Справа № 466/8056/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

секретаря Губач Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПрАТ «Український страховий дім» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-

встановив:

13.11.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив постановити рішення про стягнення з відповідача 7 825, 75 грн. у відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, 500, 00 грн. в рахунок оплати за виконання експертного авто-товарознавчого дослідження автомобіля, судові витрати просить покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 27.08.2014 року близько 09.00 год. у м. Львові на вул. Варшавській, 136 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1, яким він керував, та «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача .Внаслідок зіткнення автомобілі отримали технічні пошкодження. Після ДТП позивачем ОСОБА_1 був складений євро-протокол відносно відповідача про порушення Правил дорожнього руху ,в якому зазначено, що ОСОБА_2 визнає свою вину. Внаслідок ДТП позивачу була нанесена матеріальна шкода в розмірі 7 825,75 грн. Крім цього просить стягнути з відповідача 500 грн. за оплату з виконання експертного авто товарознавчого дослідження автомобіля, а також судові витрати по справі.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги підтримав, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позові. Просив позов задовольнити. Крім того пояснив, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 22.08.2014р. у судове засідання не прибули, хоче належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду справи. До матеріалів справи долучені письмові заперечення на позов , в яких відповідач зазначає, що шкода повинна відшкодовуватися страховою компанією ПрАТ «Український страховий дім» згідно придбаного ним полісу №АІ/3238018 від 01.07.2014р.

Представник третьої особи ПрАТ «Український Страховий Дім» у судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 27.08.2014 року близько 09.00 год. у м. Львові на вул. Варшавській, 136 відбулася ДТП за участю транспортних засобів «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням позивача та «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали технічні пошкодження. Після ДТП позивачем ОСОБА_1 був складений євро - протокол , в якому зафіксована винуватість відповідача у вказаній подій та порушення ним Правил дорожнього руху.

27.08.2014р., в строки визначенні Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 надіслав повідомленням про страхове відшкодування в ПрАТ «Український страховий дім». Дане повідомлення про страхове відшкодування разом із конвертом повернулось у звязку з відсутністю адресата.

В результаті ДТП автомобілю позивача «Volkswagen Jetta» д.н.з. 88126ТС була завдана матеріальна шкода. Оскільки ПрАТ Український страховий дім» не направив свого експерта для визначення розміру збитків згідно вимог п. 34.2 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач самостійно звернувся до експерта для визначення вартості пошкодженого транспортного засобу.

Згідно висновку експертного авто- товарознавчого дослідження № 60/14 складений 23.09.2014р. експертом ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 7 825,75грн.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У п. 22.1 ст. 22 Закону встановлено правило, згідно з яким при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи, а в ст. 33 зобовязання учасника ДТП повідомити страховика про ДТП. Зокрема, в підпункті 33.1.2 п. 33.1 цієї статті Закону застережено, що учасник ДТП зобовязаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання ДТП. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально .

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не звертався із письмовою заявою до страховика з яким ним було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності про скоєну дорожньо-транспортну пригоду.

«У ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» встановлено зобовязання учасника дорожньо-транспортної пригоди повідомити страховика про дорожньо-транспортну пригоду. У разі невиконання страхувальником цього обовязку він позбавляється права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком у порядку, передбаченому ст. 1194 ЦК України. Дана позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 24.12.10 р.

В цій же постанові Верховний Суд України дійшов висновку про відсутність підстав для покладення відповідальності на страховика за винні дії страхувальника в разі не виконання ним умов договору страхування.

В даному випадку суд вважає, що оскільки ОСОБА_2 не повідомив свого страховика про настання ДТП, як цього вимагає п. 33.1.4 Закону, він позбавляється права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком.

Крім цього, за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Із вимог ст. 1187 ЦК України, на яку покликається позивач як на підставу для задоволення позову, якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки , така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом .

Разом із тим правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок.

Згідно з вимогами ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів регулюється Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

За змістом ст.ст.9, 22-31, 35, 36 Закону настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобовязання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик.

Частиною 1 ст. 12 ЦК України врегульовано, що особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд та не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї , що передбачено ч.2 ст. 14 ЦК України.

Відповідно до статті 511 ЦК України зобовязання не створює обовязку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №6-2808цс15 від 20.01.2016р.

Таким чином, ОСОБА_1 як потерпілій особі належить право вибору на відшкодування шкоди за рахунок особи. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку. що позовні вимоги є підставні, відтак підлягають до задоволення.

В силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають до стягнення судові витрати.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.12, 14, 511,1187 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 7 825 грн. 75 коп. у відшкодування шкоди, завданої ДТП , 500 грн. за оплату експертного дослідження та 536 грн. 02 коп. судового збору, а всього 8 861 грн. 77 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту оголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_6