Справа № 473/3470/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"21" грудня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дорошівської сільської ради Вознесенського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом

ВСТАНОВИВ:

21.11.2016 року позивач ОСОБА_1, яка є спадкоємцем за заповітом після смерті 13.01.2012 року ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), який є спадкоємцем за заповітом після смерті 13.01.2012 року ОСОБА_3, Дорошівської сільської ради Вознесенського району (далі відповідач 2) про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно - земельну ділянку площею 12,50 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Дорошівської сільської ради Вознесенського району.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що він прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, заповіти спадкодавцем були складені 19.10.2007 року о 10 год. 00 хв. (на користь позивача), і в цей же день о 10 год. 15 хв. на користь відповідача ОСОБА_2

Посилаючись на те, що отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом не має можливості через те, що нотаріус із змісту двох заповітів однозначно не розуміє який із заповітів вважати дійсним: перший або другий та не зрозуміло яке майно по заповіту на користь відповідача ОСОБА_2 було заповідано: все майно чи лише грошові внески, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача - Дорошівської сільської ради Вознесенського району - в судове засідання не зявився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що він спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняв, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, з позивачем ОСОБА_1 протиріч щодо тлумачення заповітів складених спадкодавцем немає, і розуміє, що йому було заповідано лише грошові внески, а інше майно заповідано ОСОБА_1

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 13.01.2012 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітами згідно зі статтею 1235 ЦК України після смертіОСОБА_3, яка склала два заповіти 19.10.2007 року: о 10 годині на користь ОСОБА_1, за яким розпорядилась передати їй все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, та о 10 годині 15 хвилин на користь ОСОБА_2 за яким розпорядилась передати йому все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, а саме грошові внески, які зберігаються у філії 3153/010 Вознесенського відділення в с.Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області на рахунку № 91551/2064.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті 13.01.2012 року ОСОБА_3 шляхом подання письмової заяви до нотаріальної контори протягом шести місяців з часу відкриття спадщини згідно ч.1 ст. 1235 ЦК України, відповідач ОСОБА_2 спадщину не прийняв.

Згідно ст.1254 ч.2 ЦК України заповіт, який був складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Враховуючи тлумачення двох заповітів, які були складено в один день 19.10.2007 року самими спадкоємцями, проаналізувавши їх зміст щодо об»єктів спадкування, суд вважає, що заповіт складений 19.10.2007 року о 10 год. 15 хв. на користь ОСОБА_2 скасовує попередній заповіт складений 19.10.2007 року о 10 год. 00 хв. на користь ОСОБА_1 лише в частині виключення із обсягу спадкового майна, належного спадкодавцю грошових коштів.

Таким чином, суд вважає, що діють обидва заповіти складені ОСОБА_3.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Із копії Державного акту на право приватної власності на землю (серія RA №064544) виданого на підставі розпорядження Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області №633-р від 30.12.2004 року ОСОБА_3 було передано у власність земельну ділянку загальною площею 12,50 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Дорошівської сільської ради Вознесенського району і даний акт було зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів за №07.

Таким чином, за життя спадкодавець набув право власності на земельну ділянку і тому спадкоємець також набуває право власності в порядку спадкування в судовому, а не в нотаріальному порядку, через неоднозначне тлумачення нотаріусом змісту заповітів складених 19.10.2007 року ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 12,50 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Дорошівської сільської ради Вознесенського району та належала ОСОБА_3згідно Державного акту на право власності на землю (серія RA №064544) виданого Вознесенською районною державною адміністрацією Миколаївської області на підставі розпорядження від 30.12.2004 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з часу проголошення рішення суду.

Суддя: О.Є. Старжинська