Справа № 204/5988/16-ц
Провадження № 2/204/2344/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Власенко О.О.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Красногвардійський РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, ОСОБА_4, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування квартирою № 202 в будинку № 5 по вул. Новокримська в м. Дніпро. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, він та його мати є власниками вищевказаної квартири, в якій зареєстровані відповідачки, які є дружиною та донькою позивача відповідно. За станом здоровя мати позивача ОСОБА_4 виписалася з квартири та переїхала в смт. Царичанку за рекомендацією лікарів, так, як має діагноз: ішемічна хвороба серця, гіпертонія. Проте, на теперішній час, його мати змушена переїхати до м. Дніпро, так як в смт. Царичанка немає навіть стаціонарного лікування та потрібних лікарів. Його батько - ОСОБА_6 мав бесіду з відповідачами, просив їх звільнити кімнату для матері позивача та переїхати проживати до його тещі за адресою: АДРЕСА_1, які погодилися звільнити квартиру та виписатися з цієї квартири, тим паче вони мають свою частку власності в квартирі, де проживає його теща. Квартиру вони звільнили і забрали всі свої речі. Його матір має намір прописатися в квартирі, яка до речі є її власністю, щоб вона мала змогу викликати лікарів за місцем реєстрації, але на сьогодні в квартирі прописані відповідачі і нараховуються квитанції саме за кількістю прописаних в квартирі осіб. Позивач навіть не може скористатися своїм правом на оформлення субсидії із-за прописки відповідачів. Його борги по квартирі з кожним місяцем виростають. Тому, позивач був вимушений звернутися до суду.

Пізніше позивач у уточнив свої позовні вимоги та просив усунути йому перешкоди в розпорядженні квартирою № 202 в будинку № 5 по вул. Новокримська в м. Дніпро, шляхом зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ОСОБА_5 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - було залишено без розгляду.

Ухвалою суду до участі у дану справу був залучений Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини, які викладені в позовній заяві та зазначили, що не заперечують проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила.

Треті особи в судове засідання також не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили.

Зі згоди позивача та його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_2, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.04.1998 року, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» згідно з розпорядженням № 1181-98 від 09.04.1998 року (а.с.8).

В належній їм квартирі АДРЕСА_2, з 09.06.1998 року, зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 15.11.2016 року за вих. № 3795/2 (а.с.38).

Проте, ОСОБА_3 не проживає за місцем своєї реєстрації та її особисті речі в квартирі відсутні, що підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З огляду на вищевказані положення чинного законодавства позивач, як власник спірного майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням того, що відповідачка не проживає в спірній квартирі та її особисті речі в ній відсутні, а її реєстрація чинить власнику перешкоди у користуванні власним майном, суд вважає можливим задовольнити даний позов та усунути ОСОБА_1 перешкоди в розпорядженні квартирою № 202 в будинку № 5 по вул. Новокримська в м. Дніпро, шляхом зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 169, 179, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Красногвардійський РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, ОСОБА_4, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в розпорядженні квартирою № 202 в будинку № 5 по вул. Новокримська в м. Дніпро, шляхом зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова