У Х В А Л А

Справа № 202/1754/12

Провадження № 2-п/126/9/2016

"12" грудня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцол В. І.

секретар Гримальська С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь заяву представника відповідача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення,

в с т а н о в и в :

Заочним рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 25.12.2012 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості задоволено повністю. Присуджено до стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" боргу в розмірі 977909 грн. 26 коп., та 3219 грн. судового збору.

Представник відповідача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд цього рішення з тих підстав, що як стверджує, відповідач не отримував повістки про призначення справи до розгляду на 25.12.2012 року, крім того, ОСОБА_4 у грудні 2012 року перебував за межами Бершадського району, а саме у м. Києві на роботі, а відтак, не міг бути присутнім в судовому засіданні та повідомити про причини неявки, а також надати належні докази щодо невірності вимог банку про стягнення заборгованості. Копії заочного рішення відповідач не отримував та про його існування дізнався лише згодом від юриста банку. Також, суд при вирішенні спору не прийняв до уваги усіх доказів, які мають істотне значення для вирішення спору, а саме:

Банк своєчасно не поставив поручителя до відома про порушення боржником зобовязань за кредитним договором, з моменту порушення зобовязання по кредитному договору, наслідком чого розмір заборгованості по даному кредитному договору виросла до таких розмірів, що поручитель її погасити не може.

Згідно наданого банком розрахунку останній платіж по кредитному договору ОСОБА_2 здійснив 31.01.2011 року, а позовну заяву банк подав лише 07.05.2012 року - майже через півтора року, що ще раз вказує на пропуск шестимісячного терміну для звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості з поручителя.

Суд також не звернув уваги, що пункт 3.1.2.1. кредитного договору вказує, що починаючи з дати надання кредиту, відсотки за користування кредитом встановлюються у розмірі 14,4 % річних. Також, даним пунктом визначено, що позичальник сплачує відсотки згідно з графіком. Однак, будь-якого графіку до кредитного договору не складалось. Отже пункт 1.2 кредитного договору суперечить пункту 3.1.2.1. кредитного договору.

Крім того, суд при вирішенні спору не прийняв до уваги, що додатковою угодою №1 від 25.12.2007 року, враховуючи відсоткову ставку, яка встановлена п.3.1.2.1 кредитного договору, збільшено відповідальність - п. З додаткової угоди №1, а саме: процентна ставка за користування кредитом встановлюється з розрахунку 18,9 % річних по терміновому кредиту і 37,8 % по простроченому.

Про відсоткову ставку за простроченим кредитом поручителю відомо не було і даної умови в договорі кредитної лінії не викладено, чим збільшена відповідальність поручителя без його повідомлення.

Також, при розгляді позовної заяви суд не звернув уваги на те, що позивачем нараховані пеня та штраф. За порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором банком одночасно нараховані 2 види штрафів.

Суд не звернув уваги на те, що розрахунки позивача надані у табличній формі не відповідають умовам кредитного договору.

Так, згідно п.8.1 Кредитного договору встановлено пеню за порушення строків сплати відсотків - 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення. Однак у табличному розрахунку міститься 15% за порушення сплати ануітетного платежу (не відсотків).

Банк обраховував пеню більш ніж за один рік, а саме: з 22.10.2011 року по у 01.11.2012 року, що є порушенням вимог ст.258 ЦК України. '

Нараховуючи 5% штрафу відповідно до умов п.8.2 кредитного договору банк у таблиці зазначає суму заборгованості, з якої нараховується штраф - 469 186,83 грн. Проте, дана сума не знаходить жодного пояснення ні в позовній заяві ні в заяві про збільшення позовних вимог, ні в таблиці розрахунку заборгованості. Отже її походження невідоме та необгрунтоване.

Повторно без обґрунтування банк використовує вказану суму заборгованості при розрахунку індексу інфляції. Однак, даний індекс інфляції не передбачений а ні кредитним договором, а ні діючим законодавством України.

Таким чином, згідно ст. 549 ЦК України, одночасне застосування 2-х видів штрафів, які є одним видом цивільно-правової відповідальності, суперечить ч. 1 ст. 61 Конституції України.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З огляду на невиконання позичальниками своїх зобовязань за кредитними договорами, банк звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення існуючої заборгованості за тілом кредиту, нарахованих процентів, пені та штрафів.

Судом винесено рішення на користь банку та, як наслідок, не зважаючи на те, що строк дії договору ще не закінчився, суд, з огляду на вимоги ч. 2 ст.1050 ЦК України достроково стягнув з позичальників заборгованість за кредитними договорами.

Представник відповідача ОСОБА_2 надав до суду клопотання про слухання зави про перегляд заочного рішення у його відсутність. Заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник позивача ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не зявився надав на адресу суду заяву, в якій проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення не заперечував, праву просив слухати за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в справі наявні докази, що свідчать про поважність причини неявки в судові засідання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 231,232 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення - задовольнити.

Заочне рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 25.12.2012 року, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості скасувати, справу призначити до розгляду в загальному порядку на 10 год. 30 хв. 12 січня 2017 року в залі судових засідань Бершадського районного суду Вінницької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Гуцол