У Х В А Л А

11 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Парінової І.К.,

СтупакО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні та суми індексу інфляції з належної при звільненні оплати додаткової відпустки, за касаційними скаргами Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» та ОСОБА_2 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 15 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 12 лютого 2014 року він працював у відповідача на посаді заступника начальника. Наказом від 13 березня 2014 року № 26-К його звільнено з роботи за п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. 25 лютого 2014 року йому, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесеному до 2 категорії, надано додаткову оплачувану відпустку строком на 16 календарних днів. Згідно довідки комунального підприємства від 27 березня 2014 року заборгованість по заробітній платі (відпускних) перед ним складала 1 684 грн 16 коп.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 червня 2015 року з відповідача на його користь було стягнуто 1 684 грн 16 коп. оплати додаткової відпустки, 6 423 грн середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні (за період з 13 березня 2014 року по 29 травня 2014 року) та 500 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. У серпні 2014 року ВДВС Ніжинського МРУЮ відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного рішення суду. Виконавче провадження закрито 21 квітня 2015 року при встановленні повного фактичного виконання рішення, тобто, фактичним днем розрахунку є 21 квітня 2015 року. У зв'язку з тим, що йому не сплачено середній заробіток за весь час затримки, а саме за період з 30 травня 2014 року по 21 квітня 2015 року, що складає 225 робочих днів, тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь компенсацію за затримку розрахунку у розмірі його середнього заробітку по день фактичного розрахунку в сумі 28 903 грн 50 коп., суму індексу інфляції з належної йому при звільненні оплати додаткової відпустки в сумі 420 грн 21 коп. та судові витрати.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 15 січня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» на користь ОСОБА_2 420 грн 21 коп. індексації оплати додаткової відпустки, 12 400 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 червня 2014 року по 18 березня 2015 року, по день фактичного розрахунку, а всього 12 820 грн 21 коп.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі Комунальне підприємство «Виробниче управління комунального господарства» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 червня 2014 року по 18 березня 2015 року, по день фактичного розрахунку, в іншій частині рішення залишити без змін та ухвалу апеляційного суду скасувати повністю, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційних скарга доводи про наявність підстав для скасування судових рішень потребують перевірки колегією суддів.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні та суми індексу інфляції з належної при звільненні оплати додаткової відпустки, за касаційними скаргами Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» та ОСОБА_2 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 15 січня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: І.К. Парінова

О.В.Ступак