заборгованість 279 481,41 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 39 559,57 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 37 294, 42 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 3 543, 05 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 199 084,37 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 з'явився, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, заперечував проти застосування позовної давності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 зявився, позов не визнав, надав суду заяву якою просить застосувати до вимог позивача строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог повністю через його пропуск (Т. 1 а.с.43-45).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими доказами.

23.04.2007 року між сторонами укладено договір № ZPA0AN00002014, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 62 631,64 грн. на термін до 23.04.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором не оговорено (Т.1 а.с. 9-10).

Через неналежне виконання позичальником його обов'язків, передбачених договором № ZPA0AN00002014 від 23.04.2007 року, банк 12.05.2016 року звернувся до суду та просить стягнути за свою користь заборгованість в розмірі 279 481,41 грн., яка станом на 08.02.2016 року, складається з наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 39 559,57 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 37 294, 42 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 3 543, 05 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 199 084,37 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 29.04.2011 року позовні вимоги позивача до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави: транспортний засіб марки DAEWOO; модель Nexia; рік випуску: 2007; тип ТЗ: Легковий седан; номер кузова (шасі): XWB3L31UD7A230168, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу на праві власності, що підтверджується техпаспортом АРС №019273, виданим РЕВ МРВ ДАІ №4 від 20.04.2007 року було задоволено (Т.2 а.с. 104).

22.06.2016 року в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_3 надано заперечення на позовну заяву та застосування строків позовної давності (Т. 1, а.с. 33-35, 43-45).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору № ZPA0AN00002014 від 23.04.2007 року, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Позичальник мав погашати кредит шляхом щомісячного платежу з 15 по 20 число кожного місяця.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. 1, ч. 3 ст. 264 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Правова позиція з питання застосування позовної давності за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, визначених щомісячними періодичними платежами, викладена в постановах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 р. № 6-116цс13 та від 19 березня 2014 р. № 6-20цс14.

Перебіг позовної давності у цих кредитних правовідносинах розпочався 10 травня 2011 року, тобто з моменту набрання законної сили рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області, і тривав протягом 3 років - по 10 травня 2014 року включно, а позивач звернувся до суду з позовом 12.05.2016 року, тобто після спливу позовної давності.

Клопотання про поновлення строку позовної давності представник позивача не заявляв.

Відповідач та його представник просять застосувати строк позовної давності.

Відповідно до п.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В звязку із відмовою в задоволенні позову судові витрати позивачеві не компенсуються.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Васильченко