Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального позашкільного навчального закладу «Центр туризму, краєзнавства та екскурсій «Меридіан» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року,-

вс т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до Комунального позашкільного навчального закладу «Центр туризму, краєзнавства та екскурсій «Меридіан» (далі - ЦТКЕ «Меридіан») із позовом та просила суд визнати наказ директора Центру «Меридіан» від 20 вересня 2011 року «Про звільнення працівника закладу» незаконним, поновити її на роботі; стягнути з відповідача на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що наказом від 20 вересня 2011 року її незаконно звільнено з посади педагога-організатора клубу школяра у зв'язку зі змінами у штатному розкладі та ліквідацією посади педагога-організатора згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, оскільки відповідно до проекту майбутнього штатного розкладу підліткового клубу «Юність», наведеного в наказі № 171, скорочення чисельності або штату працівників лише планувалось, але фактично одні посади замінялись іншими і загальна кількість штатних одиниць залишилась незмінною. Отже, вважала, що її попередили про звільнення у зв'язку з можливо майбутніми, а не дійсними змінами в штатному розписі. Крім того, видаючи наказ про її звільнення, директор Центру «Меридіан», у порушення норм законодавства щодо вивільнення працівників, зокрема ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», не погоджувала це питання із профкомом.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що з 03 грудня 2001 року ОСОБА_4 була прийнята на роботу та працювала на посаді педагога-організатора підліткового клубу «Дружба» Центру туризму, краєзнавства та екскурсій.

Клуби школяра знаходячись у віданні відділу освіти Тернівського райвиконкому та на балансі «Центру туризму, краєзнавства та екскурсій» були передані за розпорядженням міського голови № 344-р від 19 серпня 1998 року «Про передачу приміщень» та наказу відділу світи Тернівського виконкому № 225 від 16 вересня 1998 року «Про прийняття клубів школяра». Законами України «Про освіту», «Про позашкільну освіту», передбачено, що в закладах освіти можуть працювати тільки педагоги, що мають педагогічну чи фахову освіту.

Сторони не оспорюють, що позивач не має педагогічної освіти, а пропозиції про отримання педагогічної професії з боку ОСОБА_4 були категорично відхилені, посилаючись на її пенсійний вік.

За наказом відділу освіти виконкому Тернівської районної у м. Кривому Розі ради від 20 травня 2011 року № 281 директорів позашкільних навчальних закладів зобов'язано переглянути мережу гуртків для роботи у 2011-2012 навчальному році у відповідності до запитів дітей та їх батьків, наданню додаткових освітніх послуг старшокласникам, а також переглянути штатні розписи позашкільних навчальних закладів відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 11 березня 2010 року № 202.

30 травня 2011 року ЦТКЕ «Меридіан» відділу освіти виконкому Тернівської районної у м. Кривому Розі ради було видано наказ № 171 «Про приведення штатного розпису закладу у відповідність до нормативно-правової бази», згідно з яким з 01 вересня 2011 року скорочено дві посади педагога-організатора клубів школяра за місцем мешкання, одну з яких займала ОСОБА_4, а також введено посади завідувача структурно-відокремленого підрозділу в кількості 1,5 штатних одиниць і педагога- організатора в кількості 0,5 штатних одиниць.

Наказом ЦТКЕ «Меридіан» від 7 червня 2011 року № 315 «Про зміну істотних умов праці» ОСОБА_4 попереджено про звільнення з роботи з 01 вересня 2011 року в зв'язку з ліквідацією посади педагога-організатора підліткового клубу, та запропоновано їй роботу прибиральника службових приміщень. Із цим наказом позивача було ознайомлено 08 червня 2011 року і складено акт про те, що ОСОБА_4 відмовилася підписати повідомлення про звільнення з роботи.

Листом від 11 липня 2011 року відповідно до форми затвердженої Мінпраці та соцполітики України Комунальний педагогічний навчальний заклад ЦТКЕУМ «Меридіан» довело до відома Тернівського районного Центру зайнятості в м. Кривому Розі про наступне звільнення позивача.

20 вересня 2011 року профспілковий комітет ЦКТЕУМ «Меридіан» повідомив адміністрацію про те, що не погоджує звільнення позивача, надавши пропозицію перевести її на посаду завідувача структурним підрозділом, а 21 вересня 2011 року нібито виготовив мотивовану відмову, при тому, що за змістом прийнятого рішення вона відрізняється від тексту 20 вересня 2011 року.

Наказом ЦТКЕ «Меридіан» від 20 вересня 2011 року № 342 ОСОБА_4 було звільнено з посади педагога-організатора клубу школяра з 20 вересня 2011 року на підставі норми пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням посади.

До звільнення позивачу було запропоновано обійняти вакантні посади - прибиральника службових приміщень та сторожа. Від запропонованих посад вона відмовилася.

Обійняти інші вакантні посади позивачу не пропонували, оскільки позивач не відповідала їм за своєю спеціальністю та освітою, так як посада завідувача структурного підрозділу на відміну від посади педагога організатора підліткового клубу «Юність» на час прийому позивача на роботу, напряму передбачає наявність педагогічної освіти, як і посада педагога-організатора (0,5 штатних одиниць) за новим штатним розписом, яка відсутня у позивача, про що позивач була попереджена ще 05 травня 2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно з ч. 7 ст. 43 КЗпП України рішення виборного органу первинної профспілкової організації про відмову в надані згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. За відсутності в рішенні обґрунтування відмови у надані згоди на розірвання трудового договору власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації.

Профспілковий комітет свою відмову в надані згоди на звільнення позивача після якої видано наказ про її звільнення, не мотивував.

Мотивовану відмову профспілкового органу від 21 вересня 2011 року, яка була надана повторно після звільнення, суди правильно вважали такою, яка не обґрунтована та не ґрунтується на відповідних нормах чинного законодавства і не відображає ділових (професійних) якостей працівника та її зміст протирічать повідомленню цього ж органу від 20 вересня 2011 року.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що при звільненні ОСОБА_4 відповідачем дотримано вимоги п.1 ст. 40, ст.ст. 43, 49-2 КЗпП України.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова