У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 04 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він уклав з відповідачем у м. Ялта АР Крим чотири депозитні договори строком на шість місяців кожен, а саме № SAMDN5895 від 22 червня 2011 року на суму 10 000,00 доларів США з процентною ставкою 7,5 %; № SAMDN3080 від 22 червня 2011 року на суму 10 600,00 доларів США з процентною ставкою 7,5 %; № SAMDN2694 від 26 вересня 2011 року на суму 5 600,00 доларів США з процентною ставкою 7,5 % та № SAMDN9480 від 21 червня 2012 року на суму 14 500,00 доларів США з процентною ставкою 9 % річних. Строк вкладів неодноразово продовжувався відповідно до умов п. 6 зазначених договорів.

Позивач зазначав, що 21 листопада 2014 року сторони уклали додаткові угоди до зазначених вище договорів, за якими суми вкладів з процентами, нарахованими по 22 березня 2014 року, склали: за договором № SAMDN5895 від 22 червня 2011 року - 10 069,00 доларів США; за договором № SAMDN3080 від 22 червня 2011 року - з вирахуванням 20 % виплачених від загальної суми по всім 4 договорам, склала 2 479,14 доларів США; за договором № SAMDN2694 від 26 вересня 2011 року - 5 627,92 доларів США; за договором № SAMDN9480 від 21 червня 2012 року - 14 600,11 доларів США.

Відповідно до умов зазначених вище додаткових угод, сторони продовжили строк дії договорів на 5 років та встановили процентну ставку в розмірі 5 %.

Згідно п. 2 первинних депозитних договорів нарахування процентів по вкладу починається з першого робочого дня, наступного за днем надходження грошових коштів в банк, і здійснюється за кожен календарний день, виходячи з фактичної кількості днів у році по ставці, вказаній у п. 1 з урахуванням п.п. 6, 7 договору. День повернення вкладу в період нарахування процентів не входить.

Проте, починаючи з кінця березня 2014 року до 21 листопада 2014 року, відповідач не нараховував та не виплачував позивачу проценти по зазначеним вище депозитним договорам, які треба було нараховувати відповідно до п.п. 2, 6, 7 договорів, за процентною ставкою, яка діяла в зазначений період у розмірі 11,5%.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на його користь 3 100,73 доларів США, що за курсом Національного банку України на день подачі позову еквівалентно 80 743,01 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 проценти за договорами від 22 червня 2011 pоку № SAMDN5895, від 22 червня 2011 року № SAMDN3080, від 26 вересня 2011 року № SAMDN2694, від 21 червня 2012 року № SAMDN9480 в сумі 80 743,01 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 04 листопада 2015 року рішення першої інстанції змінено, зазначено, що проценти за зазначеними вище договорами банківського вкладу стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 у сумі 3 100,73 доларів США.

В іншій частині рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що банком не виконано зобов'язань за зазначеними вище договорами банківського вкладу щодо виплати процентів позивачу.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що за умовами депозитних договорів позивач передав, а банк прийняв грошові кошти у доларах США, процентна ставка також визначена та виплачувалася ОСОБА_1 у доларах США. Крім того, позивач просив суд стягнути кошти саме у доларах США, що відповідає вимогам ст. 533 ЦК України.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 04 листопада 2015 року та рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2015 року у його незміненій частині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова