РІШЕННЯ

Іменем України

04.07.2016 м.Львів

Франківський районний суд міста Львова

в складі :

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі - Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1, за участю третьої особи Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа Франківська районна адміністрація Львівської міської ради про визнання права власності,-

встановив:

Львівська міська рада звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить визнати право власності за територіальною громадою м. Львова на самочинно збудований будинок на вул. Ковалева, 16-а.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що у 2002-му році гр. ОСОБА_2 було дозволено завершення самовільно розпочатої добудови до житлового будинку на вул. Ковалева,16 у м. Львові.

В подальшому рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 04.04.2003р. № 242 ОСОБА_3 було дозволено проектування індивідуального житлового будинку № 16-а на вул. Ковалева у м. Львові.

Позивач зазначає, що гр. ОСОБА_3 не виконав всіх вимог вказаного рішення виконавчого комітету. Позивач зазначає, що у відповідності з ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п. 5.1.2. Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 835 від 09.09.2011р. Львівська міська ради уповноважена звертатися до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво за територіальною громадою м. Львова. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

За таких умов, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідачем подано зустрічний позов, в якому відповідач зазначає, що на час надання дозволу гр. ОСОБА_3 на проектування індивідуального житлового будинку № 16-а на вул. Ковалева у м. Львові передувала з ним у шлюбі.

Зазначає, що гр. ОСОБА_3 на виконання рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 04.04.2003р. № 242 отримав необхідну дозвільну документацію.

11.07.2004р. ОСОБА_3 помер. Спадкоємцем майна після смерті гр.ОСОБА_3Є є його дружина ОСОБА_1, успадкувала належне йому майно, зокрема, і права на спірний будинок, обладнання якого завершувала самостійно.

Індивідуальний житловий будинок № 16-а на вул.Ковалева у м.Львові відповідає Державним стандартам, будівельним нормам і правилам, що підтверджується позитивними висновками за результатами технічного обстеження конструкцій житлового будинку, виготовленими ЛКП «Архбуднагляд» та технічним паспортом на садибний житловий будинок на вул. Ковалева, 16а у м.Львові.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України - право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Враховуючи те, що будівництво є завершеним з дотриманням усіх державних стандартів, будівельних норм і правил та не порушує прав інших осіб, відповідач просить суд визнати за нею право власності на індивідуальний житловий будинок на вул. Ковалева, 16а у м. Львові.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Вимоги за зустріним позовом поклав на розгляд суду.

Представник відповідача заперечив вимоги за первісним позовом, зустрічний позов просить задоволити.

Представник третьої особи подав клопотання про розгляд справи без його участі у звзку з зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 31.10.1996р. власниками квартири № 3 на вул. Ковалева,16 є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 04.04.2003р. № 242 «Про проектування та будівництво гр. ОСОБА_3 індивідуального житлового будинку на вул. Ковалева,16а» дозволено гр. ОСОБА_3 проектування індивідуального житлового будинку на вул. Ковалева,16-а у м. Львові.

10.10.2003р. Начальником Управіння архітектури і містобудування Львівського міськвиконкому гр. ОСОБА_3 затверджено архітектурно-планувальне завдання № 385 «Про проектування та будівництво індивідуального житлового будинку на вул.Ковалева,16-а», та погоджено місце розташування земельної ділянки для будівництва вказаного будинку.

Місце будівництва погоджено іншими службами м. Львова, зокрема, ЛМЕМВАТ «Львівобленерго», ВАТ «Укртелеком», ЛКП «Львівсвітло», ДАІ ЛМУ УМВС України у Львівській області, УЕГГ м.Львова, ПАТ «Львівгаз», Упоравлінням охорони історичного середовища м.Львова, ЛКП«Зелений Львів», ЛКП «Архбуднагляд», тощо.

ЛМКП «Львівводоканал» видано гр. ОСОБА_3 технічні умови на водопостачання та водовідведення індивідуального житлового будинку по вул. Ковалева,16-а.

ВАТ «Львівобленерго» видано гр. ОСОБА_3 технічні умови на підключення будинку № 16-а на вул. Ковалева у м. Львові до електричних мереж.

ПАТ «Львівгаз» видано гр.Є.Пашкевичу технічні умови № 389 на газифікацію вказаного будинку.

01.12.2003р. ЛКП «Вулецьке» складено акт про прийняття в експлуатацію димових і вентеляційних каналів в будинку № 16-а на вул. Ковалева у м. Львові.

Згідно свідоцтва про смерть від 12.07.2004р. гр. ОСОБА_3 помер 11.07.2004р. у віці 66 років.

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 26.06.2006р. спадкоємцем майна після смерті гр. ОСОБА_3 є його дружина гр. ОСОБА_1.

ЛКП «Архбуднагляд» у 2016-му році складено технічні висновки за результатами технічного обстеження конструкцій житлового будинку на вул. Ковалева, 16 а у м. Львові на відповідність Державним стандартам, будівельним нормам і правилам та встановлено його відповідність проекту та Державним стандартам, будівельним нормам і правилам.

10.03.2016р. комісія ЛКП «Вулецьке» провела обстеження збудованого житлового будинку № 16а на вул. Ковалева у м. Львові та встановила наявність за вказаною адресою двоповерхового житлового будинку з мансардою. Згідно вказаного акту стіни та перегородки будинку поштукатурені, влаштовано пластикові вікна, влаштовано підвісні стелі, систему індивідуального опалення, інженерні мережі, утеплено та поштукатурено фасади будинку, тощо.

31.03.2016р. ФОП ОСОБА_6 складено технічний паспорт на садибний індивідуальний житловий будинок № 16а на вул. Ковалева у м. Львові, згідно якого будинок складається з першого, другого та мансардного поверху, загальною площею 173 кв.м.,площа підвалу 26,1 кв.м.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення зустрічного позову та відмову в задоволенні первісного позову виходячи з наступного:

З матеріалів справи випливає, що зведення спірного будинку відбулося до 01.01.2004р., що зокрема, випливає з акту про прийняття в експлуатацію димових і вентеляційних каналів від 01.12.2003р.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 100 ЦК України, в редакції 1963р., в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

Згідно ст. 12 Закону України «Про власність» праця громадян є основою створення i примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 13 вказаного Закону об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Згідно ст. 105 ЦК України ,в редакції 1963р.,громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо).

Як підтверджено матеріалами справи, дозвіл на будівництво житлового будинку на вул. Ковалева, 16 а у м. Львові було надано рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 04.04.2003р. № 242 «Про проектування та будівництво гр. ОСОБА_3 індивідуального житлового будинку на вул. Ковалева,16а».

Технічними висновками ЛКП «Архбуднагляд» (Кваліфікаційний сертифікат Серія АЕ № 003768 від 03.07.2015р.) підтверджено відповідність конструкцій житлового будинку на вул. Ковалева, 16 а у м. Львові проекту та Державним стандартам, будівельним нормам і правилам.

Таким чином, на момент спорудження спірного будинку такий не вважався самочинним будівництвом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Будучи дружиною покійного ОСОБА_3- відповідач, була співвласником спірного будинку, що випливає з ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України, згідно ч. 1 якої - майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Інша частина будинку перейшла позивачу в порядку спадкування у відповідності з ст. 1216 ЦК України.

Згідно ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зазначене означає, що незважаючи на відсутність оформлення відповідачами права власності на спадкове майно, вони в силу зазначеної статті є власниками зазначеного майно з моменту відкриття спадщини. Зазначену позицію також розділяє Верховний суд України в ухвалі від 16.03.2011р. по справі № 6-46571св10.

У відповідності з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 41 Конституції України - ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачем за первісним позовом не доведено заявлених позовних вимог,зокрема, щодо того, що спірний будинок на момент його будівництва був самочинним.

Відтак, підстави для задоволення первісного позову відсутні.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що до юрисдикції судів віднесено всі правові відносини, що виникають у державі. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57, 61, 158, 174, 209, 212, 214, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

В задовленні первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на індивідуальний житловий будинок на вул. Ковалева,16а у м. Львові.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги або в порядку частини 1 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Ванівський Ю.М.