Провадження № 6/761/840/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Романчук К.В.,

розглянувши у відкритому судовому в приміщенні суду цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полісмака Олександра Олександровича про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилученням паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Полісмак О.О. (далі по тексту - державний виконавець) звернувся до суду із поданням, погодженим начальником Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Хорішком О.О., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, без вилучення паспортного документа, до виконання зобов'язань покладених на нього рішенням Шевченківського районного суду м.Києва у справі № 2-11651/11.

Подання державним виконавцем мотивовано тим, що на виконанні у Шевченківському РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві перебуває виконавче провадження № 40470983, відкрите на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Києва у справі № 2-11651/11. Разом з тим, оскільки боржник не вчиняє жодних дій для погашення заборгованості, державний виконавець звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з даним поданням.

Державний виконавець у судове засідання не з'явився, просив розглянути подання за його відсутності, враховуючи швидкоплинність процесу розгляду даної категорії справ, суд приходить до висновку про можливість розгляду подання за відсутності державного виконавця на підставі наданих копій матеріалів виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього копії матеріалів виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно з ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п.5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ухилення особи від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, державний виконавець не надав суду доказів, які б давали підстави вважати, що боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2 має намір ухилятись від виконання судового рішення, в тому числі і шляхом залишення території України. Разом з тим, в поданні державний виконавець посилається на те, що боржник не виконує судове рішення та не має майна, на яке можна звернути стягнення.

Таким чином, з матеріалів подання та наданих копій матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржник умисно ухиляється від виконання зобов'язання за рішенням суду або рішення суду може бути невиконаним саме шляхом залишення території України боржником. При цьому, сам факт невиконання в добровільному порядку рішення суду про стягнення коштів, не може вважатися ухиленням від виконання чи перешкоджанням в його виконанні.

Враховуючи, що державним виконавцем не доведено, що боржник умисно ухиляється від виконання зобов'язання за рішенням суду або рішення суду може бути невиконаним саме шляхом залишення території України боржником, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст. 33 Конституції України, ст.ст. 209, 210, 293, 294, 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити старшому державному виконавцю Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полісмаку Олександру Олександровичу в задоволенні подання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилученням паспортного документа.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: