Справа №442/3712/16-ц
Провадження №2/442/1386/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Довжансько-Гірської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 39 кв.м., що розташований за адресою: Дрогобицький район с.Довге вул.Гагаріна 46/1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.11.2012 року помер її батько ОСОБА_2, з яким вона до дня смерті проживала у житловому будинку на вул.Гагаріна 46/1 в с.Довге Дрогобицького району. Звернувшись до Першої Дрогобицької нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину вона дізналась, що вона не може оформити право власності на вищевказаний житловий будинок, оскільки будь-яких правовстановлюючих документів на відповідний житловий будинок її покійний батько не оформив.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без фіксування технічними засобами, позов підтримує повністю, просить позов задоволити.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує.

Відтак, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Встановлено, що ОСОБА_2 помер 11.11.2012 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.

У відповідності до довідки Довжанської-Гірської сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 07.10.2013 року №890 згідно записів по господарської книги №3 за 2011-2015 р.р. ОСОБА_2 до дня своєї смерті являвся власником житлового будинку, що знаходиться за адресою с.Довге вул.Гагаріна 46. (а.с.10)

На підставі рішення виконавчого комітету Довжанської-Гірської сільської ради було змінено адресний номер житлового будинку з вул.Гагаріна, 46 на вул.Гагаріна 46/1. (а.с.11)

З довідки Довжанської-Гірської сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 17.03.2016 року №279 вбачається, що ОСОБА_1 до дня смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та постійно проживала разом з ним за адресою: с.Довге вул.Гагаріна 46/1. (а.с.9)

Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання.

Дані правовідносини регулюються нормами спадкового права ЦК України (2003 року).

Крім цього, відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України (2004 року) спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

А відповідно до вимог ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач не має змоги оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючих документів.

При цьому слід, зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід врахувати законодавство, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК України, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

З огляду на наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивачка, як спадкоємець за законом І черги, фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, суд приходить до висновку, що право власності на спірне спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є підстави для визнання за нею права власності на таке.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 197, 209, 212, 214 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 39 кв.м., що розташований за адресою: Дрогобицький район с.Довге вул.Гагаріна 46/1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Крамар О.В.