АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/2234/2016 Єдиний унікальний номер справи: 664/3275/15-ц
Головуючий в І інстанції СавчакС.П.
Доповідач Приходько Л.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Приходько Л.А.,

суддів: Бездрабко В.О.,

ОСОБА_1,

секретар Чертков Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 серпня 2016 року у справі

за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

30 вересня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суду із зазначеним позовом Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 17.01.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку розмірі 7000грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань за умовами Договору виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2015 рік становить 18036.08грн, що складається з заборгованості за кредитом 4101.14грн., заборгованості по процентам 10134.94грн, заборгованості з пені та комісії 3800грн. Рішенням Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 30.05.2012 року з відповідача на користь Банка стягнута заборгованість по кредиту в розмірі 10534.77грн. Залишок заборгованості станом на час розгляду справи становить 7501.31грн. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг нарахований штраф в розмірі 500грн (фіксована частина) та 375.07грн (процентна складова). Зважаючи на викладене позивач просив стягнути заборгованість по кредиту станом на 30.06.2015 року у загальному розмірі 8376.38грн.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 серпня 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором від 17.01.2008 р., станом на 30.06.2015 р. у розмірі 3881.29грн., яка складається із заборгованості за процентами у розмірі 3431.29грн. та пенею у розмірі 450,00грн. У задоволенні стягнення заборгованості у розмірі 4495,09грн. відмовлено. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 564.42грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості по кредиту у розмірі 3881.29грн. та судових витрат у розмірі 564,42грн., а всього 4445,71грн. скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити Банку у задоволені позовних вимог в цій частині.

В іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не оскаржено.

В судове засідання ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Заперечуючи проти апеляційної скарги представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 зазначила, що на її думку рішення суду є законним та обґрунтованим. Просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 17 січня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний догові, за умовами якого Банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 7000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік (2,5% у місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом.

Договір складається із заяви, Умов та правил надання банківських послуг, тарифів надання банківських послуг та памятки клієнта.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг(розділ І) договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до п.п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою (розділ ІІ Умов та правил надання банківських послуг) строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік). Картка діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Умови та правила надання банківських послуг не містять положень, що строк дії картки та строк дії договору є тотожними поняттями. Отже сплив строку дії картки не припиняє строку дії договору.

Строки та порядок погашення кредиту (кредитного ліміту) визначені п.п.5.3, 5.4 Правил користування платіжною карткою, відповідно до вимог яких строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на платіжній картці (в поле MONTH).

Згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 надана кредитна картка №255370 терміном дії до 01/11, на яку встановлено 04.02.2008 року кредитний ліміт 7000грн. 22.02.2009 року кредитний ліміт знижено до 4490грн. 12.06.2009 року кредитний ліміт знижено до 4110грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, виписки по картковому рахунку останній платіж по кредиту відповідачем здійснено 04 серпня 2009 року.

У звязку з неналежним виконанням позичальником умов договору станом на 30 червня 2015 року виникла заборгованість, яка, становить 18036,08грн., з них: - 4101,14грн заборгованість за кредитом, 10134,94 заборгованість по процентам за користування кредитом, 3800,00грн. заборгованість за пенею та комісією.

Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 30 травня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнено 10534,77 грн., за кредитним договором від 17.01.2008 року з урахуванням всіх штрафних санкцій, комісій та відсотків станом на 30.11.2011 року.

Вказане рішення у встановленому законом порядку до виконання не зверталось.

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_2 просив застосувати позовну давність (а.с.67-70).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, в межах строку позовної давності, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк позовної давності щодо стягнення заборгованості поза межами позовної давності і відповідачем заявлено вимогу про застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Визначення поняття зобовязання міститься у ч.1 ст. 509 ЦК України, згідно якої зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (Кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За змістом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Разом з тим, за змістом ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Доводи апелянта про не застосування судом першої інстанції позовної давності щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами у розмірі 3431.29грн. та пенею у розмірі 450,00грн. суперечить зазначеним вище вимогам закону та спростовується обставинам справи, з яких вбачається, що вказана заборгованість стягнута судом в межах позовної давності (загальної та спеціальної).

Враховуючи, що підставою відмови у задоволені позовних вимог про стягнення решти заборгованості є сплив позовної давності, доводи апелянта щодо незаконності рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 30 травня 2012 року, яким з нього на користь позивача стягнено заборгованість за кредитним договором від 17.01.2008 року, не мають правового значення для розгляду справи по суті. Наявність вказаного рішення яке, як вбачається з пояснень представника ПАТ КБ «Приватбанк», у встановленому законом порядку до виконання не зверталось, і не може бути звернуто, оскільки в силу вимог п.14 ч.1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» та ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» не відноситься до компетенції третейських судів, на визначення розміру заборгованості, в межах позовної давності, не впливає.

Суд з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, яким дав належну оцінку та постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

В іншій частині рішення суду не оскаржено, а тому в апеляційному порядку не переглядалось.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 серпня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованістьза договором від 17.01.2008 р. станом на 30.06.2015 р. у розмірі 3881.29грн., яка складається із заборгованості за процентами - 3431,29грн. та пені - 450,00грн., а також стягнення судових витрат у розмірі 564.42грн. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

ОСОБА_1