Справа № 724/6/16-ц
Провадження № 2/724/242/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Руснака А.І.

при секретарі: Рижак О.В.

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині Чернівецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 районного центру зайнятості Чернівецької області до ОСОБА_2 про стягнення коштів (незаконно отриманої допомоги по безробіттю), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 районний центр зайнятості звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів (незаконно отриманої допомоги по безробіттю), в якій посилається на те, що в листопаді 2012 р. ОСОБА_2 звернувся за послугами по працевлаштуванню в ОСОБА_3 районний центр зайнятості та йому, у звязку із відсутністю підходящої роботи, відповідно до пункту 11 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 219 та ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 № 803-ХІІ, 28.11.2012 року було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю, згідно наказів директора ОСОБА_3 РЦЗ від 28.11.2012 p. № НТ121128. З 16.09.2013 р. виплата допомоги по безробіттю та реєстрація безробітного ОСОБА_2 припинені у зв'язку із працевлаштуванням (наказ директора ОСОБА_3 РЦЗ від 26.09.2013 p. № НТ130926).

Зазначає, що в січні 2015 року ОСОБА_2 повторно звернувся у ОСОБА_3 районний центр зайнятості, та йому на підставі ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VI від 05.07.2012 - 14.01.2015 р. було надано статус безробітного та згідно п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 21.01.2015 р. призначено виплату допомоги по безробіттю.

Однак, відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 244 від 11.06.2015 р., складеного Чернівецьким міським центром зайнятості (отриманого ОСОБА_3 РЦЗ-30.06.2015 р.) було виявлено, що ОСОБА_2 перебував у цивільно-правових відносинах з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» з 25 грудня 2012 року по 02 січня 2013 року. В той же час, ОСОБА_2 перебував на обліку в ОСОБА_3 районному центрі зайнятості, як безробітний з 28.11.2012 р. по 16.09.2013 р.

Крім того вказує, що під час перебування на обліку в ОСОБА_3 районному центрі зайнятості (28.11.2012 р. - 16.09.2013 р.) як безробітній, ОСОБА_2 не повідомив спеціаліста про факт свого працевлаштування в ПАТ « Державний експортно-імпортний банк України» з 25.12.2012 року, тобто віднесення до зайнятого населення, внаслідок чого продовжував перебувати на обліку як безробітній та отримувати допомогу по безробіттю.

Також позивач зазначає, що й під час наступної реєстрації як безробітного в ОСОБА_3 районному центрі зайнятості (з 14.01.2015 року по 01.07.2015 року), ОСОБА_2 приховав факт перебування у цивільно-правових відносин із ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у період з 25.12.2012 року по 02.01.2013 року під час попередньої реєстрації в центрі зайнятості як безробітного (28.11.2012 р. 16.09.2013 р.), згідно норм п. 7 та п. 40 Порядку реєстрації та перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, 14.01.2015 року статус безробітного ОСОБА_4 отримано незаконно.

Таким чином, під час незаконного перебування ОСОБА_2, як безробітного в ОСОБА_3 районному центрі зайнятості за період з 28.11.2012 року по 26.09.2013 рік йому було виплачено кошти в розмірі 8859,32 грн. та за період з 14.01.2015 року по 01.07.2015 рік - 5217,76 грн., а всього на загальну суму 14 077,08 гривень.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просиі відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що в листопаді 2012 року відповідач ОСОБА_2 звернувся за послугами по працевлаштуванню в ОСОБА_3 районний центр зайнятості та йому, у звязку із відсутністю підходящої роботи, відповідно до пункту 11 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 219 та ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 № 803-ХІІ (а.с.6).

Також судом встановлено, що 28.11.2012 року відповідачу було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю, згідно наказів директора ОСОБА_3 РЦЗ від 28.11.2012 p. № НТ121128. З 16.09.2013 р. виплата допомоги по безробіттю та реєстрація безробітного ОСОБА_2 припинені у зв'язку із працевлаштуванням (наказ директора ОСОБА_3 РЦЗ від 26.09.2013 p. № НТ130926) (а.с.7).

Із матеріалів справи вбачається, що в січні 2015 року відповідач ОСОБА_2 повторно звернувся у ОСОБА_3 районний центр зайнятості, та йому на підставі ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VI від 05.07.2012 - 14.01.2015 р. було надано статус безробітного та згідно п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 21.01.2015 р. призначено виплату допомоги по безробіттю (а.с.8).

Відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 244 від 11.06.2015 р., складеного Чернівецьким міським центром зайнятості (отриманого ОСОБА_3 РЦЗ - 30.06.2015 р.) було виявлено, що ОСОБА_2 перебував у цивільно-правових відносинах з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» з 25 грудня 2012 року по 02 січня 2013 року. В той же час, ОСОБА_2 перебував на обліку в ОСОБА_3 районному центрі зайнятості, як безробітний з 28.11.2012 р. по 16.09.2013 р. (а.с.10-11).

Судом встановлено, що під час перебування на обліку в ОСОБА_3 районному центрі зайнятості (28.11.2012 р. 16.09.2013 р.) як безробітній, ОСОБА_2 не повідомив спеціаліста про факт свого працевлаштування в ПАТ « Державний експортно-імпортний банк України» з 25.12.2012 року (а.с.12-13), тобто віднесення до зайнятого населення, внаслідок чого продовжував перебувати на обліку як безробітній та отримувати допомогу по безробіттю.

Крім того, під час наступної реєстрації як безробітного в ОСОБА_3 районному центрі зайнятості (з 14.01.2015 року по 01.07.2015 року), ОСОБА_2 приховав факт перебування у цивільно-правових відносин із ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у період з 25.12.2012 року по 02.01.2013 року під час попередньої реєстрації в центрі зайнятості як безробітного (28.11.2012 р. 16.09.2013 р.), згідно норм п. 7 та п. 40 Порядку реєстрації та перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, 14.01.2015 року статус безробітного ОСОБА_4 отримано незаконно.

Відповідно до ст. 3, 4, 43 Закону України «Про зайнятість населення» відповідач не мав - законного права перебувати на обліку в ОСОБА_3 районному центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю, якщо самостійно забезпечує себе роботою, включаючи трудову діяльність, яка, як наслідок, приносить дохід.

Отже, у даному конкретному випадку сума отриманої ним допомоги по безробіттю є такою, що незаконно отримана та підлягає поверненню на рахунок Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Згідно до п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

В даному випадку, відповідач ОСОБА_2 приховав обставини, які впливають на виплату йому матеріального забезпечення.

Крім того, п.3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та п.6.12 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі її одноразової виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000р. за № 307 також передбачено зобовязання повернення коштів застрахованою особою внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Так, під час незаконного перебування ОСОБА_2, як безробітного в ОСОБА_3 районному центрі зайнятості за період з 28.11.2012 року по 26.09.2013 рік йому було виплачено кошти в розмірі 8859,32 грн. та за період з 14.01.2015 року по 01.07.2015 рік 5217,76 грн., а всього в загальній сумі 14077 гривень 08 копійок.

Даний факт підтверджується довідками ОСОБА_3 районного центру зайнятості населення (а.с.21-22)

Отже, на підставі вищезазначеного відповідач ОСОБА_2 не мав законного права перебувати на обліку в ОСОБА_3 районному центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог закону, на час розгляду справи отриману допомогу по безробіттю не повернув, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 районного центру зайнятості кошти в сумі 14077 гривень 08 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких обставин слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 районного центру зайнятості населення судові витрати, які понесені останнім у звязку із зверненням до суду з даним позовом в розмірі 1378,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ЗУ «Про зайнятість населення», ст.ст. 60, 61 ЦК України, ст.ст.57-60, ч. 1 ст. 88, ч. 4 ст. 169, ст.ст. 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 районного центру зайнятості Чернівецької області до ОСОБА_2 про стягнення коштів (незаконно отриманої допомоги по безробіттю) задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 районного центру зайнятості: (р/р 0011 через ГУДКСУ в Чернівецькій області, МФО 856135, одержувач: ОСОБА_3 районний центр зайнятості, ) кошти, а саме незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 14077 (чотирнадцять тисяч сімдесят сім) гривень 08 копійок.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 районного центру зайнятості: (р/р 0011 через ГУДКСУ в Чернівецькій області, МФО 856135, одержувач: ОСОБА_3 районний центр зайнятості, ) судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд терміном десять днів з дня його проголошення, а особами, які не були в судовому засіданні в той же термін і в цьому ж порядку з дня отримання ними копії рішення суду.

Суддя: А.І. Руснак