У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Максимчук З.М., Хилевич С.В.

секретар судового засідання: Шептицька С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 04 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача, стягнення заборгованості за депозитним вкладом та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

30 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ПАТ "ПриватБанк" про захист прав споживача, стягнення заборгованості за депозитним вкладом та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 04 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 відсотки за користування вкладом з 18 серпня 2014 року по 18 травня 2015 року в сумі 4201,41 грн., інфляційні втрати за період з 18 серпня 2014 року по 18 травня 2015 року в сумі 15982,98 грн. та 3 % річних за період з 18 серпня 2014 року по 18 травня 2015 року в сумі 625 грн., а всього 20809 (двадцять тисяч вісімсот дев"ять) грн. 39 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ПАТ "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що позивачка здійснила дії, визначені договором достатніми для його розірвання, однак закінчення строку дії договору в разі невиконання зобов'язань не припиняє зобов'язальні правовідносини, а трансформує їх в охоронні, що містять обов'язок відщкодувати заподіяні збитки, встановлені договором чи законом, відповідно, суд першої інстанції безпідставно не застосував норму ст. 1070 ЦК України.

Крім того, зазначає, що договір банківського вкладу укладався на території автономної республіки Крим, яка є тимчасово окупованою територією, а тому філія ПАТ «ПриватБанк» припинила свою діяльність на зазначеній териорії

Просить рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 04 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вклад позивачці в установлений договором строк повернуто не було, тому на її користь підлягають стягненню проценти за користування депозитним вкладом, 3% річних та інфляційні витрати, нараховані з 18 серпня 2014 року по 18 травня 2015 року.

Колегія суддів Апеляційного суду Рівненської області погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, 06 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір банківського вкладу № НОМЕР_1 у відповідності до якого вкладник передала банку грошові кошти для розміщення на депозитний вклад строком на 3 місяці (до 06 червня 2014 року) в розмірі 23000 гривень, з нарахуванням відсотків в розмірі 18% річних.

Рішенням Костопільського районного суду від 07 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приватбанк" про захист прав споживача, повернення коштів по депозитному вкладу та відшкодування моральної шкоди- задоволено частково.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 24 грудня 2014 року, рішення Костопільського районного суду від 07 листопада 2014 р. змінено, а саме: стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 відсотки за користування вкладом за період з 06 березня 2014р. по 18 серпня 2014 р. у сумі 1858,56 грн., інфляційні витрати за період з 07 червня 2014 р. по 18. серпня 2014 р.у сумі 531 грн., та 3-х% річних у сумі 114.21 грн.,; стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» в дохід держави судовий збір в сумі 255,35 грн. Дане рішення набрало законної сили 26 грудня 2014 року.

З виписки від 25 травня 2015 року, вбачається що на рахунок позивачки ПАТ КБ «Приватбанком», здійснено переказ коштів в сумі 25533,77 грн.(а.с. 13).

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Таким чином проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до банку із заявою про повернення банківських вкладів та сплати процентів, чим засвідчив свій намір припинити дію договорів (а.с. 22).

У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договорів - до 18 серпня 2014 року. Проте ПАТ «ПриватБанк» повернув кошти позивачу лише 25 травня 2015 року, чим порушив свої грошові зобов'язання.

Посилання відповідача на те, що договір банківського владу був укладений у відокремленому підрозділі ПАТ КБ «Приватбанк» на території АРК Крим, яка на даний час окупована і статус банківської системи в Криму не визначений, а тому кошти позивачу ПАТ КБ «Приватбанк» не можуть бути повернуті, суд вважає безпідставним, адже договір позивачем був укладений з банком, а не з підрозділом. Відповідальність банку за своїми зобов'язаннями закріплена ст. 58 Законом України «Про банки та банківську діяльність» .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 04 березня 2016 року відхилити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 04 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуюча А.М. Шеремет

Судді : З.М. Максимчук

С.В. Хилевич