Провадження № 2/127/6458/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 грудня 2016 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого - судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги (послуг в сфері права), інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги (послуг в сфері права), інфляційних витрат та трьох відсотків річних, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надану правову допомогу за Договором про надання правової допомоги (послуг в сфері права) від 30.09.2015 року, в сумі 48 474,51 гривень, з яких: 48 157,86 гривень заборгованість за надану правову допомогу та 316,65 гривень - 3% річних.

Позов мотивований тим, що 30.09.2015 р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір про надання правової допомоги (послуг в сфері права) щодо представництва інтересів останньої в Вінницькому міському суді Вінницької області під час розгляду цивільної справи №127/20676/15-ц за позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору. Відповідно до умов п. 3.4. Договору від 30.09.2015 р., сторони домовились про те, що після винесення Вінницьким міським судом Вінницької області рішення (ухвали) по цивільній справі 127/20676/15-ц, згідно якого в стягненні заборгованості та збитків з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» буде відмовлено повністю або частково, Клієнт зобов'язується протягом 2 (двох) робочих днів сплатити Фахівцю в галузі права 7 (сім) відсотків від відмовленої (не задоволеної до стягнення) з ОСОБА_2 суми.

14.06.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області, розглянувши вищезазначену цивільну справу, своїм рішенням в позові ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору (687 969,50 гривень) відмовив.

Таким чином, ОСОБА_2, згідно вказаного пункту договору мала протягом 2 (двох) днів, а саме до 16.06.2016 року сплатити позивачу 7 (сім) відсотків від відмовленої до стягнення суми в розмірі 687 969,50 гривень, а саме 48 157,86 гривень без ПДВ.

16.06.2016 року через засоби телефонного звязку позивач повідомив відповідача про ухвалення вищезазначеного рішення та направив копію вступної та резолютивної частини рішення суду від 14.06.2016 року та заяви про зменшення позовних вимог у справі №127/20676/15-ц.

23.06.2016 року під час зустрічі позивача з відповідачем останній було передано копію повного тексту рішення суду від 14.06.2016 року та була досягнута домовленість про оплату послуг позивача двома траншами, а саме 11.07.2016 року та 25.07.2016 року. У визначенні строки ОСОБА_2 не здійснила розрахунок з позивачем.

11.08.2016 року відповідачу було направлено вимогу про сплату заборгованості, яку вона отримала особисто 12.08.2016 року. На останній зустрічі 19.08.2016 року відповідач повністю відмовилася розраховуватися за надану правову допомогу.

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою до відповідача, згідно прохальної частини якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надану правову допомогу в розмірі 48 157,86 грн. Крім того, позивачем розраховано три відсотки річних від 48 157,86 гривень за період з 17.06.2015 року по 04.10.2016 року, які згідно розрахунку позивача становлять: 48 157,87 х 3% х 80 (кількість днів прострочення) / 365 / 100 = 316,65 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином та завчасно за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання.

Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність позивача і відповідача.

Судом встановлено, що 30.09.2015 р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір про надання правової допомоги (послуг в сфері права) щодо представництва інтересів останньої в Вінницькому міському суді Вінницької області під час розгляду цивільної справи №127/20676/15-ц за позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору (а.с.7).

Відповідно до розділу 3 вищезазначеного договору (розмір вартості послуг та порядок оплати послуг):

п. 3.1. Сторони домовляються, про те що розмір вартості послуг (витрат) на правову допомогу (послуг в сфері права), згідно даного Договору, буде розраховуватися Фахівцем в галузі права з урахуванням положень ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI від 20.12.2011 року, шляхом множення кількості-затрачених годин Фахівця в галузі права при наданні Клієнту правової допомоги (юридичних послуг) та послуг в сфері права, згідно даного Договору, на цифру, яка буде становити 40 (сорок) відсотків встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати.

3.2. Сторони домовились про те, що Клієнт під час укладання даного Договору сплачує Фахівцю в галузі права аванс за 19 годин 00 хвилин правової допомоги (послуг в сфері права), в розмірі 10 472,80 гривень, без ПДВ, які останній має зарахувати як оплату за надану правову допомогу (послуги в сфері права) під час складання відповідного Акту виконаних робіт та наданих послуг.

3.4. Сторони домовились, про те що після винесення Вінницький міським судом Вінницької області рішення по цивільній справі №127/20676/15-ц, згідно якого в стягненні заборгованості та збитків з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» буде відмовлено повністю або частково, Клієнт зобов'язується протягом 2 (двох) робочих днів сплатити Фахівцю в галузі права 7 (сім) відсотків від відмовленої (не задоволеної до стягнення) Вінницьким міським судом з ОСОБА_2 суми.

14.06.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області винесено рішення по цивільній справі №127/20676/15-ц, яким вирішено в задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору - відмовити (а.с.9-13). Рішення набуло законної сили 25.06.2016 року.

Тобто своїм рішенням суд в стягненні з відповідача 687 969,50 гривень відмовив. У відповідності до п.3.4 вищезазначеного договору 7% від 687 969,50 гривень становить 48 157,86 гривень.

29.06.2016 року позивачем по справі складено Акт виконаних робіт та наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги (послуг в сфері права) від 30.09.2015 року, відповідно до якого на виконання умов п. 3.4 Договору про надання правової допомоги (послуг в сфері права) від 30.09.2015 року відповідач повинен був оплатити позивачу вартість наданих юридичних послуг до 18 липня 2016 року 7 відсотків від відмовленої 14.06.2016 року до стягнення Вінницьким міським судом Вінницької області з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» суми (а.с.14).

Відповідач не підписала вказаний акт виконаних робіт, оскільки відмовилась від виконання умов укладеного з позивачем договору.

11.08.2016 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату основної заборгованості за оплату наданих юридичних послуг. Дана вимога була отримана адресатом, про що свідчить відмітка відстеження пересилання поштових відправлень (а.с.15).

Вимога позивача про оплату його юридичних послуг не була виконана відповідачем, що підтверджується випискою по особовим рахункам ФОП ОСОБА_1 за період з 14.06.2016 року по 12.12.2016 року (а.с.34).

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки договір про надання послуг є складним зобов'язанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобов'язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Тому, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постановах від 14 листопада 2011 року у справі № 6-40цс11, від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12.

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).

Таким чином, зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора, відповідно до цивільно-правового договору (як ціну договору) або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі укладеного Договору про надання правової допомоги (послуг в сфері права) від 30.09.2015 року, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих юридичних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - сплата грошових коштів за надані послуги (ст. 509 ЦК України).

Оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо оплати вартості наданих позивачем юридичних послуг, утворилась заборгованість відповідача за договором про надання правової допомоги (послуг в сфері права) від 30.09.2015 року.

Однак, суд не погоджується з розрахунком заборгованості, наведеним позивачем в позовній заяві, оскільки позивачем не враховано при визначенні розміру заборгованості сплачену відповідачем при укладенні наведеного договору суму авансу в розмірі 10 472,80 гривень, яку, згідно п.3.2 Договору, позивач має зарахувати як оплату за надану правову допомогу (послуги в сфері права) під час складання відповідного Акту виконаних робіт та наданих послуг.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки позивачем не представлено суду доказів, що відповідачем не було здійснено сплату суми авансу в розмірі 10 472,80 гривень згідно п.3.2 Договору, враховуючи також те, що позивач на виконання укладеного договору виконав усі дії, що ним передбачені (надав правову послугу відповідачу), суд приходить до висновку, що зазначена сума була сплачена відповідачем позивачу, як зазначено в Договорі, під час укладення цього Договору, а тому розмір заборгованості має бути зменшений на розмір сплаченого авансу.

На підставі викладеного суд встановлює, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Договором про надання правової допомоги (послуг в сфері права) від 30.09.2015 року складає 37 685,06 гривень (48 157,86 гривень -10 472,80 гривень), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Стосовно стягнення з відповідача 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.

Згідно доводів позовної заяви 23.06.2016 року під час зустрічі позивача з відповідачем останній було передано копію повного тексту рішення суду від 14.06.2016 року та була досягнута домовленість про оплату послуг позивача двома однаковими траншами, а саме 11.07.2016 року та 25.07.2016 року. Тобто, сторонами змінено дату виконання Договору відповідачем, а саме датою сплати першого траншу в розмірі 18 842,53 гривень встановлено 11.07.2016 року, датою сплати другого траншу в розмірі 18 842,53 гривень встановлено 25.07.2016 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що 3% річних підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в наступному розмірі:

-21,68 гривень (18 842,53*3*14/365/100) за період з 11.07.2016 року по 25.07.2016 року;

-223,01 гривень (37685,06*3*72/365/100) за період з 25.07.2016 року по 04.10.2016 року.

Тому, суд встановлює, що 3% відсотки річних від простроченої суми підлягають до задоволення в розмірі, визначеному судом, а саме 244,69 гривень.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надану правову допомогу за Договором про надання правової допомоги (послуг в сфері права) від 30.09.2015 року, в розмірі визначеному судом, а саме 37 929,75 гривень, з яких: 37 685,06 гривень заборгованість за надану правову допомогу та 244,69 гривень - 3% річних.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 429, 94гривень.

Керуючись ст.ст. 509, 524, 526, 533, 610, 625, 629, 901 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212, 214-216, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_2, заборгованість за надану правову допомогу за Договором про надання правової допомоги (послуг в сфері права) від 30.09.2015 року, в сумі 37 929,75 гривень, з яких: 37 685,06 гривень заборгованість за надану правову допомогу та 244,69 гривень - 3% річних.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_2, судові витрати у виді судового збору в сумі 429, 94 гривень.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: