Справа № 544/815/16-ц
пров. № 2/544/391/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду на вул. Соборна, 41 справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 у липні 2016 року звернулася до суду з позовом до Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.07.1995 померла бабуся ОСОБА_2 ОСОБА_3. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в цілому складається із житлового будинку «А-1» (загальною площею 55,9 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м.), сараю «Б», погреба «В», що розташований по вул. Комарова, 8 у с. Леляки Пирятинського району Полтавської області. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла її дочка та мати ОСОБА_2 ОСОБА_4, відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України (в ред. 1963 року), проте не оформила свідоцтва про право на спадщину.

25 вересня 2007 ОСОБА_4 померла.

ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги за законом майна померлої 25.09.2007 ОСОБА_4 та прийняла спадщину після її смерті шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Інших спадкоємців у ОСОБА_4, які б бажали прийняти спадщину після її смерті, немає.

При зверненні до приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 для оформлення свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_2 було відмовлено у його видачі у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане будинковолодіння, що належало померлій 05.07.1995 ОСОБА_3

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Просила визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Комарова, 8 у с. Леляки Пирятинського району Полтавської області.

Представник відповідача Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не зявився, надіслав до суду листа про слухання справи у його відсутність. Позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника відповідача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обовязкові.

Судом встановлено:

05 липня 1995 року померла ОСОБА_3 (а.с.33).

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України виникає у день відкриття спадщини.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в цілому складається із житлового будинку «А-1» (загальною площею 55,9 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м.), сараю «Б», погреба «В», що розташований по вул. Комарова, 8 у с. Леляки Пирятинського району Полтавської області (а.с.13-16).

Як передбачено ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла її дочка та мати ОСОБА_2 ОСОБА_4, за правилами ч.1 ст.549 ЦК України (в ред. 1963 року), що підтверджується рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 10.12.2015 (а.с.8-9).

25 вересня 2007 року померла ОСОБА_4 (а.с.12).

ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4 та спадкоємицею першої черги за законом майна померлої (а.с.10-11). ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 за правилами ч.3 ст.1268 ЦК України шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.19-20).

Інших спадкоємців у ОСОБА_4, які б бажали прийняти спадщину після її смерті, немає (а.с.32).

Позивач звернулася до приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 для оформлення свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_4, проте їй було відмовлено у його видачі у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане будинковолодіння, що належало померлій 05.07.1995 ОСОБА_3 (а.с.17).

Відсутність даного документа перешкоджає позивачу у розпорядженні спадковим майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Як вказано в технічному паспорті на обєкт нерухомого майна, спірне домоволодіння збудовано в 1950 році (а.с. 16).

Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Цивільним кодексом УРСР 1922 року питання набуття у власність громадянами житлових будинків у сільській місцевості не було врегульованим.

У 1957 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Отже, за вказаними Указом і Постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 у справі № 6-137цс13, яка згідно зі статтею 3607 ЦПК є обовязковою для судів.

Згідно ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який набрав чинності з 03.08.2004 року для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким обєктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Спірне домоволодіння згідно даних погосподарської книги №22 за 1991-1995 роки Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області рахувалося за померлою ОСОБА_3 (а.с.7).

За наявності у матеріалах справи вказаної виписки із погосподарської книги доцільно говорити, що спадкодавець набув право власності на житловий будинок правомірно, оскільки діюче на той час законодавство не повязувало момент виникнення права власності з обовязковою державною реєстрацією обєкту нерухомості.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею майна померлої ОСОБА_4, яке вона успадкувала після смерті ОСОБА_3, а правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні, інакше як у судовому порядку визнати право власності у порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в цілому складається із житлового будинку «А-1» (загальною площею 55,9 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м.), сараю «Б», погреба «В», що розташований по вул. Комарова, 8 у с. Леляки Пирятинського району Полтавської області, неможливо, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10, ч.4 ст. 174, ст.ст. 212, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1217, 1218,1268 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, народження 22 жовтня 1988 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності у порядку спадкування за законом після смерті 25.09.2007 ОСОБА_4, на житловий будинок «А-1» (загальною площею 55,9 кв. м., житловою площею 33 кв. м.), сарай «Б», погріб «В», що знаходиться за адресою: вул.Комарова, 8, с. Леляки Пирятинського району Полтавської області.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий