Справа № 459/1551/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Новосада М.Д.

з участю секретаря судового засідання Марковець Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді подання державного виконавця Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ Львівської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ Львівської області звернувся до суду з поданням, у якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

В обгрунтування подання послалась на те, що на виконанні перебуває виконавчий лист № 459/1694/13-ц, виданий 31.05.2013 року Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частин зі всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 08.04.2013 року до повноліття останнього. Вказав, що постановою від 15.07.2013 було відкрито виконавче провадження. ОСОБА_2 як безробітний у центрі зайнятості не зареєстрований, інформація про працевлаштування чи доходи відсутня, нерухомого майна чи транспортних засобів за ним також не зареєстровано. На виклики боржник не з'являвся, дверей не відчиняв. Станом на 23.05.2016 року заборгованість по аліментах становить 29738,98 грн. Зазначив, що боржник має паспорт для виїзду за межі України й за наявною інформацією прикордонної служби неодноразово перетинав кордон. З огляду на наведені факти, вважає, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, тому просить подання задовольнити й обмежити ОСОБА_5 у праві виїзду за кордон до виконання цих обовязків.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.05.2013 року Червоноградським міським судом Львівської області видано виконавчий лист № 459/1694/13-ц про стягнення ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частин зі всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 08.04.2013 року до повноліття дитини.

Як вбачається з матеріалів подання, 15.07.2013 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 38883396 з виконання вище вказаного виконавчого листа.

Згідно копій рекомендованих повідомлень про вручення, постанову про відкриття виконавчого провадження боржник отримав.

03.12.2014 р. державним виконавцем накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження у мажах суми стягнення.

Згідно листа ГУ ДМСУ у Львівській області від 28.12.2015 року, на обліку ОСОБА_1 не значиться.

Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації від 28.10.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 упродовж травня 2013 року-серпня 2015 року перетинав державний кордон України за внутрішнім паспортом. 26.08.2015 року боржник виїхав за межі України й відміток про повернення немає.

Як видно з актів державного виконавця від 06.10.2016 р., 05.05.2016 р., 23.05.2016 р., при виході на дільницю за місцем проживання боржника дверей ніхто не відчиняв.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 23.05.2016 року за ОСОБА_2 у відділі ДВС рахується несплата аліментів на суму 29 738,98 грн.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Отже, обовязковою умовою тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України є його ухилення від виконання боргових зобов'язань.

На думку суду, саме по собі невиконання рішення суду та вжиття державним виконавцем, на його думку, усіх заходів, спрямованих на його виконання, на що зроблено посилання у поданні, не може розцінюватися як ухилення боржника від виконання зобовязання, а наявність у останнього такого умислу підлягає доказуванню належними та допустимими доказами.

Державним виконавцем не надано суду доказів про наявність у боржника паспорту для виїзду за межі України.

Суд вважає, що державним виконавцем не подано суду жодних доказів як того, що боржник ухиляється від виконання боргових зобов'язань, так і того, що у неї є намір виїхати за кордон з метою ухилення від виконання боргових зобов'язань, а додані до подання матеріали до подання про таке не свідчать.

Враховуючи викладене, подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М. Д. Новосад