Справа № 462/5091/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 3-тьої стоматологічної поліклініки м. Львова до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів, суд

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 3-тя стоматологічна поліклініка м. Львова звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3-тьої стоматологічної поліклініки міста Львова, суму безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 2037 грн. 28 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в результаті проведеної позапланової фінансово-господарської перевірки у ОСОБА_1 3-тій стоматологічній поліклініці м. Львова за період з 27.08.2007 р. по 01.01.2014 р. було виявлено нарахування медичній сестрі ОСОБА_2 заробітної плати за фактично невідпрацьований в поліклініці робочий час, зокрема у період з 01.07.2013 р. по 12.07.2013 р., коли відповідач перебувала за кордоном, їй було здійснено нарахування заробітної плати у сумі 220,29 грн. як за відпрацьовані дні та нараховано загальнообовязкові внески до державних цільових фондів в сумі 79,97 грн., також нараховано заробітну плату та здійснено загальнообовязкові внески з неї за фактично невідпрацьований час в липні 2012 року та серпні 2013 року, всього на суму 534,52 грн. Такі ж нарахування здійснено і в період з березня 2012 р. по червень 2013 р., коли відповідач фактично перебувала на заняттях в ЛНМУ ім. Д.Галицького, всього 1202,5 грн. Оскільки вказані кошти на загальну суму 2037 грн. 28 коп. є безпідставно набуті відповідачем, позивач змушений звернутися до суду. Просить позовні вимоги задовольнити.

Суд, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, , оскільки до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та проти заочного розгляду справи не заперечує, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України.

Відповідач, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не зявилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини своєї неявки суд не повідомила.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів тощо. / ст.57 ЦПК України/.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 працювала на посаді медичної сестри у ОСОБА_1 3-тій стоматологічній поліклініці міста Львова.

Згідно долученого до матеріалів справи акту перевірки фінансово-господарської діяльності ОСОБА_1 3-тьої стоматологічної поліклініки м. Львова від 10.08.2016 р. №04-21/, в ході перевірки виявлено ряд порушень, зокрема, щодо нарахування заробітної плати та загальнообовязкових внесків працівникам поліклініки, серед яких вказано медичну сестру ОСОБА_2 Крім цього, даним актом встановлено, що щодо ряду працівників, серед яких вказано ОСОБА_2, в ході ревізії не виявилось можливим встановити реальність відпрацювання всього робочого часу в поліклініці чи точний обсяг не відпрацювання робочого часу /а.с.3-56/.

Статтею 1212 ЦК України врегульовано випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Як вбачається із правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 22 січня 2014 року /справа № 6-151 цс 13/ безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України /зокрема заробітна плата/, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Відтак, із долученого до матеріалів справи акту перевірки вбачається лише наявність порушення щодо нарахування працівникам грошових коштів, проте не встановлено чи мала місце рахункова помилка.

Враховуючи наведене, а також те, що позивач, на якого законодавством України покладено обовязок довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, не надав суду належних та допустимих доказів, що спірні кошти нараховані відповідачу недобровільно, судом не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 2037 грн. 28 коп., як не встановлено й наявності рахункової помилки, зокрема позивачем не надано табелів обліку робочого часу чи змін до таких, наказів про відпустку, в тому числі відпустку у звязку з навчанням ОСОБА_2, письмових пояснень осіб, відповідальних за проведення нарахування заробітної плати працівникам та загальнообовязкових внесків, а відтак, не доведено безпідставність набуття відповідачем грошових коштів позивача, то відповідно до статті 1215 ЦК України поверненню зазначена сума не підлягає.

Відтак, суд, розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 3-тьої стоматологічної поліклініки м. Львова про стягнення безпідставно набутих грошових коштів слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.3, 10, 11, 57, 60, 209, 212 - 215, 218, 224 ЦПК України, ст.1215 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 3-тьої стоматологічної поліклініки м. Львова - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський