Справа № 137/952/16-ц Провадження № 22-ц/772/2573/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 2Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої Шемети Т. М.

суддів: Панасюка О. С., Зайцева А. Ю.,

при секретарі Кирилюк Л. М.,

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа ОСОБА_3,

за апеляційною скаргою особи яка не брала участі в розгляді справи ОСОБА_4 на рішення Літинського районного суду від 04.05.2016 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою (а.с. 20-22), в якій просив встановити факт, що він на час відкриття спадщини постійно проживав із ОСОБА_7, яка померла 05.07.2008 року. Покійна була його матірю і він доглядав її до дня смерті, вона була інвалідом І групи та він забрав її 15.09.2003 року до себе в с. Вінницькі Хутори, де вона й жила до смерті, лише за тиждень до смерті він завіз її в с. Яблунівка Літинського району, так як вона хотіла попрощатися з родичами, там же вона й похована. Заінтересованою особою по справі визначив свого брата ОСОБА_3, який спадщину після смерті матері не прийняв та на неї не претендує, зазначивши що інших спадкоємців немає.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 04.05.2016 року заяву ОСОБА_6 задоволено: встановлено факт постійного проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі спадкодавцем ОСОБА_7, яка померла 05.07.2008 року, на час відкриття спадщини.

Дізнавшись про таке рішення, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалене по справі рішення та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_6. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вона є спадкоємицею померлої ОСОБА_7 на підставі складеного 01.09.2007 року спадкодавицею заповіту. Вона постійно проживала з покійною до дня смерті останньої, а тому фактично прийняла спадщину, але через відсутність коштів для оформлення спадкового майна звернулася до нотаріуса лише в 2015 році для оформлення права на земельну частку (пай), яка належала покійній. Оскільки оригінал сертифікату було втрачено, то нотаріус відмовила в видачі їй свідоцтва на спадщину і вона звернулася до Літинського районного суду з позовом про визнання права на спадкове майно. Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 09.12.2015 року, яке набуло законної сили 21.12.2015 року, її позов було задоволено та визнано за нею, ОСОБА_4, право на земельну частку (пай), розміром 2,31 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Літинецької сільської ради Літинського району Вінницької області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, яка померла 05.07.2008 року. За таких обставин вважає, що оскаржуване нею рішення є незаконним та підлягає скасуванню, так як суд не встановив коло всіх заінтересованих осіб по справі: заявник замовчав, а суд не вжив заходів для того щоб залучити всіх спадкоємців, не перевірив чи було заведено спадкову справу та хто прийняв спадщину.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подану апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав. ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнав, вважає ухвалене по справі рішення вірним та обґрунтованим. Заінтересована особа ОСОБА_3 ввжає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, так як суд вірно виклав всі обставини справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву ОСОБА_6, суд виходив з того, що факт постійного проживання на час відкриття спадщини заявника із спадкодавицею ОСОБА_7, яка померла 05.07.2008 року, є доведеним як зібраними по справі матеріалами, так і показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, даними в судовому засіданні, інший спадкоємець заінтересована особа ОСОБА_3 на спадщину не претендує.

Такий висновок суду є передчасним та постановлений без повного і всебічного зясування обставин справи.

З матеріалів справи вбачається, що в заяві ОСОБА_6 просить встановити факт проживання зі спадкодавицею ОСОБА_7 на момент відкриття спадщини, встановлення даного факту йому необхідно для оформлення прав на спадкове майно.

Судом по справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

-05.07.2008 року померла ОСОБА_7. що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.7);

-Матірю заявника згідно свідоцтва про народження значиться ОСОБА_10 (а.с.8), яка після укладення шлюбу стала носити прізвище ОСОБА_7, що підтверджено відповідним актом про шлюб (а.с.9) та в якому зазначено що в подружжя є спільні діти: син ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3;

-Після смерті ОСОБА_7 залишилась земельна частка (пай), що підтверджено сертифікатом про право на земельну частку (пай) (а.с.10) та будинок по вул.. Садова 9 в с. Яблунівка Літинського району (довідка Літинецької сільської ради на а.с.15);

-ОСОБА_6 перебував на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької РДА та отримував допомогу по догляду за інвалідом І групи ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14);

-Заінтересована особа ОСОБА_3 відмовився від спадкового майна після смерті ОСОБА_7, про що свідчить його заява (а.с.23).

Згідно ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Відповідно до розяснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зі змінами і доповненнями, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Стаття 256 ЦПК України передбачає право суду встановлювати факти, що мають юридичне значення. Разом із тим це можливо за наявності певних умов, а саме: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Встановивши фактичні обставини справи, суд не перевірив коло спадкоємців після смерті ОСОБА_7, факт заведення спадкової справи, хто із спадкоємців прийняв спадщину та не пересвідчився у відсутності спору між спадкоємцями щодо спадкового майна.

Як вбачається з по господарської книги за 1963-1970 роки (копія на а.с.16), у померлої ОСОБА_7 було четверо синів: Петро, ІНФОРМАЦІЯ_5 (помер 1968р.); ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, не звернув уваги на те, що заінтересованою особою виступає лише ОСОБА_3, тоді як окрім нього заінтересованою особою ще мав би бути і ОСОБА_13 або його спадкоємці в разі його смерті на день розгляду справи. В матеріалах справи відсутня довідка щодо кола спадкоємців після смерті ОСОБА_7. Не перевірив суд і наявність чи відсутність спадкової справи після смерті покійної та наявність чи відсутність заповіту, складеного за життя ОСОБА_7.

Все це в сукупності призвело до того, що суд не врахував ту обставину, що рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 09.12.2015 року, яке набуло законної сили 21.12.2015 року, на підставі заповіту, складеного 01.09.2007 року ОСОБА_7 Секлітою Михайлвною (а.с.45) за ОСОБА_4 визнано право на земельну частку (пай), розміром 2,31 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Літинецької сільської ради Літинського району Вінницької області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, яка померла 05.07.2008 року. Цим же рішенням встановлено ту обставину, що спадкодавця ОСОБА_7 та спадкоємиця ОСОБА_4 зареєстровані та проживали в одному будинку: по вул. Садова, 9 в с. Яблунівка Літинського району, а тому ОСОБА_4 прийняла спадщину як особа яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що між спадкоємцями ОСОБА_7 існує спір про право на спадкове майно, тому апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити нове рішення по справі.

За таких обставин ухвалене по справі рішення слід скасувати, а подану ОСОБА_6 заяву про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини слід залишити без розгляду на підставі ч.6 ст. 235 ЦПК України, розяснивши сторонам по справі, що вони не позбавлені права подати позов на загальних підставах щодо визначення прав на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 307, 310, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 4 травня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа ОСОБА_3, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: підпис ОСОБА_14

Судді: підпис ОСОБА_15

підпис ОСОБА_16

З оригіналом згідно: ОСОБА_14