У х в а л а

07 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Національного університету харчових технологій, третя особа - ОСОБА_5, про зміну формулювання підстави звільнення, стягнення вихідної допомоги, заборгованості по заробітній платі, компенсації за час затримки її виплати, середнього заробітку за весь час затримки та моральної шкоди, за касаційною скаргою Національного університету харчових технологій на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 18 серпня 2014 року вона подала директору державного закладу освіти «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» ОСОБА_5 заяву про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, у зв'язку з невиконанням останнім законодавства про працю, порушення умов колективного та трудового договорів, а також вчинення морального та психологічного примусу з боку адміністрації установи та завідуючого господарством. Наказом відокремленого підрозділу від 19 серпня 2014 року №26-к її було звільнено з посади чергової гуртожитку за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Зазначає, що її звільнення за ст. 38 КЗпП України є незаконним, оскільки було змінено підстави звільнення, а неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці стало перешкодою для її працевлаштування на іншу роботу.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 просила змінити формулювання підстави звільнення з роботи з відокремленого підрозділу Національного університету харчових технологій - державного закладу освіти «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» із «звільнити з займаної посади 03 вересня 2014 року за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України» на «звільнити з займаної посади 03 вересня 2014 року за власним бажанням внаслідок порушення роботодавцем трудового законодавства, ч. 3

ст. 38 КЗпП України», стягнути: вихідну допомогу у розмірі 4 062 грн

90 коп.; заборгованість по заробітній платі, яка складається з недорахованої плати за надурочні години у розмірі 968 грн 32 коп. та за відпрацювання у години, визначені як перерва - у розмірі 723 грн 12 коп., недоплати заробітної плати у липні 2014 року та надбавки у розмірі 290 грн 50 коп.; компенсацію за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 20 655 грн 01 коп.; середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 27 749 грн

37 коп.; три відсотки річних по заборгованості - 1 678 грн 89 коп. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Змінено формулювання причини звільнення ОСОБА_4 з роботи з відокремленого підрозділу Національного університету харчових

технологій - державного закладу освіти «Одеський інститут післядипломної освіти Національного університету харчових технологій» із «звільнити з займаної посади 03 вересня 2014 року за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України на «звільнити з займаної посади 03 вересня 2014 року за власним бажанням внаслідок порушення роботодавцем трудового законодавства, ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Стягнуто з Національного університету харчових технологій на користь ОСОБА_4 вихідну допомогу у розмірі 4 062 грн 90 коп., середній заробіток за час затримки виплати вихідної допомоги у розмірі 27 749 грн 37 коп., моральну шкоду у розмірі 500 грн.

В іншій частині відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Національний університет харчових технологій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_4 до Національного університету харчових технологій, третя особа - ОСОБА_5, про зміну формулювання підстави звільнення, стягнення вихідної допомоги, заборгованості по заробітній платі, компенсації за час затримки її виплати, середнього заробітку за весь час затримки та моральної шкоди, за касаційною скаргою Національного університету харчових технологій на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Попович О.В., ЗавгородняІ.М., Писана Т.О.