Номер провадження: 22-ц/785/4593/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кононенко Н.А.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство «ОСОБА_3» до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання договору поруки припиненим, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 березня 2016 року,

встановила:

У жовтні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство «ОСОБА_3» (далі - ТОВ «Агентство «ОСОБА_3») звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12 липня 2005 року був укладений договір поруки № SR/501/024/2005, відповідно до якого ТОВ «Агентство «ОСОБА_3» поручалось за виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобовязань за договором про надання кредиту № ML/501/024/2005 від 12 липня 2005 року.

19.07.2005 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») та боржником ОСОБА_4 укладено договір застави (іпотеки) відносно нерухомого майна, яке було придбано боржником за кредитні кошти та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання договору застави на нерухоме майно накладено обтяження, а тому в момент укладення договору застави (іпотеки) договір поруки фактично та юридично припинив свою дію.

На підставі наведеного, позивач просив суд визнати договір поруки, укладений між АКБ «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Агентство «ОСОБА_3» № SR/501/024/2005 від 15.07.2005 року припиненим з 19 липня 2005 року. Визнати зобовязання ТОВ «Агентство «ОСОБА_3» за договором поруки № SR/501/024/2005 від 15.07.2005 року припиненими з 19 липня 2005 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31 березня 2016 року позов ПАТ «ОТП Банк» було задоволено.

Визнано договір поруки, укладений між АКБ «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Агентство «ОСОБА_3» № SR/501/024/2005 від 15.07.2005 року припиненим з 19 липня 2005 року.

Визнано зобовязання ТОВ «Агентство «ОСОБА_3» за договором поруки № SR/501/024/2005 від 15.07.2005 року припиненими з 19 липня 2005 року.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ПАТ «ОТП Банк» через представника ОСОБА_3 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпаними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Таким чином при вирішенні справи суд повинен був визначити зміст позовних вимог, предмет позову та його підставу з метою зясування наявності та характеру спірних правовідносин між сторонами, виявлення заінтересованих осіб у справі, правильного застосування матеріальної форми права до цих правовідносин та застосування необхідного способу захисту порушеного права, а також для визначення й дослідження кола питань і заходів, необхідних для ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Вказаним нормам закону судове рішення не відповідає.

Задовольняючи позов ТОВ «Агентство «ОСОБА_3» до ПАТ «ОТП Банк» про визнання договору поруки припиненим, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Проте погодитись з такими висновками районного суду колегія суддів не може, оскільки суд внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права дійшов цього висновку без всебічного, повного й обґрунтованого з'ясування дійсних обставин справи, а надані докази по справі оцінені судом першої інстанції односторонньо.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 12 липня 2005 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № ML-501/024/2005 про надання кредиту в сумі 31000 доларів США.

12 липня 2005 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Агентство «ОСОБА_3» був укладений договір поруки № SR/501/024/2005, відповідно до якого ТОВ «Агентство «ОСОБА_3» поручалось за виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобовязань за договором про надання кредиту № ML/501/024/2005 від 12 липня 2005 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Зазначений правовий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року № 6-745цс15, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, судом першої інстанції, у порушення вимог ст. 205 ЦПК України, було розглянуто спір, який виник між юридичними особами ТОВ «Агентство «ОСОБА_3» до ПАТ «ОТП Банк» про визнання договору поруки припиненим.

Відповідно до ст. 310 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 ЦПК України.

Враховуючи встановлене, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених ч. 1 ст. 310 ЦПК України, ч. 1 п. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 310 ч. 1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 березня 2016 року скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_5