Справа № 542/1653/16-ц
Провадження № 6/542/66/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2016 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді - Стрельченко Т.Г.

при секретарі - Нестеренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1, погоджено начальником Новосанжарського РВ ДВС ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, керівника ТОВ «Новосанжарський молзавод».

В обґрунтування подання державний виконавець вказав, що на виконанні у відділі ДВС Новосанжарського районного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження ВП 48736326. У ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем було встановлено, що ТОВ «Новосанжарський молзавод» ухиляється від виконання судового рішення, у звязку з чим утворилася заборгованість у розмірі 1 604 493, 70 грн. Встановлено, що керівником ТОВ «Новосанжарський молзавод» є ОСОБА_3, але державний виконавець не володіє інформацією про місце проживання даної особи та інформацією про наявність у боржника закордонного паспорту та про наміри перетинати державний кордон України. Тому виникла необхідність здійснити тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду подання судом повідомлений належним чином.

Розглянувши вказане подання, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження ВП 48736326, відкрите за:

- судовим наказом № 917/1181/15 від 17.08.2015 року Господарським судом Полтавської області, про стягнення з ТОВ "Новосанжарський молзавод" на користь ТОВ "БР-Транс" заборгованості в сумі 103 514,77 грн.;

-судовим наказом № 917/479/16 від 06.06.2016 року Господарським судом Полтавської області, про стягнення з ТОВ "Новосанжарський молзавод" на користь ТОВ НВП "Інтерагросервіс" заборгованості в сумі 477 911,59 грн.;

-судовим наказом № 917/227/16 від 25.04.2016 року Господарським судом Полтавської області, про стягнення з ТОВ "Новосанжарський молзавод" на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Квітан" заборгованості в сумі 650 249,57 грн.;

-судовим наказом № 917/672/16 від 28.07.2016 року Господарським судом Полтавської області, про стягнення з ТОВ "Новосанжарський молзавод" на користь ФГ "Володар-С" заборгованості в сумі 34 311,00 грн.;

-судовим наказом № 917/2560/15 від 29.02.2016 року Господарським судом Полтавської області, про стягнення з ТОВ "Новосанжарський молзавод" на користь ПАТ "Райз-Максимко" заборгованості в сумі 338 506,77 грн.

Державним виконавцем у відповідності до положень статей 17, 19, 25 Закону країни "Про виконавче провадження" (в редакції діючій на час відкриття виконавчих проваджень), 07.09.2015 р., 13.06.2016 р, 17.05.2016 р., 28.07.2016 р., 15.03.2016 р. відкриті виконавчі провадження.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлено, що керівником ТОВ «Новосанжарський мол завод» є ОСОБА_3.

Місце знаходяться юридичної особи за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, селище міського типу ОСОБА_4, вул. Петровського, будинок 13.

Як вбачається з листа № 5383 від 23.11.2016 року начальника Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, копію подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, відправлено останньому за адресою: смт. Нові Санжари, вул. Пролетарська, 13.

Згідно ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

В Законі № 606-XIV значення поняття «ухилення» не розкрито.

Чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення», практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

У сучасній українській мові слово «ухилення» тлумачиться так: 1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні відвід нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Саме невиконання боржником самостійно зобовязань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Аналогічна позиція викладена в листі Верховного Суду України від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні та належні докази на підтвердження факту ухилення боржника ОСОБА_3 від виконання своїх боргових зобовязань, а також немає жодних відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання. Такими відомостями можуть бути, зокрема, розписки боржника про отримання копій постанов або письмових вимог державного виконавця, відмітки працівників поштових служб про отримання боржником постанов та письмових вимог державного виконавця або відмітки про відмову боржника отримати постанови та письмові вимоги державного виконавця.

Згідно із ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Натомість, в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження того, що державний виконавець надсилав засобами поштового звязку будь-які постанови, вимоги, виклики на адресу боржника, яка зазначена у виконавчому листі, в тому числі постанову про відкриття виконавчого провадження.

Суд враховує, що у постановах про відкриття виконавчого провадження вказана адреса боржника у смт. Нові Санжари, вул. Петровського, 13, на той час як у копії подання, яке надсилалося ОСОБА_3 для відома вказана адреса смт. Нові Санжари, вул. Пролетарська, 13.

Судом надсилалося повідомлення ОСОБА_3 про розгляд подання державного виконавця за адресою: смт. Нові Санжари, вул. Пролетарська, 13, яке повернулося з відміткою, що даної адреси не існує.

Також державним виконавцем не було здійснено запиту до компетентного органу з метою зясування постійного або тимчасового зареєстрованого місця проживання боржника.

Таким чином, державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б про те, що боржник ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судом. Крім того, відсутні будь-які докази про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання, а отже в разі задоволення цього подання право боржника на добровільне виконання рішення суду буде суттєво порушено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1, погоджено начальником Новосанжарського РВ ДВС ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Полтавської області через Новосанжарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_5