Справа № 146/731/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"01" серпня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слободянюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Томашпіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 10 лютого 2016 року ОСОБА_2 взяв у нього в борг 3396 грн, які зобовязався повернути до 01 червня 2016 року, про що свідчить власноручно написана останнім розписка.

Дані грошову суму позивач отримав в кредит в ОТП «Банку» та передав відповідачу, який за отриманні кошти купив мобільний телефон та зобовязався погашати оформлений ОСОБА_1 кредит. Однак, ОСОБА_2 зобовязання перед позивачем не виконав, в звязку з чим ОСОБА_3 був змушений власними коштами погасити кредит.

Оскільки, зазначені в розписці відповідача строки повернення грошових коштів минули, на прохання позивача про добровільну сплату коштів не реагує, тому з даним позовом ОСОБА_4 змушений звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 3396 грн боргу та судові витрати по справі.

В судове засідання позивачи ОСОБА_1 не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не зявився, однак, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання.

Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 10 лютого 2010 року ОСОБА_2 отримав в борг від ОСОБА_1 3396 грн, які зобовязався повернути позивачу до 01 червня 2016 року. В підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_2 написав письмові розписки (а.с. 6, 21).

Дані грошові кошти ОСОБА_1 отримав в кредит в відділенні АТ ОТП «Банк» та був змушений самостійном його сплатити, про що свідчить квитанція № QS 27762945 від 09 березня 2016 року (а.с.7) та довідка АТ ОТП «Банк» № НОМЕР_1 від 09 березня 2016 року, згідно якої банк повідомляє про відсутність заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний передати позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки, відповідач ОСОБА_2 свої боргові зобовязання перед позивачем ОСОБА_1 не виконав, зазначенні в розписці строки повернення грошових коштів минули, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Крім того, з відповідача, в силу ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду розмірі 735,39 грн (а.с.1).

Відповідно 1046, 1049 ЦК України, керуючись ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 74, 88, 158, 174, 197, 209, 210, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 3396 (три тисячі триста девяносто шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені та документально підтвердженіх судові витрати, які складаються з: 735,39 грн (сімсот тридцять пять гривень 39 коп) судового збору.

Рішення може бути оскаржене сторонами протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя: І.В. Скаковська