КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/4228/16-ц
Провадження № 2-о/488/96/16 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

28.11.2016 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючої по справі судді Лазаревої Г.М.,

народних засідателів - Жаркова Т.А. та Подзікун С.В.,

при секретарі судового засідання - Левіній Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за заявою Вітовської Центральної Районної Лікарні про примусову госпіталізацію хворого на заразну форму туберкульозу ОСОБА_2, -

В С Т А Н ОВ И В:

В листопаді 2016 року заявник - Вітовська Центральна Районна Лікарня звернулася до суду із заявою про обовязкову примусову госпіталізацію до обласного протитуберкульозного диспансеру м. Миколаєва та примусове лікування проти туберкульозу хворого ОСОБА_2 Дана заява була мотивована тим, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться на диспансерному обліку в протитуберкульозному кабінеті Вітовської ЦРЛ із захворюванням на туберкульоз з 2014 року. Хворіє на заразну активну форму туберкульозу з ризиком на мультирезистентну форму з березня 2014 року і по теперішній час. Лікувався в стаціонарі Миколаївського протитуберкульозного диспансеру з 30.09.2015 року по 04.03.2016 року., виписаний на амбулаторне лікування за самовільне залишення відділення. ОСОБА_2 злісно ухиляється від лікування, відвідує місця загального користування, що становить загрозу розповсюдження та захворювання на туберкульоз серед населення.

На підставі викладеного, заявник був змушений звернутись до суду із даною заявою.

Представник заявника надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06.04.2000 р. - особи, які хворіють на інфекційні хвороби чи є бактеріоносіями, зобов'язані: вживати рекомендованих медичними працівниками заходів для запобігання поширенню інфекційних хвороб; виконувати вимоги та рекомендації медичних працівників щодо порядку та умов лікування, додержуватися режиму роботи закладів охорони здоров'я та наукових установ, у яких вони лікуються; проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження.

Частиною другою статті 12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» № 2586-ІІІ від 05.07.2001 р. передбачено, що хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обов'язкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, ОСОБА_2 хворіє на туберкульоз з 2014 року. Лікувався в стаціонарі Миколаївського протитуберкульозного диспансеру з 30.09.2015 року по 04.03.2016 року, виписаний на амбулаторне лікування за самовільне залишення відділення. У хворого виявлено активну форму туберкульозу з ризиком на мультирезистентну форму, яка потребує долготривалого та специфічного лікування в умовах хіміорезистентного відділення обласного протитуберкульозного диспансеру. ОСОБА_2 від лікування відмовляється, порушає санітарно епідемічний режим бацилярного хворого, відвідує місця загального користування, що становить загрозу розповсюдження та захворювання на туберкульоз серед населення.

Відповідно до висновку лікаря-фтизіатра Вітовської ЦРЛ про доцільність примусової госпіталізації громадянина ОСОБА_2, останній потребує примусової госпіталізації в Миколаївський протитуберкульозний диспансер.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 ЦПК України, справа про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження лікування суд розглядає не пізніше трьох днів після відкриття провадження у справі. Особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст.286 ЦПК України рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, суд знаходить заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283-286, п. 7 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву Вітовської Центральної Районної Лікарні - задовольнити.

Зобовязати Вітовську Центральну Районну Лікарню госпіталізувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру строком від 3-х місяців без його згоди для примусового лікування від заразної форми туберкульозу.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, з дня отримання копії рішення.

Народні засідателі: ТА. Жарков

ОСОБА_3

Суддя: Г.М. Лазарева