АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 3600/2016 р. Головуючий у 1 інстанції - Новак А.В.
Доповідач - Мараєва Н.Є
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2016 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 9 липня 2014 р.

в справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 9 липня 2014 р. задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 461547, 82 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить це рішення скасувати, а позовну заяву залишити без розгляду, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, між ЗАТ "Альфа Банк", правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 21.04.2008 р. був укладений кредитний договір №700006087, згідно умов якого позивачем було надано ОСОБА_3 кредит на суму 21048,08 дол.США під 14,5 % річних за користування кредитними коштами на строк до 22.04.2015р.

21.04.2008 р. між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір поруки №700006087-П, відповідно до умов якого ОСОБА_1 як поручитель поручилася за виконання ОСОБА_3 своїх зобов"язань за вказаним вище кредитним договором.

Боржник своїх зобов"язань за кредитним договором належним чином не виконував і тим самим допустив заборгованість по кредиту, яка станом на 15.11.2013 р. становить суму 457893,82 грн., та складається із суми заборгованості по сумі по кредиту - 19820,52 дол.США що за офіційним курсом НБУ на час розгляду справи 158425,41 грн., по відсоткам- 6936,30 дол.США, що за курсом НБУ становить - 55441,85 грн., заборгованість по пені - позивач просив стягнути в розмірі 244026,55 грн.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Постановлюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що боржником не виконувалися зобов"зання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 15.11.2013 р. утворилася заборгованість, а відповідачка як поручитель за вказаним кредитним договором несе відповідальність за виконання божником своїх зобов"язань, і з цих підстав дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог.

Проте, із таким висновком суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Так, обгрунтовуючи апеляційну скаргу представник відповідачки посилався на те що, згідно вимог п.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимог до поручителя. Така позиція викладена ВС України у постанові №6-78цс-12 від18.072012 р.; № 6-1-6цс14 від 24.09.2014.

Згідно п.6.1. кредитного договору №70006087 від 21.04.2008 р. передбачено право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань з повернення кредиту в разі порушення умов кредитного договору, зокрема, затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування щонайменше на один календарний місяць.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом (а.с.19) вбачається, що 22.11.2011 р. позивач нарахував боржнику до виплати залишок по тілу кредиту в розмірі 13 138,69 дол.США.

Тому, вважає, що пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор (позивач) відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК змінив строк виконання основного зобов'язання, і був зобов'язаний пред'явити позов до відповідача як поручителя протягом 6 місяців, починаючи від дати, встановленої для виконання вимоги про дострокове повернення кредиту.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи станом на 10 лютого 2016 р. договір поруки між сторонами розірвано, що підтверджується договором про розірвання договору поруки від №700006087-П від 21.04.2008 р. (а.с.96, копія).

Так, із вказаного договору вбачається, що підписанням цього договору сторони погоджуються припинити дію договору поруки, що договір поруки припинив свою чинність з моменту його підписання сторонами, що на даний час сторони договору - ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 не мають претензій та зауважень одна до одної щодо виконання обов»язків за договором поруки.

За таких обставин судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 9.07.2014 р. - скасувати і в задоволенні позову ПАТ "Альфа Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :