Провадження № 2/761/9480/2016
У Х В А Л А

29 грудня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Макаренко І.О. розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк» про визнання кредитного договору недійсним, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Вказана позовна заява подана з порушенням вимог ст. 121 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивач посилається на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору.

В редакції Закону України «Про судовий збір» до 31.08.2015 року від сплати судового збору звільнялися позивачі, які звернулися із позовом про захист прав споживачів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII, що набрав чинності з 01 вересня 2015 року, внесено ряд змін.

Так, у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір» у чинній редакції позивач не відноситься до пільгових категорій платників судового збору, що звільнені від сплати такого при зверненні до суду із відповідним позовом.

З матеріалів поданого позову вбачається, що останній надійшов до суду 21.12.2016 року, а отже Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору у даному позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання позивної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто, 551 грн. 20 коп.

За таких обставин позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру в розмірі 551,20 грн.

Крім того, із матеріалів поданого позову вбачається, що позивач просить суд визнати кредитний договір недійсним.

Однак, пред'явлені позовні вимоги не стосуються захисту прав позивача, як споживача послуг. Визнання кредитного договору недійсним не є тою послугою, яка може розглядатись на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки даний спір стосується наслідків певних правовідносин (прав і обов'язків), які виникли між сторонами - стягувачем і боржником.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для звільнення від сплати судового збору за подання даного позову, який не є позовом про захист прав споживача, як це помилково визначено позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

За таких обставин вважаю, що вищезазначену позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаного недоліку, а саме: сплатити судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру у розмірі 551,20 грн. на р/р 0011, МФО 820019, , одержувач УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 121 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк» про визнання кредитного договору недійсним, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: