Провадження № 2/742/1400/16
Єдиний унікальний № 742/3267/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідько В.М., при секретарі Карпенко В.О., за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами в м. Прилуки по вул. Фабричній 20, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.10.2014 року на ? частину будинку після смерті чоловіка, а решта ? частина успадкована нею за заповітом після смерті свекрухи, спадкові права перебувають в процесі оформлення. Станом на день звернення до суду в належному їй житловому будинку зареєстрована її колишня невістка ОСОБА_4.

З травня 2015 року відповідачка, в зв»язку з припиненням шлюбних відносин з її сином, не проживає за даною адресою, а оскільки остання тривалий час без поважних причин не проживає в вище зазначеному житловому будинку, позивачка і просить суд визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням та стягнути понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, оскільки відповідачка хоча і знялася з реєстрації, але не втратила право на користування житловим будинком, а тому просить суд визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування житлом будинком 20 по вул.. Фабрична в м. Прилуки та стягнути судові витрати, а саме сплачений при подачі позовної заяви судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.

Відповідачка та її представник заявлені вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на даний час відповідачка знята з реєстрації за адресою вул.. Фабрична 20 в м. Прилуки, у зв»язку з цим відсутні підстави для задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Згідно акту комісії комітету самоорганізації населення № 2 вбачається, що в житловому будинку № 20 по вулиці Фабричній в м. Прилуки зареєстровані але не проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Згідно копії домової книги для прописки громадян, що проживають в житловому будинку №20, що розташований по вул. Фабрична м. Прилуки вбачається, що ОСОБА_4 значилася зареєстрованою з 08 жовтня 2010 року в даному житловому будинку. З 16 грудня 2016 року знята з реєстрації.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ст.ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 6 ЖК України визначено, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян.

Згідно ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Статтею 382 ЦК України визначено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Згідно положень ч.1 ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї та інших осіб.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Відповідно до ст.163 ЖК у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Стаття 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає достовірно встановленим, що ОСОБА_7 не проживає в вищезазначеному житловому будинку з травня 2015 року, а тому позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням обґрунтований та підлягає задоволенню оскільки відповідачка перешкоджає позивачці у здійсненні нею права користування та розпорядження майном.

Що стосується заявлених вимог про стягнення судових витрат, суд приходить до наступних висновків:

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат повязаних з розглядом справи належать: витрати на правову допомогу.

Згідно ч.1ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

З розрахункової квитанції АСВХ №367977 від 26.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 згідно умов укладено з адвокатом ОСОБА_1 договору про надання правової допомоги сплачено 4000,00 грн., а саме виготовлення позовної заяви 800 грн. та представництво ОСОБА_3 в судовому засіданні 3200 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 4000,00 грн., суд враховує, чи була надана позивачу правова допомога в необхідному для такої оплати обсязі (час знаходження в судових засіданнях, час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та час ознайомлення з матеріалами справи в суді), чи не перевищує ця плата граничні розміри компенсації таких витрат.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З розрахункової квитанції за надану правову допомогу, яка надана адвокатом ОСОБА_1 вказано, що за виготовлення позовної заяви ОСОБА_3 сплачено 800 грн., які на думку суду підлягають до задоволення. Витрати на правову допомогу та представництво в судовому засіданні, що становить за його розрахунками 3200,00 грн. не відповідають часу фактично наданої правової допомоги та відповідно діям вчинених адвокатом, а тому на думку суду підлягає зменшенню розмір такої допомоги.

Так, з матеріалів справи вбачається, що час в судового засідання, в якому брав участь представник ОСОБА_1, становить 1 година. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували інші вчинені адвокатом дії на виконання договору про надання правової допомоги. А тому, з врахуванням наведених обставин справи, суд приходить до висновку, що адвокатом за надання правової допомоги в судовому засіданні було фактично затрачено 1 година робочого часу. Таким чином, відповідно розмір витрат на цю допомогу, який підлягає стягненню з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 становитиме 55,12 грн. (1 год.х1378 грн.) х 40%).

Беручи до уваги вищевикладене, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 понесені витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати на провову допомогу: за виготовлення позовної заяви - 800 грн., представництво в судовому засіданні- 55 грн. 12 коп., а всього 1406 грн. 32 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60,84, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом задовольнити частково .

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком № 20, який розташований по вул.. Фабричній в м. Прилуки Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені витрати по справі: судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 855 грн.12 коп., а всього 1406 грн. 32 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.М. Бездідько