Провадження № 2/161/4499/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про надання додаткового строку для прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 05.02.2008 року померла її матір ОСОБА_6. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Луцький район, с. Крупа, вул. Зелена, 18, що підтверджується витягом з погосподарської книги. Як донька ОСОБА_6 вона є спадкоємцем першої черги. Відповідачі також є спадкоємцями першої черги, які діти померлої. Відповідачі прийняли спадщину шляхом спільного проживання з матір»ю за однією адресою на день її смерті. Вона (позивач) спадщину не прийняла, оскільки на час смерті матері проживала за іншою адресою, а саме: Луцький район, с. Підгайці, вул. Молодіжна, 10 та не подала заяву до нотаріальної контори. Вона не знала, що існує такий порядок, оскільки її сестри та брат її проінформували, що діти після смерті батьків спадкують у рівних долях і нічого подавати не потрібно. Можливості отримати правову допомогу з цього приводу вона не мала, оскільки на час смерті матері у неї було четверо дітей, які постійно хворіли. Про порядок прийняття спадщини вона дізналася лише у березні 2016 року коли відповідач ОСОБА_3 звернулася з позовом до неї про визнання права власності на спадкове майно. Вважає, що строк на прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин. Просить суд встановити їй додатковий строк тривалістю один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_6, яка померла 05.02.2008 року в с. Крупа Луцького району.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3, яка також є представником відповідача ОСОБА_4, позов не визнала, суду пояснила, що причина пропуску строку, вказана позивачкою не є поважною, остання не була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з»явився. причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що у матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення, заперечення проти позову суду не надав.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 померла 05 лютого 2008 року (а.с. 3).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_6Ю, відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Крупа, вул. Зелена, 18.

Згідно ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповіт на випадок своєї смерті ОСОБА_6 не залишила.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є діти померлої позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Частиною 1 статті 1269 ЦК України та частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними вважаються ті причини, які роблять вчасне звернення до нотаріальної контори неможливим або важким.

Як слідує з поставнои Пленуму Верховного Суду України в пункті 24 своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем і не подавала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк, з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини звернулася лише 10 жовтня 2016 року, тобто через 8 років і 8 місяці після відкриття спадщини.

В свій позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначала, що строк подачі заяви про прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин, а саме у зв»язку з її необізнаністю щодо існуючого порядку прийняття спадщини, а також через хворобу дітей.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Жодних доказів того, що позивач була позбавлена можливості звернутися з заявою про прийняття спадщину через хворобу дітей, ані позивачкою, ані її представником суду надано не було.

За таких обставин суд вважає, що зазначені позивачем причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними, оскільки не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які б перешкоджали їй у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини у розумінні положень статті 1272 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є необгрунтованними та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст. 1217, 1223, 1261, 1272 ЦК України, ст.ст. 34, 39 Закону України «Про нотаріат», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про надання додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_7