Справа №465/2482/16-ц
Провадження2-р/465/13/16
УХВАЛА

про роз'яснення рішення

01.11.16 м. Львова

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Масендич В.В.

при секретарі - Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Франківського районного суду м. Львова від 25.07.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Франківського районного суду м.Львова перебувала заява ОСОБА_1, заінтересована особа: Франківський районний відділ ГУМСУ у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25.07.2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено та встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1, 22.04.1955р.н. (м.Львів, вул. Гвардійська, 32, гурт.), на території України в 1991 році.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз'яснення рішення суду, у якій просить суд розяснити йому рішення Франківського районного суду м.Львова від 25.07.2016 року, а саме : чи означає факт його проживання в Україні в 1991 році те, що він проживав в Україні станом на 24 серпня 1991 року, оскільки таке йому не зовсім зрозуміле із тексту рішення.

У судове засідання заявник та заінтересована особа не зявилися, відповідно до ч.3 ст.221 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення.

Оскільки сторони у справі в судове засідання не з'явились, тому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про роз'яснення рішення необхідно задовольнити з наступних підстав.

На підставі п.п.7-9 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_1 станом на 1991 рік постійно проживав на території України, що підтверджено, записами в довідці виданої відділенням військової підготовки державного університету «Львівська політехніка», Послужним списком що виданий Військовим комісаром Галицько-Франківського ОРВК ОСОБА_2 а також показами свідків, які підтвердили факт проживання ОСОБА_1 на території України у 1991 році.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання. Заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

У п. 21 постанови „Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 № 14 Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

З врахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що рішення Франківського районного суду м. Львова від 25.07.2016 року у даній справі не є зрозумілим заявнику, суд приходить до висновку про наявність підстав для йогороз'яснення.

З наведених міркувань, керуючись ст. 221 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Франківського районного суду м. Львова від 25.07.2016 року - задовольнити.

Роз'яснити, що суд, зазначаючи у резолютивній частині рішення Франківського районного суду м.Львова від 25.07.2016р. "Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, 22.04.1955р.н. (м.Львів, вул. Гвардійська, 32, гурт.), на території України в 1991 році" встановив факт, що ОСОБА_1 постійно проживає на території України з 01 січня 1991 року.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області, через Франківський районний суд м. Львова, шляхом подачі в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя В.В. Масендич