У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Служба у справах у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, про визнання договору іпотеки недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 12 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») і матір'ю позивача - ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі у сумі 40 тис. дол США зі сплатою 14% річних на строк до 12 травня 2023 року.

Цього ж дня з метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором між ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_5 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею

64, 36 кв. м. Проте, при укладанні договору іпотеки було порушено права малолітньої, на той час, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки його укладено без дозволу органу опіки та піклування.

Посилаючись на наведене, позивач просила визнати договір іпотеки недійсним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 квітня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним іпотечний договір від 12 травня 2008 року № 3145, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишиною С.С. за реєстровим № 1345 та виключено з Реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та із Державного реєстру іпотек відповідні записи щодо обтяження майна, а саме: квартири АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 16 серпня

2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, врахувавши правову позицію, викладенуа у постанові Верховного Суду України від 20 січня2016 року № 6-2940цс15, обґрунтовано виходив із того, що укладення договору іпотеки без попереднього дозволу органу опіки та піклування не призвело до звуження обсягу, зменшення чи обмеження існуючого права малолітньої, на час укладення договору, ОСОБА_4 щодо користування житлом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що малолітня, на час укладення договору, ОСОБА_4 не мала і на даний час не має права власності на квартиру, яка є предметом іпотеки, вона набула право користування зазначеною квартирою, як член сім'ї власника відповідно до ст. 405 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», та зберігає це право протягом часу перебування квартири в іпотеці.

З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову про визнання договору іпотеки недійсним.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 16 серпня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С. Висоцька

І.М.Фаловська