Номер провадження: 22-ц/785/4997/16
Головуючий у першій інстанції Мишко В. В.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі :

головуючого Станкевича В.А.

суддів Бабія А.П.

- Варикаші О.Д.

при секретарі Желєзнові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі та за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середньої заробітної плати за час затримки у видачі трудової книжки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськ районного суду Одеської обласмті і від 11 травня 2016 року, -

встановила:
31.10.2013 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 (далі по тексту - відповідач) про визнання правонаступником військової частини НОМЕР_1 військову частину НОМЕР_2 (а.с.1).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.11.2013 року відкрито провадження по справі № 495/8703/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_2 про визнання правонаступником військової частини НОМЕР_1 військову частину НОМЕР_2 . Справу призначено до розгляду (а.с.6).

18.11.2013 року позивачем - ОСОБА_1 , подано до суду додаткову позовну заяву по справі № 495/8703/13-ц, якою визначено відповідачем ВЧ НОМЕР_1 та згідно з якою він просив суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 46 320 грн. за період з 07.12.2012 року по 07.12.2013 року, тобто з моменту винесення апеляційним судом Одеської області рішення, яким було поновлено ОСОБА_1 на посаді юрисконсульта ВЧ НОМЕР_1 з 19.07.2007 року (а.с.14-15).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.12.2013 року змінено відповідача по справі № 495/8703/13-ц з Військової частини НОМЕР_2 на Військову частину НОМЕР_1 (далі по тексту - відповідач) (а.с.24).

16.01.2014 року відповідачем - ВЧ НОМЕР_1 , подано до заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 , згідно з яким відповідач просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі з тих підстав, що при передислокації військової частини ОСОБА_1 , який працював юрисконсультом у військовій частині на підставі строкового трудового договору, написав заяву про відмову від переведення, у зв`язку з чим був звільнений. За місяць до передислокації 11.06.2007 року ОСОБА_1 з ВЧ НОМЕР_1 під розпис в книзі обліку трудових книжок забрав свою трудову книжку, після чого без поважних причин не з`являвся на робочому місці.

Крім того, укладений з ОСОБА_1 трудовий договір був строковим, до моменту укомплектування посади юрисконсульта військовослужбовцем, тобто до 18.06.2007 року винесення МО України наказу № 561 про призначення на посаду юрисконсульта військовослужбовця ОСОБА_2 (а.с.36).

11.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ВЧ НОМЕР_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 240 000 грн. за період з 19.07.2007 року по сьогоднішній день, тобто з моменту поновлення ОСОБА_1 на посаді юрисконсульта ВЧ НОМЕР_1 на підставі винесеного 07.12.2012 року апеляційним судом Одеської області рішення (а.с.86-87).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.03.2014 року відкрито провадження по справі № 495/1742/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі. Справу призначено до розгляду (а.с.93).

04.02.2016 року позивачем - ОСОБА_1 , подано до суду уточнену позовну заяву по справі № 495/1742/14-ц, згідно з якою він просив суд стягнути на його користь з відповідача - ВЧ НОМЕР_1 , середню заробітну плату за час затримки у видачі трудової книжки, посилаючись на те, що при його звільненні з ВЧ НОМЕР_1 належним чином оформленої трудової книжки він не отримав (а.с. 110).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2016 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 495/8703/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі та цивільну справу № 495/1742/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про стягнення середньої заробітної плати за час затримки у видачі трудової книжки. Присвоєно об`єднаній справі № 495/8703/13-ц.

19.04.2016 року відповідачем - ВЧ НОМЕР_1 , подано заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_1 , згідно з яким відповідач просив в їх задоволенні відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у вже поданому 16.01.2014 року до суду заперечені (а.с. 128-129).

Позивач - ОСОБА_1 , в судових засіданнях 20.04.2016 року та 11.05.2016 року заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі та про стягнення середньої заробітної плати за час затримки у видачі трудової книжки підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - ВЧ НОМЕР_1 . в судові засідання 20.04.2016 року та 11.05.2016 року не з`явився, згідно з поданим до суду 19.04.2016 року клопотанням просив розглянути справу без участі представника військової частини у зв`язку з відсутністю фінансування на відрядження (а.с. 126).

Рішенням Білгород-Дністровського міськ районного суду Одеської обласмті і від 11 травня 2016 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 про стягнення заборгованості по заробітній платі та позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середньої заробітної плати за час затримки у видачі трудової книжки відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.02.2007 року між командиром ВЧ НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 , виступаючи від імені установи, та працівником ОСОБА_1 укладено строковий трудовий договір (а.с.4).

Відповідно до пункту 2 Договору, дозволяється тимчасово заміщати вакантну посаду військовослужбовця не військовослужбовцем. Допускати до виконання обов`язків за зазначеним переліком посад у порядку суміщення не дозволяється. Прийняття на посаду здійснюється після Укладення даного трудового договору на визначений термін «до комплектування цієї посади військовослужбовцем».

Згідно із пунктом 4 Договору, працівник, що прийнятий на посаду військовослужбовця юрисконсульта ВЧ НОМЕР_1 зобов`язується звільнити цю посаду за вимогою командування у разі комплектування її військовослужбовцем без дотримання вимог по попередженню про звільнення з посади за два місяці до звільнення.

Дія даного договору розповсюджується на весь час роботи по займаній посаді (п.6 Договору).

Строковий трудовий договір від 07.02.2007 року підписаний обома сторонами, командиром ВЧ НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , має печатку ВЧ НОМЕР_1 та складений, у відповідності до п. 7 Договору, у двох примірниках, які знаходяться по одному у кожної із сторін (а.с.4).

Згідно із Витягом з Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.02.2007 року за № 29, ОСОБА_1 прийнято на роботу юрисконсультом з 07.02.2007 року з посадовим окладом 460 грн. на місяць. Встановлено ОСОБА_1 , строк випробування один місяць. Підстава: заява ОСОБА_1 (вх. № 37/158 від 06.02.2007 року) (а.с.38).

Витягом з Книги обліку трудових книжок ВЧ НОМЕР_1 , 11.06.2007 року підтверджується, що ОСОБА_1 було отримано на руки його трудову книжку, про що свідчить його особистий підпис (а.с.39-41).

Згідно із складеним командиром ВЧ НОМЕР_1 Витягом з організації заходів у ЗС України, директивою МО України від 29.12.2006 року № 322/1/016 «Про проведення організаційних заходів у ЗС України у 2007 році», директивою Командуючого ЗС України від 17.01.2007 року № 350/106/01 «Про проведення організаційних заходів у ПС ЗС України у 2007 році», Наказу Командуючого ПК «Південь» від 21.02.2007 року № 05 «Про проведення заходів по передислокації зенітно-ракетного полку, окремих зенітно-ракетних дивізіонів (с. Олексіївка, Одеська область)» вирішено передислокувати управління зенітно-ракетного полку на фонди військового містечка № НОМЕР_4 м. Донецьк (а.с.43).

Відповідно до Витягу з Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2007 року за № 163, лейтенанта юстиції ОСОБА_2 , призначеного наказом Міністра оборони України від 18.06.2007 року № 561 на посаду юрисконсульта, який прибув з НЮА України м. Харків, з і 18.07.2007 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. Вирішено вважати, що справи та посаду прийняв і з 18.07.2007 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Встановлено оклад за посадою 158 грн. (а.с.45).

Згідно із Витягом з Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2007 року за № 164, ОСОБА_1 , юрисконсульта, звільнено з роботи 19.07.2007 року у зв`язку з відмовою працівника від переведення в іншу місцевість разом з частиною, п.6 ст.36 КЗпІІ України. Наказано виплатити ОСОБА_1 : вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку, ст. 44 КЗпІІ України; грошову компенсацію за невикористану відпустку за робочий період з 07.02.2007 року по 19.07.2007 року; грошову надбавку у розмірі 50 % за підтримання бойової готовності за період з 01.07 до 18.07.2007 року; грошову надбавку у розмірі 50 % за складність та напруженість за період з 01.07 по 18.07.2007 року. Підстава: заява ОСОБА_1 (а.с.42).

ОСОБА_1 обґрунтовуючи підстави для задоволення його позовних вимог про стягнення на його користь з ВЧ НОМЕР_1 заборгованості по заробітній платі в сумі 46 320 грн. за період з 07.12.2012 року по 07.12.2013 року посилався на той факт, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 07.12.2012 року його було поновлено на посаді юрисконсульта ВЧ НОМЕР_1 з 19.07.2007 року.

Виходячи з матеріалів справи суд першої інстанції правильно вважав, що такі доводи та вимоги ОСОБА_1 є безпідставні та необґрунтовані, оскільки з матеріалів справи вбачається та було вище зазначено, на підставі Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2007 року за № 164 звільнено з роботи 19.07.2007 року у зв`язку з відмовою працівника від переведення в іншу місцевість разом з частиною, п. 6 ст. 36 КЗпП України.

В липні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ВЧ НОМЕР_1 про визнання трудового договору 07.02.20 07 року та поновлення його на роботі, на посаді юрисконсульта ВЧ НОМЕР_1 .

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2012 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання трудового договору 07.02.2007 року та поновлено його на роботі, на посаді юрисконсульта ВЧ НОМЕР_1 було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 07.12.2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного куду Одеської області від 03.10.2012 року скасовано. Позов ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання трудового договору 07.02.2007 року та поновлення його на роботі, на посаді юрисконсульта ВЧ НОМЕР_1 задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді юрисконсульта ВЧ НОМЕР_1 з 19.07.2007 року (а.с.16).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2014 року касаційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Одеської області від 07.12.2012 року скасовано, передано справу на новий розгляд до апеляційного суду (а.с.76-79).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.05.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2012 року залишено без змін (а.с.73-75).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.06.2015 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2012 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 13.05.2015 року. Відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2012 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13.05.2015 року за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання трудового договору дійсним та поновлення на роботі (а.с.114-115).

Таким чином, вказаними судовими рішеннями встановлено факт правомірного звільнення ОСОБА_1 з роботи (з посади юрисконсульта ВЧ НОМЕР_1 ) 19.07.2007 року у зв`язку з відмовою працівника від переведення в іншу місцевість, на підставі чого йому і було відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання трудового договору дійсним та поновлення на роботі.

Оскільки, ОСОБА_1 вважається таким, що звільнений з роботи (з посади юрисконсульта ВЧ НОМЕР_1 ) 19.07.2007 року правомірно, то суд першої інстанції правильно вважав, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на його користь з ВЧ НОМЕР_1 заборгованості по заробітній платі в сумі 46 320 грн. за період з 07.12.2012 року по 07.12.2013 року.

Крім того, ОСОБА_1 , просив суд стягнути на його користь середню заробітну плату за час затримки у видачі трудової книжки, посилаючись на те, що при його звільненні з ВЧ НОМЕР_1 належним чином оформленої трудової книжки він не отримав.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що за місяць до звільнення 19.07.2007 року ОСОБА_1 , юрисконсульта ВЧ НОМЕР_1 . з роботи, ОСОБА_1 було отримано на руки його трудову книжку, про що свідчить його особистий підпис, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з Книги обліку трудових книжок ВЧ НОМЕР_1 (а.с. 39-41).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13.05.2015 року (а.с.73-75), яке набрало законної сили, встановлено факт того, що ОСОБА_1 отримана на руки трудова книжка 11.06.2007 року, що підтверджено його власноручним підписом, тому вини ВЧ НОМЕР_1 щодо порушення прав ОСОБА_1 з приводу неналежного оформлення трудової книжки немає, а відповідні посилання ОСОБА_1 є безпідставними.

Відповідно до ч. З ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки будь-яких допустимих та переконливих доказів на підтвердження законності позовних вимог суду не надано, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність та безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі та про стягнення середньої заробітної плати за час затримки у видачі трудової книжки, у зв`язку з чим в їх задоволенні необхідно відмовити.

Враховуючи все вищевикладене колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськ районного суду Одеської обласмті і від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області В.А. Станкевич

А.П. Бабій

О.Д. Варикаша