Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/3457/15-ц
Провадження № 2/191/224/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бондаренко Г.В.
при секретарі - Силкіной О.Г.
згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 - про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до договору №DNН4КР80380545 від 22.12.2005 року ОСОБА_1 22.12.2005 року отримав кредит у розмірі 2993,90 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. За кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
В судове засідання представник позивача не з'явився, але до його початку надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендовані повідомлення з відміткою про отримання які є в матеріалах справи. Відповідно до абзаців 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено парафом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Із копії анкети-заяви підписаної відповідачем від 22.12.2005 року вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» надав кредитний ліміт ОСОБА_1
Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
З умов кредитного договору №DNН4КР80380545 від 22.12.2005 року вбачається, що між сторонами дійсно виникли цивільні правовідносини і вони перебували у договірних стосунках, позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 2993,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Рішенням Синельниівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2014 року з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», було стягнуто заборгованість в загальній сумі 56700,86 грн., яка складалась з наступного: 2811,40 грн. - заборгованість за кредитом; 16236,71грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 34476,52грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2676,23 грн. - штраф (процентна складова). Різниця становить -22323,40 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №DNН4КР80380545 від 22.12.2005 року, укладеного між «Приватбанком» та відповідачем ОСОБА_1, станом на 17.09.2015 року заборгованість за кредитом складає: 23939,57 грн., а саме: 3525,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 18798,31 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф(фіксована частина); 1116,17 грн. - штраф(процентна складова).

Частиною 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Проте , згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до п. 5.3 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків, платежів по будь якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому суд вважає зменшити суму пред'явленого позову, за рахунок виключення з основної суми заборгованості - суми штрафів у розмірі 1616,17 грн.

Зазначений висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду України, який викладений в постанові по справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, бо відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним та документально підтвердженим факт утворення відповідачем по справі заборгованості у розмірі 22323,40 грн. в результаті не виконання умов кредитного договору, а тому й вимоги позивача суд задовольняє частково.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп., адже відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати та якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.10, ст.57, ст.11, ст. 79, ст. 88, ст.214, ст.215, ст. 224-226 ЦПК України, ст. 526, ст. 527, ст. 530, ст.549, ст.598, ст.599, ст. 610, ст. 615, ст. 629, ст.1050, ст.1054 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 в ПАТ КБ «Приватбанк» на р/р 3111, МФО 305299, , заборгованість за кредитним договором №DNН4КР80380545 від 22.12.2005 року у сумі 22323(двадцять дві тисячі триста двадцять три) гривні 40 копійки, яка складається з: 3525(три тисячі п'ятсот двадцять п'ять) гривень 09 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом; 18798(вісімнадцять тисяч сімсот дев'яносто вісім) гривень 31 копійка - заборгованість за пенею за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 в ПАТ КБ «Приватбанк» на р/р 3111, МФО 305299, , судовий збір у розмірі 1378(одна тисяча триста сімдесят вісім)гривень 00 копійок.

В іншій частині задоволення позовних вимог - відмовити.

На заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області позивачем може бути подано апеляційну скаргу на рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Г. В. Бондаренко