У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 02 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 01 липня 2008 року між ЗАТ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № MKD7GA. Згідно якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у виді не поновлюваної лінії в розмірі 7 223,68 доларів США зі сплатою 1,25 % місячних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк по 01 липня 2018 року.

07 липня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до кредитного договору № MKD7GA від 02 липня 2008 року за якою ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у виді не поновлюваної лінії в розмірі 9 183,02 доларів США зі сплатою 1,25 % місячних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк по 01 липня 2018 року. А також, 04 грудня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до кредитного договору № MKD7GA від 02 липня 2008 року за якою ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у виді не поновлюваної лінії в розмірі 7 836,33 доларів США зі сплатою 1,25 % місячних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк по 01 липня 2018 року.

Проте, взяті за зазначеним вище договором зобов'язання відповідач належним чином не виконує, і станом на 24 лютого 2015 року у неї утворилась заборгованість по кредитним платежам на загальну суму 10 656,10 доларів США, що за курсом НБУ складає 301 461,06 грн.

У забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ЗАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено 01 липня 2008 року договір іпотеки. За яким в іпотеку передано житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1. На підставі ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» при невиконанні боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення іпотекодавців.

З урахуванням наведеного, ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити з домоволодіння іпотекодавця.

Рішенням Берегівського районного суду від 09 квітня 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 102листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

У рахунок погашення основного зобов'язання за кредитним договором № MKD7GA від 01 липня 2008 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 у розмірі заборгованості на загальну суму 10 656,10 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24 лютого 2015 року становить 301 461,06 грн, з якої: 7 389,9 доларів США заборгованість за кредитом; 1 335,99 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 343,83 долари США заборгованість по комісії за користування кредитом; 1 071,04 доларів США заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 8,84 доларів США штрафу (фіксована частина) і 507,01 доларів США штрафу (процентна складова) - звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 01 липня 2008 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, що складається з нерухомого майна, а саме: житлового будинку садибного типу загальною площею 59,40 кв. м, житловою площею 44,70 кв. м, який на праві власності належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 23 вересня 2004 року зареєстрованого в реєстрі за № 4991, і зареєстрованого 14 жовтня 2004 року в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - шляхом застосування процедури продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд за початковою іпотечною ціною визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, але в будь-якому разі не менше за вартість визначену в іпотечному договорі у розмірі 58 191,60 грн, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого вповноваження іпотекодавця. У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Виконання рішення суду відстрочено до втрати чинності ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року за № 1304 - VII.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм матеріального та процесуального права, та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині залишити рішення без змін.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду даної справи набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Скасовуючи рішення районного суду та частково задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд виходив з того, що зазначений законом не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині виселення відповідача суд виходив з того, що відсутні передбачені законом підстави для виселення мешканців із зазначеного будинку без надання їм іншого постійного житла, оскільки предмет іпотеки було придбано не за рахунок отриманих кредитних коштів.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року № 6-39цс15.

Колегія суддів вважає, що апеляційний суд правильно встановив характер спірних правовідносин та дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 02 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова