Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1735/14-ц
Провадження №: 2-і/332/9/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мєркулової Л.О.,

при секретарі Попазовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення майна з- під арешту.

У своєму позові позивач вказала, що їй, ОСОБА_1, належить 1/2 частина квартири за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №3769, від 08.12.2016р.

Інша 1/2 частина зазначеної вище квартири належить її брату - ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 773, виданого ВАТ «Укрграфіт» від 21.12.1999р.

Маючи намір розпорядитися належною їй частиною квартири, я позивач вирішила продати її.

Однак, при підготовці документів для укладення нотаріального договору купівлі- продажу квартири, їй стало відомо, що на зазначену квартиру накладений арешт.

Так, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєктів від 24.11.2016р. на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 накладено арешт.

Підставами накладення арешту на все майно ОСОБА_2 є:

постанова, серія та номер ВП №38813354 від 22.07.2013р., видана Ленінським ВДВС Запорізького МУЮ;

постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер:46223084, від 26.03.2015 р., видана Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ;

постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП 33857857 від 23.08.2012р., видана Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ;

постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП 31323682 від 07.03.2012 р., видана Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ.

ОСОБА_3 окрім 1/2 частини зазначеної квартири також має у власності земельну ділянку площею 0,8 га, розташовану за адресою м.Запоріжжя, вул. Правобережна, земельна ділянка 16.

Позивач вважає, що звільнення квартири за адресою АДРЕСА_2 з -під арешту, не перешкодить виконавчому провадженню, щодо стягнення з ОСОБА_3 боргових зобовязань, оскільки боржник має у власності інше майно.

У своєму позові позивач просить звільнити з-під арешту квартиру, за адресою АДРЕСА_3 та дозволити відчуження майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_4.

Позивач у судове засідання не зявився, але надала до суду заяву, в якій вказала, що свій позов підтримує, просить його задовольнити та розглянути справу без її участі.

Відповідач у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій вказав, що проти позову не заперечує і просить розглянути справу без його участі.

Треті особи у судове засідання не зявилися, своїх причин неявки та заперечень не надали.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 грудня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3769 встановлено, що ОСОБА_1 належить 1/2 частина квартири № 45, розташованій в будинку № 159 по пр..Соборному на підставі заповіту після померлої 31.01.2016 року ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту.

Предявлення позову про зняття арешту з майна не перешкоджає зверненню стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника, а також інше майно боржника, щодо якого не заявлено вимоги про визнання права власності на нього.

У випадку прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, суд приходе до висновку, що позов ОСОБА_1 знайшов своє обґрунтування та докази, і тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 319, 321, 391, ЦК України, ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Звільнити з-під арешту квартиру за адресою АДРЕСА_3.

Дозволити відчуження майна, а сааме: квартири за адресою: АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, але рішення не скасовано, рішення набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.О.Мєркулова