Справа № 372/3500/16-ц
№2-о-148/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Падалці А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Обухівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до Обухівського районного суду Київської області з заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, яка померла в Донецькій області м. Харцизьк 09.10.2016 року. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, заявник зазначила, що являється донькою померлої 09.10.2016 року ОСОБА_2 в м. Харцизьку Донецької області. Отримати свідоцтво у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявник не може, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може були прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання допомоги на поховання, пенсійних виплат та оформлення спадкових прав.

Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, заслухавши думку заявника, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЖ № 694715, виданий міською радою Попаснянського району Ворошиловградської області, 31.05.1954 року.

Свідоцтвом про одруження від 06.05.1976 року № 486930 підтверджується факт одруження ОСОБА_3 з заявницею ОСОБА_4, та присвоєння їй прізвища ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НО №246684 від 03.11.2000 року виданого відділом РАГС Амвросіївського районного управління юстиції підтверджується факт розірвання шлюбу заявниці, та її прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_3.

Довідкою від 28.11.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи підтверджується місце проживання заявниці ОСОБА_1 в АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть ДНР № 042096, виданого Харцизьким міським відділом записів актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 11.10.2016 року, ОСОБА_2 померла 09.10.2016 року у віці 85 років у Донецькій Народній Республіці, актовий запис 807.

Відповідно до довідки про причину смерті № 380 від 09.10.2016 року, ОСОБА_2 померла від хронічної серцево-судинної недостатності, атеросклеротичного кардіосклерозу, ішемічної хвороби серця у віці 85 років.

17.12.2016 року начальником Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області було надано ОСОБА_1 відмову у проведенні державної реєстрації смерті № 373/3.1-152, оскільки заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до ЗУ «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина; правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України; будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

На сьогоднішній час свідоцтво про смерть ОСОБА_5 видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України.

Статтею 17 ч.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті матері, отримання свідоцтва про смерть.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 223, 234, 251-256, 257-1, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Обухівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану, задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка Луганської області, Ново-Айдарського району, с. Миколаївка, яка поживала в м. Харцизьк Донецької області, померла 09.10.2016 року в м. Харцизьк Донецької області у віці 85 років.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення, особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :