Провадження №2/521/6275/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Янкул Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12.08.2014 року сторони зареєстрували шлюб. Спільних дітей у сторін немає.

Причиною розпаду сімї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства.

Позивач не приймала участь в судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі.

Відповідач також не приймав участь у судовому засіданні, однак надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 12.08.2014 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом державної РАЦС у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №1751 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД №215405).

Спільних дітей у сторін немає.

Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сімю.

Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище «Коваль».

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Керуючись ст. 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 10, 11, 130, 174, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12.08.2014 року Відділом державної РАЦС у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1751 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД №215405), між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу повернути на дошлюбне «Коваль».

Стягнути з відповідача витрати при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС у сумі 17 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий