АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Москаленко К.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 25 жовтня 2016 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та визнання права власності,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення її позову до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання договору міни недійсним та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 00, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням положень норм процесуального права. ОСОБА_2 не було наведено жодного обґрунтованого припущення що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. ОСОБА_1 не має жодного наміру на відчуження квартири.

В апеляційній інстанції представники ОСОБА_3 і ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити. Посилаються також не те, що ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 16 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору та визнання права власності залишено без розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у її відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та визнання права власності. Просила визнати недійсним договір міни, укладений від її імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 09 червня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р.Т., зареєстрований в реєстрі за № 831; визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстр речових прав на нерухоме майно - 00.

Також ОСОБА_2 порушила питання про забезпечення її позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 В обґрунтування поданої заяви зазначила, що ОСОБА_1 може в будь-який час здійснити відчуження квартиру.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Колегія суддів не убачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Відповідно до заявлених вимог ОСОБА_2 просила визнати недійсним договір міни, укладений від її імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 09 червня 2016 року, а також визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Обраний судом вид забезпечення ОСОБА_2 відповідає позовним вимогам. Доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього наміру здійснити відчуження квартири не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Колегія також відхиляє посилання представників ОСОБА_3 і ОСОБА_1, що на даний час позов ОСОБА_2 залишений судом першої інстанції без розгляду. Доводи представників відповідачів не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції апеляційним судом, оскільки він перевіряє правильність застосування норм матеріального і процесуального права на час ухвалення оскаржуваного судового рішення. Відповідачі не позбавлені права ініціювання скасування забезпечення позову ОСОБА_2 судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді