Справа № 175/3338/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 грудня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Реброва С.О.,

за участю секретаря - Пренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Дніпропетровської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Дніпропетровської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Позивач у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно його неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомив. Зі згоди позивача суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину неявки у судове засідання не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 26.10.2013 року до 05 травня 2015 року.

У шлюбі народилася неповнолітня дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року ОСОБА_2 зобов'язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки у розмірі 1000 гривень щомісячно.

Внаслідок невиконання ОСОБА_2 рішення суду за останнім утворилася заборгованість по виплаті мені аліментів на неповнолітню дитину станом на липень 2016 року в сумі 14 000 грн.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків виражається у тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідач не надавав і не надає по цей час матеріальної допомоги неповнолітній дитині, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки.

З моменту припинення шлюбних відносин позивач ОСОБА_1 виховує дитину самостійно, створює їй належні умови виховання, утримує її, купляє одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини, забезпечує її лікування.

Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідував і не відвідує дитину вдома.

Все вищезазначене свідчить про те, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України підставою позбавлення батьківських прав є: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Також відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, особи, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 154 СК України, батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина, у тому числі мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини.

Частинами 1, 2 статті 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності й не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до положень ст. 19 СК орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

На даний час орган опіки та піклування Дніпропетровського району підготував відповідний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

За таких обставин, позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 102 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 130, 173, 174, 130, 223, 257 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, 180, 181, 182, 183, 184 СК України, Конвенцією про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ст. ст. 12, 18 Закону України «Про охорону дитинства», п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Дніпропетровської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, - задовольнити у повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно його неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у сумі 551 грн. 21 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, а саме рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддя С.О.Ребров

Провадження № 2/175/1357/16