УХВАЛА

Справа № 564/1546/16-ц

15 серпня 2016 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Цвіркун О. С.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2

до ПАТ 'Імексбанк' про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу (стягнення грошових коштів)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ПАТ «Імексбанк» про стягнення з АТ «Імексбанк» на їх користь 150 767, 11 грн. банківського вкладу.

Позов предявляється шляхом подання позовної заяви до суду, яка має відповідати вимогам зазначеним в статтях 119 та 120 ЦПК України.

Однак, позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подана без додержання вимог ст.119 ЦПК України, а саме: порушено вимогу п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України обов'язок довести ті обставини на які сторона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень покладено на сторони цивільного процесу (позивача та відповідача).

В обґрунтування своєї позовної заяви позивачі посилаються на те, що вони успадкували після смерті їхнього батька ОСОБА_4 кошти, які знаходяться на депозитних рахунках у АТ «Імексбанк», однак до позовної заяви ними не додані Свідоцтва про право на спадщину, а саме на спірні кошти, які б підтвердили факт володіння позивачів даними коштами.

Також, при подачі позовної заяви позивачами було не дотримано вимог ч.5 ст. 119 ЦПК України, а саме до позовної заяви не подано доказів про сплату судового збору.

У позовній заяві позивачі посилаючись на ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» зазначають, що вони звільнені від сплати судового збору, обґрунтовуючи це тим, що ПАТ «Імексбанк» порушив їхні права як споживачів, згідно ч. 5 ст. 10 вищевказаного закону. З даним твердженням суд не погоджується, виходячи з наступного.

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (пункт 22); виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).

Згідно правового висновку ВСУ, у справі № 2558 цс 15, вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем.

Договір банківського вкладу був укладений між банком та спадкодавцем позивачів, тобто споживачем, яким володів правами згідно ЗУ «Про захист прав споживачів», за даним договором був померлий ОСОБА_4

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 18 вересня 2013 року в справі № 6-65цс13, зобовязання за договором банківського вкладу не є такими, що нерозривно повязані з особою вкладника, а тому в разі його смерті спадкоємцеві, який прийняв спадщину, повертається як сума банківського вкладу, так і проценти на нього до дня, який передує поверненню вкладу, тобто спадкоємці успадковують лише суму банківського вкладу і нараховані по ньому проценти.

Однак права споживача, які виникли між їхнім покійним батьком і банком у результаті укладеного договору вкладу ними не успадковуються.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позивачам необхідно сплати судовий збір, згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання ними позовної заяви майнового характеру, у розмірі встановленому законом.

Згідно ч.6 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 та 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 119-121, 208-210

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ 'Імексбанк' про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу (стягнення грошових коштів) - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, п'ять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви у встановлений термін, остання буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_5