УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Гончара В.П., Остапчука Д.О.,Дербенцевої Т.П., Парінової І.К.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», третя особа - приватне підприємство «Водообробка та обладнання», про припинення договору поруки, за касаційними скаргами представників ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати припиненим договір поруки, укладений 17 липня 2013 року між ним та ПАТ «Брокбізнесбанк», на забезпечення виконання зобов'язань ПП «Водообробка та обладнання»за кредитним договором.

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що банк звернувся до нього як поручителя з вимогою про погашення боргу після спливу шестимісячного строку для пред'явлення вимоги, тому порука припинилась.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалами апеляційного суду м. Києва від 01 липня та 13 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційних скаргах представники ОСОБА_6 - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що банк не звертався до кредитора та поручителя про дострокове погашення боргу, а строк дії кредитного договору встановлено до 16 липня 2014 року і з цього часу банк пред'явив вимогу до поручителя в межах визначеного законом шестимісячного строку.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 17 липня 2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ПП «Водообробка та обладнання» укладено договір про надання овердрафту, за яким банк в межах ліміту на засадах повернення, строковості та цільового характеру використання надає позичальнику кредит у формі овердрафту в порядку та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник має право отримати кредит, а після отримання зобов'язується використати його за цільовим призначенням та повернути банку, сплатити проценти за користування кредитом, виконати інші зобов'язання за цим договором.

За цим договором ліміт овердрафту встановлено в розмірі 300 000 грн зі сплатою 24 % річних за користування коштами, зі строком користування кредитом до 16 липня 2014 року включно.

На забезпечення виконання зобов'язань за договором овердрафту у цей же день між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_6 укладено договір поруки, за яким він поручився перед кредитором за виконання свого обов'язку боржником.

16 квітня 2014 року ПАТ «Брокбізнесбанк» направив боржнику лист-претензію про погашення заборгованості за кредитним договором, яка виникла з лютого 2014 року та станом на 15 квітня 2014 року становить 79 421 грн 04 коп.

29 серпня 2014 року ПАТ «Брокбізнесбанк» направив поручителю вимогу про усунення порушення та невиконання боржником зобов'язань щодо своєчасного повернення овердрафту і необхідність сплати загальної заборгованості за кредитним договором, яка станом на 22 серпня 2014 року становить 85 315 грн 08 коп.

16 вересня 2014 року банк звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення боргу з боржника та поручителя.

Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (ч. 4 ст. 559 ЦК України).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно з'ясував та встановив обставини справи і правильно виходив з того, що договір поруки укладено на забезпечення виконання договору кредиту, строком дії до 16 липня 2014 року, і з цього часу у банку виникло право пред'явити вимогу до поручителя протягом шести місяців.

Крім того банк не скористався своїм правом на повернення коштів достроково та не змінював строк виконання основного зобов'язання, тому днем повернення кредиту та початком перебігу шестимісячного строку на пред'явлення вимоги до поручителя є 16 липня 2014 року

Тому, звернувшись до суду з позовом до поручителя про стягнення боргу у вересні 2014 року, банк не пропустив шестимісячний строк пред'явлення відповідної вимоги до поручителя і підстав вважати поруку припиненою немає.

При цьому судами правильно застосовано закон, що регулює відносини, які виникли між сторонами, оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційних скарг про те, що банк пропустив строк пред'явлення вимоги до поручителя, у зв'язку з тим, що договором кредиту визначено безперервний період користування частиною наданого овердрафту не більше 30 днів і по закінченню цього строку у банку виникло право вимоги до поручителя, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки цей строк має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання, зокрема, у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково і таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Інші доводи касаційних скарг також не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень, та не свідчать про неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За таких обставин касаційні скарги потрібно відхилити, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги представниківОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян
Судді: В.П. Гончар Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук І.К. Парінова