Справа № 204/5176/16-ц
Провадження № 2/204/2100/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 серпня 2016 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дніпропетровська міська рада, Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дніпропетровська міська рада, Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлена вимога майнового характеру про визнання права власності на домоволодіння.

01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року N 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» яким були внесені зміни до Закону України «Про судовий збір».

Згідно Закону України «Про судовий збір» останній сплачується за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, відповідно, розмір судового збору повинен розраховуватися з ціни позову.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності дійсною вартістю нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем ціна позову визначена у розмірі 94 496,00 грн., що вочевидь не відповідає дійсній вартості вказаного в позові спірного майна.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Аналогічні положення містяться у п. 2 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до яких встановлено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. з наступними змінами і доповненнями, розяснено, що вартість спірного майна визначається по дійсній вартості майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості. На підставі відомостей про дійсну вартість спірного майна за яку її можливо продати у м. Дніпропетровську, виходячи з середньої ринкової вартості на аналогічні квартири у цьому районі м. Дніпропетровська, суд приходить до переконливого висновку про те, що позивачем не вірно визначений розмір судового збору.

Враховуючи наведене, суд попередньо визначає розмір судового збору у розмірі 4 000,00 грн., оскільки згідно ЗУ «Про судовий збір», судовий збір сплачується у розмірі 1% від ціни позову, але не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що дорівнює 6 890,00 грн.

Позивачем надано суду квитанцію про сплату судового збору на суму 944,97 грн. за позовними вимогами майнового характеру відповідно до ціни позову.

Приймаючи до уваги сплату позивачем судового збору за позовними вимогами майнового характеру у розмірі 944,97 грн., сума яку позивачу слід доплатити становить 3 055,03 грн.

Платіжні реквізити для перерахування судового збору:

«Отримувач коштів - Управління Державної казначейської служби України у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989253, Банк отримувача ГУДКСУ у Дніпропетровській області, Код банку отримувача (МФО) 805012, Рахунок отримувача 0008, Код класифікації доходів бюджету 22030001, Призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа)».

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, а саме: сплатити судовий збір за вимогами майнового характеру у встановленому судом розмірі та надати суду оригінали документів, що підтверджують сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суд,

У х в а л и В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дніпропетровська міська рада, Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків пять днів з моменту отримання копії ухвали.

У випадку не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Л. Черкез