Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі :

головуючого судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Марченко А.А.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування збитків.

В позовній заяві вказує, що 14 жовтня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали усний договір купівлі-продажу автомобіля марки СНЕRY ТIGGО, 2008 року випуску, номерний знак МЮ 3551.

ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_3, якій власник автомобіля - ОСОБА_4 передав цей автомобіль за довіреністю, 6000 (шість тисяч доларів США).

На підтвердження договору та отримання грошей 14 жовтня 2014 року ОСОБА_3 написала розписку та домовилась з ним про те, що надасть на його першу вимогу нотаріально посвідчену довіреність на право розпорядження цим автомобілем.

Вважає, що усний договір купівлі-продажу автомобіля марки СНЕRY ТIGGО від 14 жовтня 2014 року є достатньою та належною правовою підставою набуття майна позивачем та отримання грошей відповідачкою.

18 жовтня 2014 року працівники Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києва, вилучили у нього куплений автомобіль та технічний паспорт посилаючись на те, що автомобіль СНЕRY ТIGGО, 2008 року випуску, знаходиться в розшуку, а по факту розшуку автомобіля внесені відомості до ЄРДР за № 00011383 від 13.10.2014 року, у подальшому справа була передана до Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області.

Вважає, що йому завдано збитки відповідачкою у зв'язку з істотним порушенням договору купівлі-продажу автомобіля, а саме, позивач не отримав того на що розраховував при укладені даного договору, та його не було повідомлено про права третіх осіб на автомобіль.

Вважає, що при вилучені працівниками Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києва, у нього придбаного автомобіля та технічного паспорта, він значною мірою був позбавлений автомобіля тобто того, на що він розраховував при укладенні договору купівлі-продажу від 14 жовтня 2014 року.

14.08.2015 року він звертався до відповідачки з заявою «про розірвання усного договору купівлі-продажу автомобіля марки СНЕRY ТIGGО, 2008 року випуску та вимогою повернути понесені ним збитки», однак відповіді не отримав.

До того ж згідно Облікової картки відділу РЕР ДАЇ з обслуговування м. Рівне, автомобіль був знятий з обліку 14.10.2014 року, а відомості по факту розшуку автомобіля марки СНЕRY ТIGGО, 2008 року випуску були внесені до ЄРДР 13.10.2014 року за № 00011383.

З посиланням на ст. ст. 651, 652, 653, 661 ЦК України, просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог 155620,80 гривень, що є еквівалентно 6000 доларів США по курсу НБУ станом на 04 жовтня 2016 року.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених в позовній заяві, просили їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_5 заперечив повністю та пояснив, що ОСОБА_3 отримуючи кошти від ОСОБА_5 в сумі 6000 доларів США діяла не від свого імені, а виконувала доручення - ОСОБА_4 власника автомобіля, який і має бути відповідачем по даній справі.

Усний договір купівлі-продажу автомобіля марки СНЕRY ТIGGО, 2008 року випуску, номерний знак МЮ 3551 14 жовтня 2014 року з ОСОБА_1 не укладала, оскільки договори купівлі-продажу автомобіля мають укладатись в письмовій формі.

Вважає, що ОСОБА_5 так само, як і його довірителька є потерпілими від злочину, тому позивачем вибрано не той спосіб захисту своїх прав. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши всі обставини справи, всебічно, повно та обєктивно дослідивши докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного переконання.

В судовому засіданні встановлено, що 14.10.2014 року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 6000 доларів США за передачу йому автомобіля марки СНЕRY ТIGGО, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. Автомобіль передала власноруч.

З дослідженої в судовому засіданні облікової картки № 49967903 від 14.10.2014 року виданої Відділом РЕР ДАІ з обслуговування м. Рівне, Рівненського та Здолбунівського району, судом встановлено, що власником автомобіля марки СНЕRY ТIGGО, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 є ОСОБА_4 ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

08 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було посвідчено довіреність згідно якої ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_3 бути його представником в будь-яких органах повязаних з експлуатацією та розпорядженням (продажем, здачею у найм, позичку, міною) належного йому на праві власності автомобіля марки СНЕRY ТIGGО, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2.

З пояснень представника відповідача ОСОБА_2, судом встановлено, що ОСОБА_3 на виконання довіреності виданої ОСОБА_4 від 08 жовтня 2014 року посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7 було передано для ОСОБА_1 автомобіль марки СНЕRY ТIGGО, 2008 року випуску. На яких умовах (праві власності, оренди, користування чи інших умовах) був переданий даний автомобіль для ОСОБА_1 йому невідомо.

18 жовтня 2014 року, після приїзду ОСОБА_1 на автомобілі марки СНЕRY ТIGGО, 2008 року випуску до м. Київ, працівниками Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києва, було вилучено у нього автомобіль та технічний паспорт посилаючись на те, що автомобіль СНЕRY ТIGGО, 2008 року випуску, знаходиться в розшуку, по факту розшуку автомобіля внесені відомості до ЄРДР за № 00011383 від 13.10.2014 року.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 00011383 від 13.10.2014 року, судом встановлено, що за заявою ОСОБА_8 13.10.2014 року до ЄРДР було внесено відомості по факту шахрайських дій по відношенню до нього (ч. 1 ст. 190 КК України). Фабула події «23.09.2014 року близько 12 год.00 хв. за адресою м. Київ, провулок Маяковського, 91 а, кв. 91 невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа транспортним засобом СНЕRY ТIGGО д.н.з. НОМЕР_4, що належить гр. ОСОБА_8 під приводом користування автомобілем на короткостроковий термін».

На момент дослідження кримінального провадження воно розслідувалось в Рівненському МВ УМВС України в Рівненській області.

Згідно ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

З аналізу встановлених в судовому засіданні обставин та діючого законодавства, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 під час передачі для ОСОБА_1 автомобіля СНЕRY ТIGGО, 2008 року випуску та отримання коштів в сумі 6000 доларів США діяла не від свого імені, а по довіреності, від імені та в інтересах власника автомобіля ОСОБА_4

Таким чином суд вважає недоведеними твердження позивача в позовній заяві та представника позивача в судових засіданнях про те, що саме ОСОБА_3 хотіла продати автомобіль марки СНЕRY ТIGGО, 2008 року випуску для ОСОБА_1

Суд також, вважає недоведеними позовні вимоги позивача про те, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений усний договір купівлі-продажу автомобіля згідно якого ОСОБА_3 отримала кошти в сумі 6000 доларів США та діючи не доброчесно, під час передачі автомобіля для нього, не повідомила про права третіх осіб на даний автомобіль, що на його думку, має призвести до розірвання усного договору купівлі-продажу автомобіля від 14 жовтня 2014 року та повернення йому коштів.

З дослідженого в судовому засіданні копії заочного рішення суду від 31 травня 2016 року по цивільній справі № 569/290/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль, суд дійшов до переконання, що договір купівлі-продажу автомобіля між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не укладався, а автомобіль зареєстрований за ОСОБА_4. З цих підстав в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль було відмовлено. Рішення суду набрало законної сили.

Згідно п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд вважає встановленим факт відсутності між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 договірних відносин повязаних з передачею у власність ОСОБА_1 автомобіля за що ним було передано для ОСОБА_3 грошові кошти.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно п. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином суд не має можливості вийти за межі позовних вимог позивача для захисту його прав та обовязків, а позовні вимоги ОСОБА_1 з підстав наведених в позовній заяві є недоведеними.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 237, 239, 244 ЦК України ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 88, 130, 212, 213, 215, 220 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В.Рогозін