Справа № 539/876/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ПРАТ СК «Провідна», ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПРАТ СК «Провідна», ОСОБА_2 про стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 листопада 2015 року близько 21 години в м. Лубни Полтавської області по вул. Радянській, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахувала дорожню обстановку, не вибрала безпечної швидкості для руху, не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого допустила наїзд на належний йому стоячий автомобіль НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

ОСОБА_2 рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 листопада 2015 року притягнута до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України.

Відповідно до звіту №1011 про незалежну оцінку майна (визначення розміру матеріального збитку) йому завдані збитки пошкодженням належного автомобіля НОМЕР_2 в розмірі 51087,31 грн., в тому числі втрата товарної вартості (ВТВ) 5514,71 грн. Не враховуючи втрату товарної вартості (ВТВ) 51087,31 - 5514,71 = 45572,6 грн.

ОСОБА_2 застрахована полісом №АІ/2526125 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, де передбачено відшкодування завданих майнових збитків третім особам до п'ятдесяти тисяч гривень з можливим застосуванням франшизи в п'ятсот гривень.

Незважаючи на вказані договірні умови та суму завданих матеріальних збитків, Страховою компанією «Провідна» йому лише частково відшкодовано збитки в сумі 31893 грн. 56 коп. Тобто менше на 13679, 04 грн. 45572,6 - 31893,56 = 13679, 04 грн.

ОСОБА_2 не вжила жодних дій щодо відшкодування завданих її діями матеріальних збитків.

В зв'язку з тим, що СК «Провідна» за страховим полісом відшкодувала завдані збитки у значно меншому розмірі, 02 лютого 2016 року він звернувся до відповідача з проханням повідомити про причини та підстави такого зменшення розміру страхового відшкодування.

СК «Провідна» 04 лютого 2016 року листом за вих. № 17-12/1415 повідомила його, що розмір страхового відшкодування завданих йому збитків в результаті ДТП, СК «Провідна» визначила самостійно. Також СК «Провідна» повідомила, що вони можуть переглянути рішення щодо розміру страхового відшкодування в разі надання документів, що підтверджують вартість відновлюваних робіт автомобіля та факт оплати, що, на його думку, порушує норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та інші правові норми.

Відповідно до умов полісу №АІ/2526125 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Провідна» згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України - особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, вважав, що з відповідача ОСОБА_5 «СК «Провідна» підлягає стягненню на його користь 13679, 04 грн. (45572,6 грн. - 31893,56 грн.) страхового відшкодування, а з ОСОБА_2 - 5514,71 грн., як відшкодування завданої втрати товарної вартості автомобіля.

Крім того, як вбачається з полісу №АІ/2526125 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Провідна» та відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, від суми, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Термін виплати страхового відшкодування передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закінчився 09 грудня 2015 року. З цього часу нараховується пеня у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення.

Облікова ставка НБУ починаючи з 30.10.2015 року і по теперішній час складає 22% річних.

Часткова оплата страхового відшкодування фактично відбулася 30 січня 2016 року.

З початку виникнення заборгованості і до часткової оплати в сумі 31893,56 грн. складає - 52 дні. Від дня часткової оплати і до подачі позову до суду складає - 54 дні.

Сума простроченого платежу до 30 січня 2016 року - 45572,6 гривень. Сума простроченого платежу від 30 січня до 24 березня 2016 року - 13679, 04 гривень.

Так, 22 х 2 = 44% - подвійна ставка НБУ.

45572.6x44/100=20051,94. 20051,94/365=54,93. 54,93x52=2856,36.

13679,04x44/100=6018,77. 6018,77/365=16,48. 16,48x54=889,92. 2856,36+889,92=3746,28 грн.

Таким чином, пеня, за прострочення платежу ПрАТ «СК «Провідна» складає 3746,28 грн.

На підставі викладеного позивач ОСОБА_4 прохав суд : стягнути на його користь: з ПРАТ СК «Провідна» - 13 679 грн. 04 коп. , 3746,28 грн. пені, з ОСОБА_2 5514,71 грн. втрату товарної вартості автомобіля (а.с. 2-6).

В подальшому позивач ОСОБА_4 згідно заяви від 04.04.2016 року позовні вимоги уточнив та прохав суд стягнути на його користь з : ПРАТ СК «Провідна» - 12 285,74 грн., 3746,28 грн. пені, з ОСОБА_2 6014,71 грн. (а.с. 113-114).

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ч.5 ст. 76 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та прохав його задовольнити, обґрунтовував позовні вимоги обставинами, викладеними в позовній заяві.

Представник відповідача ПРАТ СК «Провідна» в судове засідання не зявився, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Від відповідача до суду надійшло письмове заперечення на позов , у якому ПРАТ СК «Провідна» прохало суд відмовити в задоволенні позову та розглядати справу за відсутності свого представника. Заперечення проти позову ПРАТ СК «Провідна» мотивовані тим, що 09.11.2015 року до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернувся позивач з заявою про виплату страхового відшкодування, стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 06 листопада 2015 року за участю забезпеченого ТЗ та автомобіля НОМЕР_3, в зв'язку з чим страховиком було зареєстровано страхову справу. В заяві про виплату страхового відшкодування позивач у розділі «Спосіб визначення розміру страхового відшкодування», зазначив, що по калькуляції складеній спеціалістом Страховика у відповідності до вимог ст.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», з розміром та способом визначення страхового відшкодування за розрахунком згоден, заперечень, зауважень чи доповнень до вказаної заяви від позивача не надходило. На виконання вимог ст. 34 вказаного Закону, в присутності позивача із застосуванням фотозйомки було проведено огляд пошкоджень автомобіля НОМЕР_2, за результатами якого складено ОСОБА_3 огляду транспортного засобу від 09.11.2015 року за №91595, який підписаний позивачем, заяв та зауважень від якого не надходило, що свідчить про те, що він погодився з даним актом, правильність та достовірність даних, викладений в цьому акті погодив своїм підписом. Керуючись вимогами п. 34.4 ст. 34 Закону, з метою визначення розміру збитків, завданих позивачу в результаті пошкодження транспортного засобу, 19 січня 2016 року спеціалістом ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на підставі заяви позивача на виплату страхового відшкодування від 09.11.2015 року та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 та за допомогою програмного продукту «Аудатекс», рекомендованого Міністерством юстиції для проведення авто товарознавчих досліджень, було проведено та складено Калькуляцію №. Правомірність застосування ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» вказаного програмного комплексу, для складання кошторису відновлювального ремонту КТЗ іноземного виробництва, також узгоджується з думкою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка висвітлена в ухвалі від 21.01.2013 року по справі №6-49399. Відповідно до Калькуляції № від 19.01.2016 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 без урахування фізичного зносу, складає 32 393,56 грн. без ПДВ. Відповідно до заяви позивача № від 09.11.2015 року про виплату страхового відшкодування, позивач добровільно виявив бажання отримати страхове відшкодування на власний рахунок, а не шляхом перерахування страхового відшкодування на рахунок СТО за проведений ремонт пошкодженого транспортного засобу. Відповідно до пункту 36.2. статті 36 вищевказаного Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Таким чином - вказане положення закону України встановлює обов'язок страхової компанії проводити вирахування ПДВ із встановленого розміру страхового відшкодування належного до виплаті потерпілій особі, у разі проведення такої виплати безпосередньо потерпілій особі, у разі коли остання особа не надала документів щодо сплати проведеного ремонту пошкодженого транспортного засобу, який був здійсненний особою, яка є платником податку на додану вартість. Враховуючи те, що відшкодування перераховувалось безпосередньо позивачу, а не направлялось на відновлення пошкодженого майна та позивачем не надано документів, що підтверджують проведення ремонтних робіт платником ПДВ, тому сума непідтвердженого податку на додану вартість при розрахунку страхового відшкодування вираховується, відповідно до роз'яснень Податкової адміністрації України (лист ДПА від 18.01.2012 року № 2573/К/15-3414-26). Таким чином, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля складає 32 393,56 грн. без ПДВ. Вказаний розмір страхового відшкодування (матеріального збитку) підтверджується розрахунком суми матеріального збитку по справі № від 21 січня 2016 року. Мінус розмір франшизи передбачений вказаним вище полісом страхування - 500 грн. Тобто, сума страхового відшкодування, що підлягала сплаті потерпілій стороні складала 31 893,56 грн. без ПДВ. 25.01.2016 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» склало страховий акт № № та 27 січня 2016 року здійснило виплату страхового відшкодування саме позивачу. Відповідно до положень та вимог статті 36 вказаного Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний : у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Тобто, виходячи зі змісту вказаної статті можна дійти висновку, що при отриманні заяви на виплату страхового відшкодування від потерпілої особи страхова компанія на протязі 90 календарних днів повинна прийняти рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у такій виплаті. Вказаний строк - 90 календарних днів з дня отримання заяви про виплату страхового відшкодування - може бути продовжений на кількість днів з дня отримання страховою компанією всіх необхідних документів для прийняття рішення. В даному випадку ДТП мала місце 06 листопада 2015 року. Позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування 09 листопада 2015 року. Також він додав деякі документи до такої заяви, а саме: паспорт, ідентифікаційний код, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ. 10 листопада 2015 року почав плисти термін 90 календарних днів для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування чи відмову у такому відшкодуванні. Вказаний строк повинен був закінчитися 08 лютого 2016 року. Для отримання всіх належних документів - а саме - довідки органу ДАІ про реєстрацію ДТП, яка вказана у заяві позивача про виплату страхового відшкодування та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності винної особи у вказаній ДТП, які не були додані позивачем до своєї заяви про виплату страхового відшкодування, ПрАТ СК «Провідна» були направлені запити у відповідні державні установи. 01 грудня 2016 року ПрАТ «СК «Провідна» отримала копію постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Тобто, вказана постанова Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, яка підтверджує, що ОСОБА_2 є винною особою у вказаному вище ДТП та у зв'язку з чим у ПрАТ «СК «Провідна» виникає обов'язок проведення виплату страхового відшкодування за Полісом страхування, була отримана через 22 дня з дня отримання від позивача заяви про виплату страхового відшкодування, тобто, таким чином кінцевий термін 90 днів при прийняття рішення про виплату страхового відшкодування - 08 лютого 2016 року повинен бути продовжений на ці 22 дня і повинен закінчитися 01 березня 2016 року. Позовна ж заява підписана та подана до суду 24 березня 2016 року. Страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування позивачу 27 січня 2016 року. Таким чином, вважали, що розрахунок позивача щодо стягнення пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування є безпідставним та незаконним.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Представник відповідача ОСОБА_3 в задоволенні позову прохав відмовити. Заперечення проти позову мотивував тим, що нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, що впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, стекол, шин, тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то втрата товарної вартості нараховується за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу. Аналогічна правова позиція міститься в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року №6-21974св14 та в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 04 червня 2014 року № 6-49цс14, якими передбачено, що втрата товарної вартості нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, коли буде потрібне фарбування, за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу. В підтвердження втрати автомобілем товарної вартості позивачем надано висновок суб'єкта оціночної діяльності ПП ОСОБА_6 №1011 від 22.11.2015 року. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджували б наявність офіційного договору позивача і суб'єкта оціночної діяльності ПП ОСОБА_6 на проведення оціночних робіт та їх відповідну оплату. Звіт містить ряд орфографічних, лексичних та смислових помилок. У самому Звіті та у додатках до Звіту відсутні як посилання на джерела інформації, так і самі джерела інформації, на підставі яких ПП ОСОБА_6 встановив такі факти, які дають право на визначення втрати товарної вартості (ВТВ): До оцінюваних пошкоджень кузов не замінювався; КТЗ раніше не був аварійно пошкоджений; КТЗ не має корозійних руйнувань; КТЗ не був виданий громадянинові безкоштовно через органи соціального захисту населення; КТЗ раніше не перефарбовувався. Зазначене є порушенням пунктів 1.2, 1.3, 4.1-4.4, 4.7 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Також, звіт містить ряд інших висновків оцінювача, що зроблені останнім без належних підстав (джерел) та обґрунтування. Має місце факт розбіжності калькуляційних сум, що були вирахувані у Звіті та у оціночному висновку ПРАТ СК «Провідна» при тому, що програмне забезпечення для проведення ідентичне. У звіті ПП ОСОБА_6 не зазначено, яким чином відновлення автомобіля впливає на його зовнішній вигляд й експлуатаційні якості, погіршує їх, а відповідно, призведе до втрати товарної вартості КТЗ. Сама по собі необхідність проведення ремонтних робіт не може безумовно свідчити про втрату автомобілем товарної вартості і бути підставою для її нарахування. Погіршення зовнішнього вигляду автомобіля позивача при проведенні відновлювального ремонту не підтверджене жодними належними доказами. ОСОБА_2 дотримані усі вимоги Закону, а отже, зобов'язання, яке виникло внаслідок завдання майнової (матеріальної) шкоди позивачу, нею виконане належним чином, у відповідності до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 526 Цивільного кодексу України.

Зясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що між ОСОБА_2 (Страхувальник) та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» (Страховик) 24 грудня 2014 року був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2526125 (надалі - Поліс), зі строком дії з 28.12.2014 року по 27.12.2015 року, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом ВАЗ-210930, д.н.з. НОМЕР_4 (надалі - забезпечений ТЗ). П.5 Полісу встановлено розмір франшизи - 500 грн.

06 листопада 2015 року на вулиці Радянській у м. Лубни, Полтавська область, сталося ДТП за участю забезпеченого ТЗ автомобіля НОМЕР_5 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля позивача ОСОБА_4 SKODA FABIA ДНЗ ВІ 1574 ВХ.

Згідно постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18.11.2015 року винною у даному ДТП визнано ОСОБА_2 та її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 1, 3 частини 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Частиною 3 ст. 11 ЦК України також передбачено, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон).

Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (ст. 2 цього Закону).

Відповідно до ст. 6 Закону, Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо - транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Статтею 1.3. Закону визначено, що потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу.

Згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 9.1, 9.2 ст. 9 Закону, обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, до якого подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданої шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г)інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника і дата подання заяви.

До заяви про виплату страхового відшкодування додаються документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, завірені у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Враховуючи те, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» діє на умовах, визначених Законом, обов'язок щодо прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування виникає у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» лише після наданих йому визначених у ст. 35 Закону документів про ДТП.

09 листопада 2015 року до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернувся позивач ОСОБА_4 з заявою про виплату страхового відшкодування, стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 06 листопада 2015 року за участю забезпеченого ТЗ та автомобіля НОМЕР_3, в зв'язку з чим страховиком було зареєстровано страхову справу. В заяві про виплату страхового відшкодування позивач ОСОБА_4 у розділі «спосіб визначення розміру страхового відшкодування», зазначив, що по калькуляції складеній спеціалістом Страховика у відповідності до вимог ст.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», з розміром та способом визначення страхового відшкодування за розрахунком згоден. Заперечень, зауважень чи доповнень до вказаної заяви від ОСОБА_4 не надходило.

На виконання вимог ст. 34 вказаного Закону, в присутності позивача ОСОБА_4 із застосуванням фотозйомки було проведено огляд пошкоджень автомобіля НОМЕР_2, за результатами якого складено ОСОБА_3 огляду транспортного засобу від 09.11.2015 року за №91595, який підписаний позивачем, заяв та зауважень від якого не надходило, що свідчить про те, що він погодився з даним актом, правильність та достовірність даних, викладений в цьому акті засвідчив своїм підписом.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому ним Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Під оціненою шкодою розуміється процес визначення вартості майна на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 р. №142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за №1074/8395).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативпо-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України

Відповідно до п. 1.3. Методики, вимоги Методики є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин.

З метою визначення розміру збитків, завданих ОСОБА_4 в результаті пошкодження транспортного засобу, 19 січня 2016 року спеціалістом ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на підставі заяви позивача на виплату страхового відшкодування від 09.11.2015 року та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 із змінами та доповненнями від 24.07.2009р. № 1335/5/1159 та за допомогою програмного продукту «Аудатекс», рекомендованого Міністерством юстиції для проведення авто товарознавчих досліджень було проведено та складено Калькуляцію №.

Відповідно до Калькуляції № від 19.01.2016 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 без урахування фізичного зносу, складає 32 393,56 грн. без ПДВ.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля НОМЕР_2 склала 32 393,56 грн. без ПДВ.

Даний розмір страхового відшкодування (матеріального збитку) підтверджується розрахунком суми матеріального збитку по справі № від 21 січня 2016 року.

Розмір франшизи передбачений вищевказаним полісом страхування і становить 500 грн.

Тобто, сума страхового відшкодування, що підлягала сплаті потерпілій стороні склала складала 31 893,56 грн. без ПДВ (32 393,56 грн. 500 грн.).

26.01.2016 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» склало страховий акт № № та 27 січня 2016 року здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_4

Згідно звіту від 22.11.2015 року за №1011 про незалежну оцінку (визначення розміру матеріального збитку) автомобіля НОМЕР_2 складеного ПП ОСОБА_6 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_2 становить 51 087 грн. 31 коп. , в тому числі втрата товарної вартості (ВТВ) 5514,71 грн. Як вбачається із даного звіту вартість матеріального збитку нарахована з урахуванням ПДВ.

Оцінюючи страховий акт № НОМЕР_6 від 26.01.2016 р. із ремонтною калькуляцією, яким встановлено вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 без урахування фізичного зносу 32 393,56 гривень без ПДВ та звіт від 22.11.2015 року за №1011 про незалежну оцінку (визначення розміру матеріального збитку) автомобіля НОМЕР_2 складеного ПП ОСОБА_6, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_2 становить 51 087 грн. 31 коп., суд враховує наступне.

Так, як вбачається із акту огляду ТЗ від 09.11.2015 р., останній складався представником страхової компанії у присутності позивача, який із ним погодився.

На огляд ТЗ згідно акту від 11.11.2015 року, представники страхової компанії не запрошувалися, огляд проведено особисто оцінювачем ОСОБА_6

При цьому показники спідометра автомобіля НОМЕР_2 09.11.2015 р. та 11.11.2015 року містять істотні відмінності, що свідчить про те, що у даний проміжок часу автомобіль експлуатувався.

Кожен із протоколів огляду містить опис по 17 груп пошкоджень автомобіля, разом із тим у п. 10 протоколу від 9.11.2015 року вказано, що колісна арка заднього правого колеса (внутрішня) деформована, а у п. 10 протоколу від 11.11.2015 р. вказано, що колісна арка заднього правого колеса (внутрішня) зламана.

Крім цього, як вбачається із відповідних калькуляцій до страхового акту № НОМЕР_6 від 26.01.2016 р. та звіту від 22.11.2015 року за №1011 про незалежну оцінку, обома спеціалістами при визначенні збитку застосовувалася програма «Аудатекс», при цьому при визначенні збитку страховою компанією брався більший курс євро до гривні а саме 25.1392, а при визначенні збитку оцінювачем ОСОБА_6 брався курс євро до гривні менший 24.3796, хоча оцінювачем ОСОБА_6 визначено збиток у більшому розмірі.

Згідно заяви позивача № від 09.11.2015 року про виплату страхового відшкодування, позивач прохав перерахувати кошти через систему «Приват Мані» ПрАТ КБ «Приватбанк», тобто добровільно виявив бажання отримати страхове відшкодування на власний рахунок, а не шляхом перерахування страхового відшкодування на рахунок СТО за проведений ремонт пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до пункту 36.2. статті 36 вищевказаного Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Таким чином, дане положення закону встановлює обов'язок страхової компанії проводити вирахування ПДВ із встановленого розміру страхового відшкодування належного до виплаті потерпілій особі, у разі проведення такої виплати безпосередньо потерпілій особі, у разі коли остання особа не надала документів щодо сплати проведеного ремонту пошкодженого транспортного засобу, який був здійсненний особою, яка є платником податку на додану вартість.

Враховуючи те, що відшкодування перераховувалось безпосередньо позивачу, а не направлялось на відновлення пошкодженого майна та позивачем не надано документів, що підтверджують проведення ремонтних робіт платником ПДВ, тому сума непідтвердженого податку на додану вартість при розрахунку страхового відшкодування вираховувалася страховою компанією відповідно до роз'яснень Податкової адміністрації України (лист ДПА від 18.01.2012 року № 2573/К/15-3414-26).

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача автомобіль НОМЕР_2 відремонтовано, однак не на СТО та не платником ПДВ.

А тому суд вважає, що підстави нарахування та виплати страховою компанією позивачу збитків з урахуванням ПДВ, як проведено нарахування у звіті від 22.11.2015 року за №1011 про незалежну оцінку, відсутні.

Листом від 04.02.2016 року ПРАТ СК «Провідна» повідомило позивача про те, що рішення щодо розміру страхового відшкодування може бути переглянуто у випадку надання документів, що підтверджують вартість відновлювальних робіт та факт їх оплати.

У судовому засіданні представником позивача надано до суду видаткову накладну від 09.02.2016 року щодо придбання позивачем запчастин.

При оцінці вказаного доказу суд враховує, що дана накладна не представлялася позивачем до ПРАТ СК «Провідна» для можливого проведення відповідних перерахунків у тому випадку, якщо вартість фактично придбаних запчастин перевищує розраховану страховою компанією, страховою компанією позивачу не відмовлялося у проведенні даного перерахунку, проти чого не заперечував і сам представник позивача.

Тому суд вважає, що позивач має право представити відповідну накладну до страхової компанії та у випадку виникнення спору щодо перерахунку страхового відшкодування, звернутися із відповідним позовом до суду.

Судом розяснювалося особам, які беруть участь у справі їх право на заявлення клопотання щодо призначення автотоварознавої експертизи, розяснювалися наслідки не вчинення вказаної процесуальної дії. На вказане розяснення представник позивача, відповідач та представник відповідача зазначили, що вони не бажають заявляти клопотання щодо призначення судової авто товарознавчої експертизи.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем звітом від 22.11.2015 року за №1011 про незалежну оцінку не спростовано дані розрахунку суми матеріального збитку № від 21 січня 2016 року, страхового акту та калькуляції ПРАТ СК «Провідна», а тому не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення на його користь із страхової компанії страхового відшкодування.

Крім цього, відповідно до ст. 36 вказаного Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Таким чином, при отриманні заяви на виплату страхового відшкодування від потерпілої особи страхова компанія на протязі 90 календарних днів повинна прийняти

рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у такій виплаті. Даний строк обчислюється з дня отримання заяви про виплату страхового відшкодування - може бути продовжений на кількість днів з дня отримання страховою компанією всіх необхідних документів для прийняття рішення. У даній справі ДТП мала місце 06 листопада 2015 року.

Позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування 09 листопада 2015 року. Також він додав деякі документи до саме : паспорт, ідентифікаційний код, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ. 10 листопада 2015 року почав плисти термін 90 календарних днів для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування чи відмову у такому відшкодуванні. Вказаний строк повинен був закінчитися 08 лютого 2016 року. Для отримання всіх належних документів, а саме довідки органу ДАІ про реєстрацію ДТП, яка вказана у заяві позивача про виплату страхового відшкодування та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності винної особи у вказаній ДТП, які не були додані позивачем до своєї заяви про виплату страхового відшкодування, ПРАТ СК «Провідна» були направлені запити у відповідні державні установи. 01 грудня 2016 року ПРАТ «СК «Провідна» отримала копію постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Дана постанова суду, яка підтверджує, що ОСОБА_2 є винною особою у вище вказаному ДТП та у зв'язку з чим у ПРАТ «СК «Провідна» виникає обов'язок проведення виплату страхового відшкодування за Полісом страхування, була отримана через 22 дня з дня отримання від Позивача заяви про виплату страхового відшкодування, тобто, таким чином кінцевий термін (90 днів) при прийняття рішення про виплату страхового відшкодування - 08 лютого 2016 року повинен бути продовжений на ці 22 дні і повинен закінчитися 01 березня 2016 року.

Позовна заява подана позивачем до суду 24 березня 2016 року, а страхове відшкодування отримане позивачем в сумі 31893,56 грн. згідно заяви про видачу готівки, 30.01.2016 року.

Тобто підстав для стягнення із ПРАТ СК «Провідна» на користь позивача пені за прострочення виплати страхового відшкодування, не має.

Разом із тим, суд вважає, що із винної у ДТП особи, а саме відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню 500 грн. франшизи, яка згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не підлягає стягненню із страхової компанії та на суму якої було зменшено страхове відшкодування згідно страхового акту, складеного ПРАТ СК «Провідна».

Також суд вважає, що не підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4 5514,71 грн. втрати товарної вартості автомобіля, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (надалі - Методики), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості, надалі - ВТВ).

Відповідно до п. 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Пунктом 1 .6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складників та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (п. 1.6 Методики).

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 32.7 ст. 32 Закону, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Пунктом 8.6. Методики передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Пунктом 8.6.2. Методики визначено перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема, згідно з підпунктом "е" цього пункту величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується у разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо).

Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, що впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, стекол, шин, тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то втрата товарної вартості нараховується за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу.

У висновку про оцінку КТЗ може міститись інформація про причину фізичного зносу, який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту, а також про те, чи внаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду нараховано величину втрати товарної вартості (п. 8.6 Методики), чи співпадає величина втрати товарного вигляду з величиною втрати товарної вартості, що має значення для вирішення справи про відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою товарного вигляду (товарної вартості), і підлягає встановленню судом. Також у цьому випадку підлягають зясуванню питання про необхідність фарбування окремих складників КТЗ у разі їх заміни та про те, чи погіршує зовнішній вигляд КТЗ така заміна (підпункт «е» п. 8.6.2 Методики)».

У звіті від 22.11.2015 року за №1011 про незалежну оцінку не зазначено, яким чином відновлення автомобіля впливає на його зовнішній вигляд й експлуатаційні якості, погіршує їх, і відповідно, призведе до втрати товарної вартості КТЗ.

Сама по собі необхідність проведення ремонтних робіт не може безумовно свідчити про втрату автомобілем товарної вартості і бути підставою для її нарахування. Погіршення зовнішнього вигляду автомобіля позивача при проведенні відновлювального ремонту в даному випадку не підтверджується належними доказами по справі.

Крім цього, як вбачається із звіту від 22.11.2015 року за №1011 , приведена у ньому величина втрати товарної вартості 5514,61 грн. обрахована по формулам із даних щодо встановленого даним же звітом вартості матеріального збитку. При цьому, як було вище зазначено, суд прийшов до висновку , що по справі відсутні підстави для достягнення страхового відшкодування з урахуванням даних цього звіту , оскільки позивачем належними та допустимими доказами не спростовано розрахунку суми матеріального збитку, складеного ПРАТ СК «Провідна».

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Судові витрати, понесені позивачем ОСОБА_7 складаються з : судового збору в сумі 551,20 грн., що відповідає ч.1 ст. 79 ЦПК України, витрат на правову допомогу в сумі 4500 грн., що відповідає п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України.

Судові витрати понесені відповідачем ОСОБА_2 складаються з : витрат на правову допомогу в сумі 1475 грн. (325 грн. + 1150 грн.), що відповідає п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України.

Відповідно до статті 84 Цивільного процесуального кодексу України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

На сьогодні дане питання врегульоване Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», яким визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій.

З журналів судового засідання вбачається, що ОСОБА_1 брав участь у судових засіданнях як представник позивача та особа, що надає йому правову допомогу : 13.04.2016 р. 25 хв., 4.05.2016 р. 24 хв., 20.05.2016 р. 111 хв., 26.05.2016 р. 23 хв., а всього 183 хв.

З журналів судового засідання вбачається, що ОСОБА_3 брав участь у судових засіданнях як представник відповідача ОСОБА_2 та особа, що надає їй правову допомогу : 4.05.2016 р. 24 хв., 20.05.2016 р. 111 хв., 26.05.2016 р. 23 хв., а всього 158 хв.

Разом із тим, пунктом 48 постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 передбачено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , який брав участь у справі як представник позивача та особа, що надає йому правову допомогу, надано суду розрахунок вартості наданих послуг з консультацій, зібрання матеріалу, роботи з документами, роботи з юридичною літературою, підготовкою позовної заяви, тривалістю 7 год. 30 хвилин, що становить 450 хв.

Також із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, який брав участь у справі як представник відповідача ОСОБА_2 та особа, що надає їй правову допомогу, надано суду розрахунок вартості наданих послуг зі складання процесуальних документів, що пов»язані із наданням правової допомоги ОСОБА_2 , крім тривалості участі у судових засідання у вигляді підготовки та подання документів на суму 100 грн.

При проведенні судових засідань під час розгляду справи та вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відповідно розмір мінімальної заробітної плати становив 1378 грн. 40% від 1378 грн. становить 551,20 грн.

Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу ОСОБА_4 у даній справі становить : 633 хв. (183 хв.+ 450 хв.) /60 хв. х 551,20 грн. = 5815,16 грн.

Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу ОСОБА_2 у даній справі становить : 158 хв. /60 хв. х 551,20 грн. = 1452,49 грн.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами, суд враховує положення постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10.

Так згідно п. 36 даного Пленуму вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Позивачем ОСОБА_8 всього судового збору було сплачено 551,20 грн., позовних вимог всього було заявлено на суму 22 046,73 грн. (12285,74 + 3746,28 + 6014,71), з них до відповідача ОСОБА_2 на суму 6014,71 грн., а задоволено на 500 грн., тобто у задоволенні вимог до ОСОБА_2 відмовлено на 5514,71 грн.

Тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4 відповідно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню : 12,50 грн. судового збору (551,20 грн. х 500 грн. / 22 046,73 грн.), 102,06 грн. витрат на правову допомогу (4500 грн. х 500 грн. / 22 046,73 грн.).

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з позивача ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_2 відповідно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено підлягає стягненню : 1352,38 грн. судового збору (5514,71 грн. х 1475 грн. / 6014,71 грн.).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ПРАТ СК «Провідна», ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 500 грн. франшизи.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 12 грн. 50 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 102 грн. 06 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1352 грн. 38 коп. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_9 Ю. А.