Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визначення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 1987 року є власником 1/4 частини житлового будинку по АДРЕСА_1. Власником іншої 3/4 частини житлового будинку є ОСОБА_5 Вказаний будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0696 га. Позивач вважає, що відповідачкою самовільно було встановлено дерев'яний паркан по умовній межі земельної ділянки, на якій розташований будинок, а тому на даний час у його користуванні перебуває земельна ділянка площею 0,0120 га, що не відповідає його частині у праві власності на житловий будинок. Оскільки вказані обставини перешкоджають позивачу оформити право власності на земельну ділянку, він, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визначити порядок користування спірною земельною ділянкою за варіантом № 2 висновку додаткової комплексної судової земельно-технічної експертизи від 18 листопада 2015 року № 7439/15-41.

ОСОБА_5, заперечуючи проти позовних вимог, звернулася до суду із зустрічним позовом, який обґрунтовувала тим, що після набуття права власності на 3/4 частини житлового будинку згідно договору дарування від 06 жовтня 2001 року вона встановила паркан, який розділяє спірну земельну ділянку по лінії розподілу будинку. Порядок користування частинами земельної ділянки був визначений попередніми співвласниками житлового будинку, на підставі договору конкретного користування будинком від 22 грудня 1990 року, відповідно до якого кожний співвласник користується тією частиною земельної ділянки, яка прилягає до його частини будинку. Крім того на земельній ділянці, що розташована навколо її частини жилого будинку, прокладені інженерні споруди з водопостачання та газопостачання. ОСОБА_4 ніколи не проживав у своїй частині житлового будинку, внаслідок чого вона прийшла в аварійний стан.

У зв'язку з тим, що сторони в добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо розміру та меж земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, та яку мають намір приватизувати, ОСОБА_5, уточнивши позовні вимоги, просила визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,0716 га шляхом виділення їй в користування земельної ділянки площею 0,0537 га за варіантом № 1 висновку додаткової комплексної судової земельно-технічної експертизи від 18 листопада 2015 року № 7439/15-41.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 травня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визначено порядок користування земельною ділянкою площею 0,0716 га по АДРЕСА_1, шляхом виділення в користування ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0179 га, що відповідає 1/4 частині у житловому будинку за варіантом № 1 висновку додаткової комплексної судової земельно-технічної експертизи від 18 листопада 2015 року № 7439/15-41.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено. Визначено порядок користування земельною ділянкою площею 0,0716 га по АДРЕСА_1, шляхом виділення в користування ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0, 0537 га, що відповідає 3/4 частині у житловому будинку за варіантом № 1 висновку додаткової комплексної судової земельно-технічної експертизи від 18 листопада 2015 року № 7439/15-41.

Для доступу та обслуговування відповідної частини житлового будинку ОСОБА_5 запропонована земельна ділянка площею 0,0537 га (537 кв. м), яка обмежена лініями розподілу та зображена в додатку № 2 до висновку червоним кольором.

Для доступу та обслуговування відповідної частини житлового будинку, ОСОБА_4 запропонована земельна ділянка площею 0,0179 га (179 кв. м), яка складається з двох частин (S1 - 0,0120 га + S2 - 0,0059 га = Sзаг - 0,0179 га) та обмежена лініями розподілу, зображена в додатку № 2 до висновку блакитним кольором.

Запропоновано встановити сервітут на земельну ділянку ОСОБА_5 для проходу до частини земельної ділянки ОСОБА_4, площею 0,0052 га (52 кв. м), яка обмежена лініями розподілу. Земельна ділянка, на яку запропоновано встановити сервітут, зображена в додатку № 2 до висновку заштрихованим жовтим кольором.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення, яким визначити порядок користування земельною ділянкою згідно із варіантом № 2 висновку додаткової комплексної судової земельно-технічної експертизи від 18 листопада 2015 року № 7439/15-41.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізованийсуд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судами попередніх інстанцій установлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 1987 року ОСОБА_4 є власником 1/4 житлового будинку по по АДРЕСА_1.

Власником іншої 3/4 частини житлового будинку є ОСОБА_5 згідно договору дарування від 06 жовтня 2001 року.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок від 05 жовтня 2001 року, у власності ОСОБА_4 перебуває житлова кімната площею 13,8 кв. м, а у власності ОСОБА_5 - кухня площею 5,0 кв. м, котельня площею 4,9 кв. м, жила кімната площею 8,9 кв. м, жила кімната площею 7,0 кв. м, коридор площею 8,9 кв. м, сарай, погріб та вбиральня.

За вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка розміром 0,0696 га, однак у фактичному користуванні сторін знаходиться земельна ділянка розміром 0,0716 га, що підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами.

Порядок користування частинами земельної ділянки був визначений попередніми співвласниками житлового будинку, на підставі договору конкретного користування будинком від 22 грудня 1990 року, відповідно до п. 4 якого кожний співвласник користується тією частиною земельної ділянки, яка прилягає до його частини будинку.

Рішенням Фастівської міської ради Київської області від 25 серпня 2010 року № 15/9- LXVII-V ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0522 га, що відповідає 3/4 частині житлового будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням Фастівської міської ради Київської області від 24 жовтня 2013 року № l/24-XLV-VI ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0174 га, що відповідає 1/4 частині житлового будинку по АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, на земельній ділянці, що розташована навколо частини жилого будинку ОСОБА_5, із погодженням з уповноваженими організаціями, прокладені інженерні споруди з водопостачання та газопостачання та на підставі відповідних договорів їй надаються послуги з водопостачання, водовідведення та газопостачання.

Згідно до довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 24 листопада 2014 року № 4655, ОСОБА_4 ніколи не проживав у своїй частині житлового будинку, внаслідок чого його частина будинку та земельна ділянка перебуває в занедбаному стані.

За результатами проведеної додаткової комплексної судової земельно-технічної експертизи, був складений висновок від 18 листопада 2015 року № 7439/15-41, яким запропоновано три варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, що мають своє відображення в додатках № № 2, 3, 4 до висновку.

Колегія суддів погоджується з тим, що указаний висновок експерта складений на підставі матеріалів даної справи, чинного земельного законодавства, з урахуванням державних будівельних норм, а також внаслідок натурного обстеження об'єктів нерухомості, тому не викликає сумнівів.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій, ураховуючи те, що в процесі користування земельною ділянкою у сторін виникають непорозуміння, у зв'язку з чим дійшов до правильного висновку про необхідність визначення порядку користування цією земельною ділянкою. При цьому, судами обґрунтовано надано перевагу першому варіанту висновку додаткової комплексної судової земельно-технічної експертизи, оскільки він максимально відповідає встановленому порядку користування земельною ділянкою попередніми співвласниками житлового будинку, який враховував повноцінне обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що належать сторонам, розташування інженерних споруд та мереж, а також можливості вільного проходу до частини земельних ділянок кожною із сторін.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова

В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова