Дата документу 11.07.2016
Справа № 320/3570/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

при секретарі Арифовій Л.А.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

В С Т А Н О В И В :

До Мелітопольського міськрайонного суду зі скаргою звернувся заявник ОСОБА_2, який просить визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3, що полягають у винесенні постанов про стягнення з боржника виконавчого збору від 24.05.2016 року та скасувати постанови про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що 24.07.2012 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області винесено заочне рішення по справі №815/152/2012 про стягнення заборгованості за Кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії №0 від 06.06.2008 року укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» (Кредитор) та ТОВ «Автоком» (Боржник), з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ТОВ «Техноцентр «Навігатор», ВАТ «Запоріжсантехмонтаж», третя особа: ТОВ «Автоком», на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСибБанк».

05.03.2013року рішенням Апеляційного Суду Запорізької області апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ТОВ «Техноцентр «Навігатор», ВАТ «Запоріжсантехмонтаж», в особі представника ОСОБА_9, було задоволено частково: заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.07.2012 року в частині позовних вимог ПАТ «УкрСибБанк» до ТОВ «Техноцентр «Навігатор», ВАТ «Запоріжсантехмонтаж» - скасовано, провадження у справі в цій частині було закрито, рішення в частині позовних вимог ПАТ «УкрСибБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 - змінено, виключено з резолютивної частини вказівку про те, що обов'язок стягнення заборгованості за прострочення кредиту по простроченим процентам за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - є солідарним, в решті рішення в оскаржуваній частині - залишено без змін.

30.01.2016 року головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_10 винесено Постанови про відкриття виконавчих проваджень:

-ВП №4605483 (про стягнення суми боргу у розмірі 10 130,92 грн.).

-ВП №4605398 (про стягнення суми боргу у розмірі 298 304,81 грн.).

-ВП №46305659 (про стягнення суми боргу у розмірі 86 457,36 грн.).

-ВП №46306111 (про стягнення суми боргу у розмірі 1 700,00 грн.).

-ВП №46305545 (про стягнення суми боргу у розмірі 120,00 грн.).

-ВП №46305020 (про стягнення суми боргу у розмірі 1 625 449,29 грн.).

10.05.2016 року керівником виконавчої групи винесена Постанова про передачу матеріалів виконавчого провадження з Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області.

12.05.2016 року стягувачем ПАТ «Укрсиббанк» було подано заяву про закриття виконавчого провадження у зв'язку з повним погашенням боржником суми боргу та судових витрат.

19.05.2016 року заявник звернувся до Начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Запорізької області із заявою про неотримання Постанови про стягнення виконавчого збору, що передбачено ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", з проханням надати та повідомити розрахунковий рахунок для здійснення оплати виконавчого збору у розмірі, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", а саме у сумі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи у зв'язку з поверненням виконавчого документа Стягувачу без виконання. Зазначена заява була проігнорована державним виконавцем і жодної відповіді отримано заявником не було.

В той же час, 30.05.2016 року заявником були отримані Постанови про стягнення виконавчого збору :

-ВП №4605483 (про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 013,02 грн.).

-ВП №4605398 (про стягнення суми боргу у розмірі 29 830,48 грн.).

-ВП №46306111 (про стягнення суми боргу у розмірі 170 00 грн.).

-ВП №46305545 (про стягнення суми боргу у розмірі 12,00 грн.).

-ВП №46305020 (про стягнення суми боргу у розмірі 162 544,92 грн.).

Таким чином, заявник ОСОБА_2 вважає, що дії державного виконавця суперечать нормам чинного законодавства і мають бути визнані незаконними, а зазначені постанови про стягнення виконавчого збору мають бути скасовані у зв'язку з тим, що він виконав рішення суду в добровільному порядку, а стягувач подав заяву про закриття виконавчого провадження у зв'язку з повним погашенням Боржником суми боргу та судових витрат у добровільному порядку та відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір підлягає стягненню у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з боржника фізичної особи у разі самостійного виконання боржником рішення суду.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 скаргу підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявились.

Від представника ПАТ «УкрСибБанк» ОСОБА_11 до суду надійшов відгук до скарги на дії державного виконавця, в якому він вказує, що скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню у звязку з добровільним виконанням боржниками ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 рішення Мелітопольського міськрайонного суду по справі №815/152/2012 та просить скаргу розглядати за його відсутності.

Від представника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області державного виконавця Смертіна О.С. до суду надійшли заперечення, згідно яких вбачається, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходились виконавчі провадження з виконання виконавчих листів №815/152/2012, виданих 05.09.2013 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості на загальну суму 2 022 161,5 грн.. 12.05.2016 року стягувачем було подано заяву про закриття виконавчих проваджень у звязку з повним погашенням Боржником суми боргу та судових витрат. Згідно ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» 24.05.2016 року винесені постанови у відношенні ОСОБА_2 про стягнення виконавчого збору: ВП №4605483 (про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 013,02 грн.), ВП №4605398 (про стягнення суми боргу у розмірі 29 830,48 грн.), ВП №46306111 (про стягнення суми боргу у розмірі 170 00 грн.), ВП №46305545 (про стягнення суми боргу у розмірі 12,00 грн.), ВП №46305020 (про стягнення суми боргу у розмірі 162 544,92 грн.). Таким чином, державний виконавець вважає, що дії державної виконавчої служби відповідають вимогам закону. Крім того, не заперечує проти розгляду скарги за відсутності представника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Суд, заслухав пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, вважає необхідним скаргу задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, в тому рахунку звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходились виконавчі провадження з виконання виконавчих листів №815/152/13, виданих 05.09.2013 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості на загальну суму 2 022 161,5 грн. /а.с.5-7/.

11.05.2016 року стягувачем ПАТ «Укрсиббанк» були направлені заяви до начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про закриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення зі ОСОБА_2 суми боргу та судових витрат у звязку з їх повною сплатою /а.с.14-16/.

19.05.2016 року заявник звернувся до Начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Запорізької області із заявою про неотримання Постанови про стягнення виконавчого збору, що передбачено ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", з проханням надати та повідомити розрахунковий рахунок для здійснення оплати виконавчого збору у розмірі, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", а саме у сумі шістидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи у зв'язку з поверненням виконавчого документа стягувачу без виконання. Зазначена заява була проігнорована державним виконавцем і жодної відповіді отримано заявником не було /а.с.17/.

24.05.2016 року державним виконавцем Смертіним О.С. були винесені Постанови про стягнення зі ОСОБА_2 виконавчого збору :

-ВП №4605483 (про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 013,02 грн.).

-ВП №4605398 (про стягнення суми боргу у розмірі 29 830,48 грн.).

-ВП №46306111 (про стягнення суми боргу у розмірі 170 00 грн.).

-ВП №46305545 (про стягнення суми боргу у розмірі 12,00 грн.).

-ВП №46305020 (про стягнення суми боргу у розмірі 162 544,92 грн.) /а.с.8-13/.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закон України, від 21.04.1999 р., № 606-ХІУ "Про виконавче провадження", «У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строку порядку, встановленому цим Законом».

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну виконавчу службу" дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку; встановленому цим Законом, а відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Пункт 3 Листа ВССУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» від 28.01.2013 р. № 24-152/0/4-13, передбачає, що «Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ».

Згідно п.1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Стаття 360-7 ЦПК України передбачає, що Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно ПРАВОВОГО ВИСНОВКУ Верховного Суду України по справі 6-785 цс 15 сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання. Окрім того, положеннями частини третьої статті 27 зазначеного закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання, державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, які повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

У зв'язку з тим, що боржник ОСОБА_2 виконав рішення суду в добровільному порядку, а стягувач ПАТ «Укрсиббанк» подав Заяву про закриття виконавчого провадження у зв'язку з повним погашенням Боржником суми боргу та судових витрат у добровільному порядку, суд приходить до наступного висновку: дії державного виконавця суперечать нормам чинного законодавства і мають бути визнанні незаконними, а постанови про відкриття виконавчих проваджень по стягненню з боржника виконавчого збору від 24.05.2016 року - підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 360-7, 383-389 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», п.1 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області задовольнити.

Визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3, що полягають у винесенні Постанов про стягнення з боржник виконавчого збору від 24.05.2016 року.

Скасувати Постанови про стягнення з боржника ОСОБА_2 виконавчого збору:

-ВП №4605483 (про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 013,02 грн.),

-ВП №4605398 (про стягнення суми боргу у розмірі 29 830,48 грн.),

-ВП №46306111 (про стягнення суми боргу у розмірі 170 00 грн.),

-ВП №46305545 (про стягнення суми боргу у розмірі 12,00 грн.),

-ВП №46305020 (про стягнення суми боргу у розмірі 162 544,92 грн.).

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до апеляційного суду Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л.В. Колодіна