Справа № 755/9925/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про встановлення факту смерті,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою у якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополі.

Вимоги мотивує тим, що 05.08.2009 року між ОСОБА_2, як відчужувачем, та нею, як набувачем, було укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Топілко О.О., за умовами якого відчужувач передає у власність набувачу, а набувач отримує у власність квартиру АДРЕСА_1, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно.

При укладенні даного договору до реєстру заборон відчуження внесено запис про обтяження вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла у м. Сімферополі на адміністративній території Автономної Республіки Крим, що підтверджується довідкою про смерть № 2351 та свідоцтвом про смерть в реєстрі 561228 виданим 30.05.2016 року відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим.

Вона не має можливості у встановленому порядку зняти заборону відчуження, оскільки звернувшись до нотаріуса щодо зняття заборони отримала відмову, яка обґрунтована тим, що подане свідоцтво про смерть недійсне та не створює правових наслідків, оскільки отримані документи на території Крим не визнаються, а інших належних документів факту смерті особи надано не було.

Вказана обставина унеможливлює зняття заборони відчуження за договором довічного утримання, тому встановити факт смерті ОСОБА_2 необхідно з метою захисту її законних прав та інтересів.

В судовому засідання заявник підтримала заяву та викладені у ній обставини.

Представники заінтересованих осіб Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві та Головного територіального управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки представників суд повідомлено не було.

Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дану заяву слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Заявник просить встановити факт, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим з посиланням на норму ст. 257-1 ЦПК України.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Як пояснила у судовому засіданні заявник, вона являється колишньою невісткою померлої ОСОБА_2, з сином якої вона шлюб розірвала у 2001 році.

Отже, заявник не є родичем померлої ОСОБА_2, при цьому між ними виникли цивільно-правові відносини на підставі укладеного договору довічного утримання (догляду) від 05.08.2009 року.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 зі змінами роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як зазначено у заяві та повідомила в судовому засіданні ОСОБА_1, встановлення заявленого факту смерті необхідно для зняття заборони відчуження нерухомого майна, яким являється квартира АДРЕСА_1, що є предметом вищевказаного договору довічного утримання.

Отже, у даному випадку вбачається спір про право на нерухоме майно, а саме стосовно проведення зняття заборони і реєстрації права власності на квартиру на підставі укладеного правочину, який необхідно вирішувати в порядку позовного провадження.

Згідно ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За вищевикладених обставин ОСОБА_1 необхідно роз'яснити, що заявлені нею вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Керуючись ч. 6 ст. 235 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про встановлення факту смерті залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_1, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя