_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2211/16-ц
Провадження № 2/520/2270/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі :

Головуючого судді - Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування усиновлення,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Київського районного суду міста Одеси з позовом до Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про скасування усиновлення, в якому просять суд: cкасувати усиновлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вихованця Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку, малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, після усиновлення - ІНФОРМАЦІЯ_4 Внести зміни відносно даних про дитину та батьків до актового №34 від 04.06.2010 року про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зробленого відділом РАЦС Саратського районного управління юстиції, відновивши дані, записані до усиновлення, а саме: змінити прізвище дитини з «ІНФОРМАЦІЯ_4» на «ІНФОРМАЦІЯ_4», по батькові з «ІНФОРМАЦІЯ_4» на «ІНФОРМАЦІЯ_4», місце народження змінити з «Україна, Одеська область, м. Одеса» на «Україна, Одеська область. Саратський район, смт. Сарата», ім'я дитини та дату народження дитини залишити без змін; в графі «Відомості про матір» записати - ОСОБА_7, громадянка України; в графі «Відомості про батька» записати - ОСОБА_8. Передати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на опікування органові опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради.

Свої вимоги мотивували тим, що на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 вересня 2014 року вони стали усиновлювачами малолітніх брата та сестер - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивачі стверджують, що наприкінці грудня 2014 року ОСОБА_5 почав проявляти необґрунтовано агресивну поведінку до сестер, постійно ображав їх, безпричинно бив їх, кусав, штовхав, внаслідок чого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 постійно скаржились на таку поведінку брата. Таку ж саму агресію ОСОБА_5 проявляв і до домашніх тварин, кішок та собаки.

Зазначають, що в результаті обстеження було встановлено, що ОСОБА_5 страждає психічною хворобою, діагноз якої: гіперкінечний розлад поведінки F=90.1, про яку на момент усиновлення їм не було відомо.

Вищевказана обставина і стала підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.

У судове засідання з`явились позивач ОСОБА_2, його представник ОСОБА_11, який також є представником ОСОБА_1, вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача Київської районної адміністрації Одеської міської ради - ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що скасування усиновлення може вкрай негативно вплинути на дитину.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним Кодексом України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2012 року, від шлюбу дітей не мали, у зв'язку з чим вирішили усиновити вихованців Білгород - Дністровського спеціалізованого будинку дитини малолітніх братика та сестер: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3

При оформленні всіх необхідних документів позивачам були надані Висновки про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини, яка може бути усиновлена, від 13.06.2014 року, № 466/1, № 466/2, № 466/3 відповідно до яких: ОСОБА_9 має фізичний розвиток середній, а ОСОБА_5 та ОСОБА_10 мають фізичний розвиток гармонійний.

Вказані обставини встановленні рішенням Білгород - Дністовського міськрайонного суду Одеської області від 01 вересня 2014 року, по справі № 495/5520/14-ц, яким було оголошено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 усиновлювачами громадян України, вихованців Білгород - Дністровського спеціалізованого будинку дитини малолітніх ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженців смт. Сарата, Саратського району, Одеської області.

Внесено зміни до актового запису № 34 від 04.06.2010 року про народження ОСОБА_5, змінивши прізвище дитини з «ІНФОРМАЦІЯ_4» на «ІНФОРМАЦІЯ_4», по батькові з «ІНФОРМАЦІЯ_4» на «ІНФОРМАЦІЯ_4», місце народження змінено з «Україна, Одеська область, Саратський район, смт. Сарата» на «Україна, Одеська область, м. Одеса», ім'я дитини та дату народження залишено без змін. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 записано як матір'ю та батьком дитини.

Внесено зміни до актового запису № 40 від 24.06.2009 року про народження ОСОБА_9, змінивши прізвище дитини зІНФОРМАЦІЯ_5 на ІНФОРМАЦІЯ_5, по батькові з «ІНФОРМАЦІЯ_5» на «ІНФОРМАЦІЯ_5», місце народження змінено з «Україна, Одеська область, Саратський район, смт. Сарата» на «Україна, Одеська область, м. Одеса», ім'я дитини та дату народження залишено без змін. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 записано як матір'ю та батьком дитини.

Внесено зміни до актового запису № 26 від 08.06.2011 року про народження ОСОБА_15 змінивши прізвище дитини з ІНФОРМАЦІЯ_6 на ІНФОРМАЦІЯ_6, по батькові з ІНФОРМАЦІЯ_6 на ІНФОРМАЦІЯ_6, місце народження змінено з «Україна, Одеська область, Саратський район, смт. Сарата» на «Україна, Одеська область, м. Одеса», ім'я дитини та дату народження залишено без змін. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 записано як матір'ю та батьком дитини.

Також у вказаному рішенні було зазначено, що стан здоров'я дітей добрий, серйозних захворювань не мають (а.с.11, зворот).

У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивачі зазначають, що наприкінці грудня 2014 року ОСОБА_5 почав проявляти необґрунтовано агресивну поведінку до сестер, постійно ображав їх, безпричинно бив їх, кусав, штовхав, внаслідок чого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 постійно скаржились на таку поведінку брата. Таку ж саму агресію ОСОБА_5 проявляв і до домашніх тварин, кішок та собаки. Також стверджують , що у поведінці ОСОБА_5 спостерігаються невмотивовані коливання в настрої. Примхливість, часті істерики, напади само агресії - бився головою та руками об стіну, розчісування окремих ділянок тіла до ран, не рідко скаржиться на головний біль.

У зв'язку з вищевказаною поведінкою ОСОБА_5, позивачі на протязі 2015 року неодноразово зверталися до дитячого психолога, однак поради та консультації психологів не дали ніяких позитивних результатів.

Після чого позивачі звернулись до лікаря - невролога Медичного центру «Надія, Добро та Добробут» за направленням якого дитину було комплексно обстежено а саме було зроблено: електроцефалокартування, УЗІ щитовидної залози, електроенцефалограма, ехоенцефалоскопія, дуплексне дослідження судин голови і шиї, магнітно - резонансна томографія головного мозку, рентгенографія шийного відділу хребта в прямій проекції через відкритий рот, проведені лабораторні дослідження крові та сечі, отримані консультації лікарів отоларинголога, ендокринолога, невролога, офтальмолога, гастроентеролога, алерголога.

21.09.2015 року від лікаря - невролога Медичного центру «Надія, Добро та Добробут» ОСОБА_12 позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали направлення на консультацію сина до лікаря психіатра.

В грудні 2015 року малолітнього ОСОБА_5 було поставлено на облік районного дитячого психіатра в Міській дитячій поліклініці № 6 та в КУ «Міський психіатричний диспансер».

В подальшому для уточнення психічного стану дитини з КУ «Міський психіатричний диспансер», в січні 2015 року позивачі отримали направлення на стаціонарне обстеження до КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я», де в період з 21.01.2016 року по 02.02.2016 року ОСОБА_6 пройшов стаціонарне обстеження.

В результаті обстеження було встановлено, що ОСОБА_6 страждає психічною хворобою, діагноз якої : гіперкінетичний розлад поведінки F 90.1, що підтверджується копією епікризу з історії хвороби № 241.

Як вказують позивачі в обґрунтування позовних вимог, на час усиновлення ними ОСОБА_6, вони не знали і не могли знати про наявність у останнього вказаного діагнозу, так як на той час, згідно медичного висновку про стан здоров'я та розумового розвитку дитини №466/2 від 13.06.2014 року, виданого Білгород-Дністровським спеціалізованим будинком дитини, він мав «загальний розлад розвитку, не уточнений F 84.9, розлад розвитку мовлення, не уточнений F 80.9, потребував медично-педагогічної та соціальної корекції».

З метою повного та всебічного з'ясування обставин у справі, під час розгляду справи в якості спеціаліста в медичній галузі була допитана дитячий лікар - психіатр ОСОБА_13, що працює в КУ «Міський психіатричний диспансер», де знаходиться на обліку ОСОБА_6, яка повідомила про те, що малолітній ОСОБА_6 дійсно страждає на психічну невиліковну хворобу, про яку на момент усиновлення позивачі не могли знати.

Крім того, спеціаліст повідомила суду, що таку хворобу можливо було діагностувати ще в трирічному віці дитини, так як вона виникає внаслідок негативного впливу на плід під час вагітності матері..

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно ст. 240 СК України право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п.2, 3 ч.1 ст.238 СК України, усиновлення може бути скасовано за рішенням суду, якщо: дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків.

Вирішуючи питання по суті, суд також бере до уваги те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року в сім'ї позивачів народилась ще одна дитина, ОСОБА_14, і знаходження в сім'ї ОСОБА_5 може в подальшому негативно вплинути на його сестер та новонародженого брата, так як ОСОБА_6, за словами лікаря, не контролює свою поведінку та є непередбачуваним.

Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для скасування усиновлення громадяни України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8), ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.2 ст.239 СК України, у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов'язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням.

Для забезпечення виконання зазначеної норми права, дитина повинна мати свої дійсні прізвище, ім'я, по батькові, дату та місце народження, та відомості про батьків, які вона мала до усиновлення, а також у її свідоцтві про народження та в актовому записі про народження мають бути вказані справжні дані щодо дитини.

В протилежному випадку неможливо буде ідентифікувати дитину і дитина не зможе документально довести свою спорідненість з родичами за походженням, через що буде позбавлена своїх прав стосовно родичів за походженням.

Таким чином, після скасування усиновлення необхідно відновити права дитини, які належали їй стосовно батьків та родичів за походженням.

Відповідно до ч.5 ст.239 СК України, у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв'язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім'я, по батькові, які вона мала до усиновлення.

В силу ст.241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов'язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини

Згідно зі ст.2 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Відповідно до п. 2.16.3 Наказу від 12.01.2011 N 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за N55/1879 "Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання" ( Із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції № 709/5 (0768-12) від 10.05.2012) на підставі рішення суду про скасування або визнання усиновлення недійсним уносяться виправлення в актовий запис про народження усиновленої дитини та поновлюються відомості, записані до усиновлення, про що має бути зазначено в рішенні суду.

Крім того відповідно до вимог ст.239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це не можливо, - вона передається на опікування органів опіки та піклування.

Суду не надано доказів про наявність бажання у батьків або інших родичів про передачу їм дитини, тому, дитина підлягає передачі на опікування органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, для подальшого влаштування.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.150, 238, 239 СК України, ст.ст. 3-5, 10, 11, 57-62, 64, 88, 169, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про скасування усиновлення - задовольнити.

Скасувати усиновлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вихованця Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку, малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, після усиновлення - ОСОБА_6:

Внести зміни відносно даних про дитину та батьків до актового №34 від 04.06.2010 року про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зробленого відділом РАЦС Саратського районного управління юстиції, відновив дані, записані до усиновлення, а саме: змінити прізвище дитини з «ІНФОРМАЦІЯ_4» на «ІНФОРМАЦІЯ_4», по батькові з «ІНФОРМАЦІЯ_4» на «ІНФОРМАЦІЯ_4», місце народження змінити з «Україна, Одеська область, м. Одеса» на «Україна, Одеська область. Саратський район, смт. Сарата», ім'я дитини та дату народження дитини залишити без змін; в графі «Відомості про матір» записати - ОСОБА_7, громадянка України; в графі «Відомості про батька» записати - ОСОБА_8

Передати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на опікування органові опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.