Справа № 743/450/16-ц
Провадження № 2/743/154/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-суддіОСОБА_1,
при секретаріОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду, без фіксування її технічними засобами, справу

за позовом ОСОБА_3
доОСОБА_4
провідшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з названим позовом до СМАЛЬ О,В., в якому просила стягнути з останньої 26 961 грн. 72 коп. майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та 10 000 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обгрунтовуючи позов тим, що 9 травня 2014 р. ОСОБА_4 з чоловіком ОСОБА_5, в шахрайській спосіб заволоділи належними їй грошовими коштами в сумі 1 000 доларів США, які до цього часу їй не віддали, у зв'язку з чим відносно ОСОБА_4 розглядалась справа в суді. Вважає, що майнову шкоду слід обраховувати, виходячи з курсу валют на час пред'явлення позову. Вважає, що їй завдана моральна шкода, яка завдана неправомірними діями відповідачки, які негативно позначились на її житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, втрата грошей, які призначались для витрат у крайніх випадках, почуття образи, психологічного дискомфорту, обурення і приниження гідності, фіксованість уваги на проблемі неповернутого боргу, яку оцінила в 10 000 грн..

В судове засіданні позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з'явились. Оскільки позивачка, надавши заяву, просила або розглянути справу у її відсутність, або відкласти розгляд справи на більш пізній строк, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивачки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2016 р.. № 743215/6-к, що з урахуванням ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 29 листопада 2016 р., набрав чинності 29 листопада 2016 р., зокрема:

- встановлено, що 09.05.2014 року, у невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_4, повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, перебуваючи в магазині «Продтовари», що знаходиться за адресою: смт. Любеч Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Миру, 44, діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом обману ОСОБА_3, який полягав у категоричній обіцянці повернути позику, зловживаючи її довірою, отримали від ОСОБА_3 грошові кошти в якості позики в сумі 1000 доларів США, згідно довідки Національного банку України станом на 09.05.2014 р. курс 100 доларів США дорівнює 1159,3833 грн., що в еквіваленті складає 11 593 грн. 83 коп., чим завдала потерпілій матеріальної шкоди на суму 11 593 грн. 83 коп.;

- ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі.

- питання про відшкодування майнової та моральної шкоди з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 не вирішувалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За загальним правилом, відповідно до положень ст. 124 Конституції України, ст.532 КПК України та ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вирок суду, що набрав законної сили є обовязковою для виконання.

У справах «Брумареску проти Румунії», «Совтрансавто-Холдінг проти України», «Пономарьов проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду, який передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, однак особа звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що вказаним вироком суду встановлено всі елементи: шкоду, яку зазнала ОСОБА_3, протиправність заподіювача шкоди ОСОБА_4, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди ОСОБА_4.

Виходячи з курсу долара США до гривні на час вчинення кримінального правопорушення, а не на час пред'явлення позову до суду, те, що заподіяння майнової шкоди в сумі 11 593 грн. 83 коп. позивачці встановлено вироком суду, суд вважає, що позов в цій частині слід задовольнити частково та з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 слід стягнути 11 593 грн. 83 коп. майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушення.

Проаналізувавши ст.ст. 15, 16, 23, 1167, 1178 ЦК України, врахувавши вимоги розумності і справедливості та вищеописані характер і спосіб завдання цих втрат позивачці відповідачем, суд знаходить, що розмір відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушення належить визначити у розмірі 1 500 грн., який і слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, задовольнивши в цій частині позов частково.

В порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 13, 14, 60, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено:

-11 593 грн. 83 коп. у відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

-1 500 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 237 грн. 02 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.Б.Сташків