Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Вінницького району Вінницької області в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи на стороні позивача: Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, треті особи на стороні відповідача: управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Реєстраційна служба Вінницького районного управління юстиції, приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу ДробахаОлена Данилівна, про визнання незаконними і скасування наказів Головного управління Держземагенства у Вінницькій області, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності і зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою заступника прокурора Вінницької області Сухореброго Сергія Анатолійовича на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року прокурор Вінницького району звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що при видачі наказів від 03 вересня 2014 року № 2-2680/15-14-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та від

20 листопада 2014 року № 2-3915/15-14-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність» Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області порушено права ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постійне користування землею.

Беручи до уваги зазначене просив: визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Вінницькій області від 03 вересня 2014 року № 2-2680/15-14-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою»; визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Вінницькій області від 20 листопада 2014 року № 2-3915/15-14-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність»; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_9 на земельну ділянку з кадастровим

№ НОМЕР_1 площею 2 га в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06); скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_9 на земельну ділянку з кадастровим № НОМЕР_2 площею 2 га в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06); скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_9 на земельну ділянку з кадастровим

№ НОМЕР_3 площею 2 га в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06); визнати недійсним укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2 га (кадастровий

№ НОМЕР_1) від 02 грудня 2014, серія та номер: 539, виданий приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу

Дробахою О.Д.; визнати недійсним укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2 га (кадастровий

№ НОМЕР_2) від 02 грудня 2014, серія та номер: 536, виданий приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу

Дробахою О.Д.; визнати недійсним укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер НОМЕР_3) від 02 грудня 2014, серія та номер: 542, виданий приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу

Дробахою О.Д.; зобов'язати ОСОБА_9 повернути ОСОБА_4 частину земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_1 площею 0,05 га; зобов'язати ОСОБА_9 повернути ОСОБА_5 частину земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_2 площею 0,10 га.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заступник прокурора Вінницької області

Сухоребрий С.А., посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних у кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказів Головного управління Держземагенства у Вінницькій області від 03 вересня 2014 року

№ 2-2680/15-14-сг та від 20 листопада 2014 року № 2-3915/15-14-сг заявлені до неналежних відповідачів, при цьому решта позовних вимог є похідними від них.

Даний висновок судів першої та апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Враховуючи, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказів Головного управління Держземагенства у Вінницькій області від

03 вересня 2014 року № 2-2680/15-14-сг та від 20 листопада 2014 року

№ 2-3915/15-14-сг заявлені до відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, заяви про заміну неналежних відповідачів чи залучення співвідповідача позивачем подано не було, при цьому решта позовних вимог є похідними від них, правильним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні позову.

При цьому судами попередніх інстанцій враховано, що судом першої інстанції, при постановленні ухвали суду від 23 липня 2015 року про залишення позовної заяви без руху, було роз'яснено позивачу про необхідність визначення кола відповідачів відповідно до заявлених позовних вимог.

Враховуючи зазначене, безпідставними є доводи касаційної скарги щодо порушення судами першої та апеляційної інстанцій ч. 4 ст. 10, ст. 33 та п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст.ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу заступника прокурора Вінницької області Сухореброго Сергія Анатолійовича відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

В.М.Коротун

Т.О.Писана