Справа № 761/5386/13-ц
Провадження № 4-с/761/197/2016
У Х В А Л А

Іменем України

25 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Маліновської В.М.,

при секретарі - Кріт І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особі: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Руденко Наталія Вікторівна, боржник ОСОБА_3, на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016р. заявник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва зі скаргою, в якій поставлено питання про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві (надалі - ВДВС Шевченківського РУЮ м.Києва) Руденко Н.В. від 25.12.2015р. про повернення виконавчого листа №761/5386/13-ц.

Мотивуючи вимоги, заявник вказав, що 02.09.2013р. Шевченківським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист у справі №761/5386/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 471119,91 грн. В подальшому, 13.10.2014р. державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ м.Києва Руденко Н.В. було відкрито виконавче провадження ВП №45037093. Проте, 06.04.2016р. під час ознайомлення з вищевказаними матеріалами виконавчого провадження, в ході оскарження в суді бездіяльності державного виконавця, заявникові стало відомо про те, що постановою від 25.12.2015р. державний виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ м.Києва Руденко Н.В. повернула стягувачу виконавчий лист №761/5386/13-ц, виданий судом 02.09.2013р. з посиланням на п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник не погодився з постановою державного виконавця, посилаючись на те, що такі дії державного виконавця є незаконними, адже в суді з листопада 2014 року розглядалася скарга на бездіяльність посадових осіб виконавчої служби щодо примусового виконання рішення суду в справі №761/5386/13-ц. Таким чином, заявник просив скасувати постанову державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ м.Києва Руденко Н.В. від 25.12.2015р., як неправомірну.

Крім того, з огляду на те, що з оскаржуваною постановою заявник ознайомився лише 06.04.2016р., він просив поновити строк на подання скарги.

Стосовно клопотання про поновлення пропущеного строку на подання скарги, суд вважає що строк звернення до суду заявником пропущено не було, оскільки ОСОБА_1 ознайомився з постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ м.Києва Руденко Н.В. від 25.12.2015р. лише 06.04.2016р., та скаргу подав в суд 15.04.2016р., тобто в межах строку, обумовленого ст. 385 ЦПК України.

У судовому засіданні представник скаржника - ОСОБА_4 скаргу підтримав і просив задовольнити.

Представник ВДВС Шевченківського РУЮ м.Києва та боржник ОСОБА_3 про розгляд скарги повідомлялися належним чином, поважних причин неявки суду не повідомили, а тому суд вважає за можливе провести розгляд скарги в їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлено, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення права та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що 02.09.2013р. Шевченківським районним судом м.Києва видано виконавчий лист на виконання рішення суду в справі №761/5386/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 471119,91 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві Руденко Н.В. від 13.10.2014р. було відкрито виконавче провадження ВП №45037093 з примусового виконання вказаного рішення суду.

З дослідженої судом копії виконавчого провадження ВП №45037093 установлено, що державним виконавцем вичинено наступні дії: накладено арешт на майно боржника, подано звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, яке відхилене судом, складено запити 13.10.2014р. до пенсійного фонду України та Державної податкової служби України про отримані доходи боржника, запит до реєстру речових прав на нерухоме майно (з якого вбачається, що за боржником не зареєстроване нерухоме майно).

Водночас, державним виконавцем не було направлено вимоги боржнику, останній не викликався до державного виконавця та державним виконавцем не вчинялися дії для з'ясування майнового стану боржника ОСОБА_3

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва у справі №761/35648/15-ц (провадження №4-с/761/68/2016) від 14.04.2016 р., яка набрала законної сили 12.05.2016 р., визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві Руденко Н.В. у виконавчому провадженні ВП №45037093 щодо не направлення запитів до банківських установ для з'ясування інформації щодо відкритих рахунків та майнового становища боржника.

Разом з тим, оскаржуваною постановою від 25.12.2015р. виконавчий лист у справі №761/5386/13-ц було повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не вдалось виявити майно боржника на яке можливо звернути стягнення.

Таким чином, судом установлено, що державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП №45037093 було порушено припис ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», щодо повноти обсягу вчинених виконавчих дій, тобто, будучи своєчасно повідомленим про оскарження стягувачем бездіяльності щодо не вчинення виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, державний виконавець знехтував правами стягувача та передбаченими чинним законодавством України процесуальними строками на оскарження дій або бездіяльності державного виконавця, та незаконно виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, при тому, що, на момент її винесення, вже була подана стягувачем відповідна скарга до суду.

Згідно із ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин, суд вважає, що скарга заявника є обґрунтованою, у зв'язку з чим постанова старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві Руденко Н.В. від 25.12.2015р. про повернення стягувачеві виконавчого листа №761/5386/13-ц, виданого 02.09.2013р., підлягає визнанню неправомірною та скасуванню.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 293, 294, 385, 386, 387 ЦПК України, ст.ст. 2, 6, 11, 17 Закону України «Про виконавче провадження»; суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Руденко Наталія Вікторівна, боржник ОСОБА_3, на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Руденко Наталії Вікторівни про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25 грудня 2015р., винесену в межах виконавчого провадження ВП №45037093.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя