№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3916/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Плахотнюк К.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О.,Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.,

за участю: представника позивача -Головка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою скарги ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 25 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», третя особа: ОСОБА_6 про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 4 грудня 2006 року між АКБ «Форум» правонаступником якого з 19 квітня 2010 року є ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №0035/06/00-N про надання кредиту в розмірі 90 000 доларів США для придбання нерухомості, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних щомісяця, зі строком повернення не пізніше 3 грудня 2021 року.

У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору ОСОБА_5, 4 грудня 2006 року між банком та відповідачем ОСОБА_6 укладено договір поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у відповідача виникла заборгованість. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, заборгованість відповідачів за кредитним договором, станом на 18 травня 2015 року, становить 54 511, 74 доларів США та 122 630, 55 грн.

В свою чергу ОСОБА_5 звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Банк Форум», третя особа: ОСОБА_6 про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що при укладанні 4 грудня 2006 року кредитного договору банком були порушені її законні права та інтереси, оскільки предметом договору було визначено іноземну валюту, що суперечить положенням ст.ст.524, 533, 1054 ЦК України, що тягне за собою недійсність договору відповідно до положень ст. 215 ЦК України. Також послалась, що при надання валютного кредиту, банк не мав індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій за цим договором.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року задоволені частково позові вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Солідарно стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №0035/06/00- N від 4 грудня 2006 року 54 511,74 доларів США.

Солідарно стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у розмірі 3 654 грн.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум», третя особа ОСОБА_6 про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором та задовольнити зустрічні позовні вимоги про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору в повному обсязі. В апеляційній скарзі послалась на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для її вирішення.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив їх відхилити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_6 не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, підтвердженням повідомлення ОСОБА_4 є повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.189), причини своєї неявки особи, які не з'явилися в судове засідання, суду не повідомили. Зважаючи на вимоги ч.5 ст.76, ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія суддів вважала можливим розглянути справу у відсутність осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 4 грудня 2006 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 0035/06/00-N, на підставі якого ОСОБА_5 надано кредит в сумі 90000 доларів США зі строком погашення до 3 грудня 2021 року. Цільове призначення кредитних коштів - на купівлю нерухомості.

На момент укладення кредитного договору АКБ «Форум» мав банківську ліцензію за № 62, зареєстровану за номером 231, яка видана 31 січня 1994 року, на право здійснення банківських операцій, визначених частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», серед яких і право здійснення операцій з валютними цінностями, а також дозвіл № 62-3 від 3 грудня 2001 року в якому наведено перелік операцій, які має право здійснювати банк з валютними цінностями.

На забезпечення виконання умов кредитного договору 4 грудня 2006 року між банком та ОСОБА_6 укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_6 взяв на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_5, які виникають з умов кредитного договору.

Відповідно до п.3.1 договору поруки у випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору та цьому договору боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 3.2.2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за договором, які є забезпеченням виконання зобов'язань.

За наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача ОСОБА_5 перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором №0035/06/00-N станом на 18 травня 2015 року становить 54 511,74 доларів США та 122 630, 55 грн. з яких: поточна заборгованість по поверненню кредиту - 40 000 доларів США; прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів -6 994,01 доларів США; поточна заборгованість за нарахованими процентами - 797,59 доларів США; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 6 720, 14 доларів США; пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами - 117 630,55 грн.; штраф за порушення умов пункту 3.3.7. кредитного договору - 5 000, 00 грн. /а.с.79-82/.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_5 не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором кредиту, які забезпечені договором поруки, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню в солідарному порядку. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів штрафних санкцій у вигляді пені, що нарахована з підстав порушення строків виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, суд першої інстанції виходив із відсутності тільки вини відповідачів у невиконанні зобов'язань за кредитним договором, а позовні вимоги в частині стягнення штрафу у сумі 5000 грн. є недоведеними. Крім того, відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що на момент укладення оспорюваного ОСОБА_5 кредитного договору відсутні порушення норм ЦК України, умови кредитного договору не порушують принципу справедливості цивільно-правових відносин.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим судом обставинам та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Згідно з п.3.3.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з п.2.3 цього договору, відповідно до якого позичальник здійснює повернення кредиту щомісячно в сумі не менше ніж 500 доларів США на відкритий цьому позичковий рахунок. Крім того, проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно в валюті кредиту на рахунок, щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами ( п.2.7).

Пунктом 3.2.2 кредитного договору визначено право банку вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобов'язань.

Судом установлено та не заперечується сторонами, що з квітня 2014 року ОСОБА_5 не виконує свої зобов'язання щодо погашення кредиту за кредитним договором № 0035/06/00-N, від 4 грудня 2006 року.

За таких обставин. у кредитора виникло право, передбачене умовами договору та законом, вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Доводи апеляційної скарги про те, що у позивача не виникло право вимагати дострокового повернення отриманих кредитних коштів, сплату процентів за користування кредитними коштами, оскільки банком не дотриманий порядок та умови, при виконання яких банк може реалізувати своє право на дострокове стягнення, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування рішення, оскільки такі не ґрунтуються на умовах договору та нормах закону.

Так, законом передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України). Таке право кредитора передбачено і п.3.2.2 кредитного договору.

Таким чином, ні законом, на умовами договору не передбачено досудового врегулювання спору щодо дострокового повернення частини кредиту, що залишилася.

Передбачене ст.. 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним (п.29 Постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).

Посилання в апеляційній скарзі на пункт 5.3 кредитного договору, яким передбачено порядок звернення стягнення на заставлене майно, правового значення у даній справі немає.

За таких обставин, не пред'явлення банком вимоги до позичальника про дострокове повернення кредиту та сплати процентів не позбавляє банк права заявити позовні вимоги до позичальника та поручителя у судовому порядку і не може бути підставою для відмови у позові.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну оцінку відповідно до норм ЦПК України та є такими, що відповідають нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 25 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: