Справа № 743/1451/16-ц
Провадження № 2/743/446/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді СТАШКІВА В.Б.,

при секретарі НЕРУС Н.І.,

за участю: представника Ріпкинської районної державної адміністрації

Чернігівської області ОСОБА_1,

представника Відділу Держгеокадастру у Ріпкинському районі

Чернігівської області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки справу

за позовом ОСОБА_3

до Ріпкинської районної державної адміністрації

Чернігівської області,

Відділу Держгеокадастру у Ріпкинському районі Чернігівської

області

про визнання незаконними та скасування змін до сертифіката

на право на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Відділу Держгеокадастру у Ріпкинському районі Чернігівської області та Ріпкинської районної державної адміністрації, в якому просила:

- визнати незаконними та скасувати зміни, внесені до сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ЧН № 0188208, виданого 06.08.1996 року на підставі рішення Ріпкинської районної державної адміністрації №209 від 10.06.1996 року, про право ОСОБА_4 на земельну частку (пай), площею 3,75 га, в умовних кадастрових гектарах, у землях, що перебували в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса, в частині передачі права на земельну частку (пай) їй (ОСОБА_3);

- зобовязати відділ Держгеокадастру у Ріпкинському районі Чернігівської області анулювати в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Щорса запис щодо передачі їй (ОСОБА_3) права на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса розміром 3,75 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що ОСОБА_4 на законних підставах отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0188208, виданого 06.08.1996 року на підставі рішення Ріпкинської районної державної адміністрації №209. Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області до даного сертифікату на право на земельну частку (пай) за заявою ОСОБА_3 від 29.08.2000 року були внесені зміни, згідно яких право на земельну частку (пай) було передано їй (ОСОБА_3). Однак сама по собі заява власника про передачу права на майно іншій особі, оформлена без передбачених чинним законодавством вимог, не створює юридичних наслідків. Через юридичну необізнаність з діючим законодавством, вважаючи, що на законних підставах позивач отримала право на земельну частку і нотаріального оформлення спадщини не вимагається, вона позбавлена можливості після смерті ОСОБА_4 реалізувати своє право на спадкування.

В судовому засіданні представник Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_1 та представник Відділу Держгеокадастру у Ріпкинському районі Чернігівської області ОСОБА_2, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 не зявилися, надавши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують.

Заслухавши пояснення представника Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_1 та представника Відділу Держгеокадастру у Ріпкинському районі Чернігівської області ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.08.1996 року Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області, на підставі рішення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області №209 від 10.06.1996 року, на ім'я ОСОБА_4 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) (Серії ЧН № 0188208), який посвідчував належність останній права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності Сільськогосподарського підприємства ім. Щорса розміром 3,75 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), який був зареєстрований 8 серпня 1996 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 305.

01.09.2000 року в даний сертифікат в графу "ЗМІНИ, ЯКІ ВНОСЯТЬСЯ ДО СЕРТИФІКАТА У ЗВ'ЯЗКУ З ПЕРЕДАЧЕЮ ПРАВА НА ЗЕМЕЛЬНУ ЧАСТКУ (ПАЙ)" внесені зміни та вказано, що право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_3, на підставі заяви від 29.08.2000 року, тобто не на підставі договору купівлі-продажу, міни, дарування або заповіту.

Виходячи з чинних, на той час, ЗК України та ЦК УРСР, сама по собі заява власника (в даному випадку ОСОБА_4І.) про передачу права на майно іншій особі (в даному випадку ОСОБА_3І.) не є переходом права на земельну частку (пай), тому такі зміни в сертифікат не утворюють юридичних наслідків, а відтак зміни, які були внесені 01.09.2000 року до сертифікату серії ЧН № 0188208 суперечать діючому законодавству.

По справі встановлено, що:

- ОСОБА_4 померла 1 вересня 2000 року, що стверджується її свідоцтвом про смерть (серії І-ЕЛ № 091411);

- спадкова справа після смерті ОСОБА_4, яка сталась 1 вересня 2000 року не заводилась, що вбачається із витягу із спадкового реєстру…;

- ОСОБА_3 має намір, після встановлення юридичних фактів родинних відносин (що ОСОБА_3 є сестрою ОСОБА_4І.), звертатись до відповідного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, яка сталась 1 вересня 2000 року.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів захисту (стаття 16 ЦК України).

Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Виходячи з наведеного, те, що вказані зміни до сертифікату обмежують право ОСОБА_3 на успадкування вказаного права на земельну частку (пай), і в досудовому порядку їх не можна виправити, що вбачається з листа Ріпкинської РДА від 11.09.2014 р. № 328, суд знаходить, що позов слід задовольнити, та захистити права позивачки в спосіб, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, а саме шляхом визнання незаконним та скасування змін, внесених до сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ЧН № 0188208, виданого 06.08.1996 року на підставі рішення Ріпкинської районної державної адміністрації №209 від 10.06.1996 року, про право ОСОБА_4 на земельну частку (пай), площею 3,75 га, в умовних кадастрових гектарах, у землях, що перебували в колективній власності Сільськогосподарського підприємства ім. Щорса, в частині передачі права на земельну частку (пай) ОСОБА_3 та шляхом зобовязання відділу Держгеокадастру у Ріпкинському районі Чернігівської області анулювати в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Щорса запис щодо передачі ОСОБА_3 права на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності Сільськогосподарського підприємства ім. Щорса розміром 3,75 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати зміни, внесені до сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ЧН № 0188208, виданого 06.08.1996 року на підставі рішення Ріпкинської районної державної адміністрації №209 від 10.06.1996 року, про право ОСОБА_4 на земельну частку (пай), площею 3,75 га, в умовних кадастрових гектарах, у землях, що перебували в колективній власності Сільськогосподарського підприємства ім. Щорса, в частині передачі права на земельну частку (пай) ОСОБА_3.

Зобовязати відділ Держгеокадастру у Ріпкинському районі Чернігівської області анулювати в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Щорса запис щодо передачі ОСОБА_3 права на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності Сільськогосподарського підприємства ім. Щорса розміром 3,75 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги - особами, які брали участь, і були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, або протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення - особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення.

Головуючий В.Б.Сташків