АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/1409/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2024/16Головуючий у 1-й інстанції Литвин М. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Чумак О.В.,

суддів: Кривчун Т.О., Карнауха П.М.,

при секретарі Лимар О.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль»

на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 07 червня 2016 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» до ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Журавель» про визнання договору оренди землі поновленим, визнання недійсним додаткового договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 07 червня 2016 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» до ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Журавель» про визнання договору оренди землі поновленим, визнання недійсним додаткового договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку відмовлено.

З зазначеним рішенням суду першої інстанції не погодився позивач, оскарживши його в апеляційному порядку. В апеляційні скарзі представник ТОВ «Семаль», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Апелянт вказує, що до орендаря, у встановлений законом строк, не надходили заперечення орендодавця про поновлення договору оренди землі, а тому такий договір слід вважати поновленим.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, вважає, що скарга підлягає відхиленню з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 березня 2008 року між позивачем ДП «Семаль» і відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки, строком на 5 років /а.с. 9-11/.

Зазначений договір був зареєстрований 14 липня 2010 року у Семенівському райвідділі ПРД ДП «Центр ДЗП», про що здійснено запис № 040856200 у Державному реєстрі земель /а.с. 11/.

16 червня 2015 ТОВ «Семаль» надіслало позивачу лист про його намір, як правонаступника ДП «Семаль», скористатися відповідно переважним правом на укладення договору оренди землі на земельну ділянку площею 3, 00 га на новий строк на умовах, визначених у доданій до листа № 331 додатковій угоді /а.с. 13/.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач отримав зазначений лист 16 липня 2015 року, що засвідчив власноруч поставленим підписом. /а.с. 52/.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав приписів закону про завчасне повідомлення орендодавця про свій намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди, тому для визнання договору поновленим підстави відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 777 ЦК України, закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України, передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі», фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

У частинах першій - п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Згідно до п. 20 Договору, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Відповідно до п. 43 Договору оренди землі від 02 квітня 2008 року, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Так, вбачаючи, що договір був зареєстрований 14 липня 2010 року, то строк його дії закінчувався 14 липня 2015, а тому орендар був зобовязаний повідомити орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно із частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди:

- з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- у разі недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах і укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;

- укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 25 лютого 2015 року у справі № 6-219 цс14, а також постанові від 10 червня 2015 року у справі № 6-70цс15.

З наведеного вбачається, що, за обставин даної справи, порушенням переважного права орендаря на поновлення договору оренди земельної ділянки визнається укладення орендодавцем договору оренди зазначеної земельної ділянки з іншим орендарем, лише за умови, що орендодавцем було отримано письмове повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати своє переважне право.

Так, судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що лист позивача про його намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк був отриманий відповідачем лише 16 липня 2015 року, тобто через два дні після закінчення строку дії договору від 05 березня 2008 року.

Крім того, як вбачається зі змісту ст. 33 Закону України «Про оренду землі», законом передбачений обовязок орендаря повідомити орендодавця про свій намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі. Таке повідомлення має бути надіслане не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, оскільки передбачає право орендодавця не менше місяця ознайомлюватись з проектом додаткової угоди і її відповідності вимогам закону.

Таким чином, позивач надіславши лист про його намір, як правонаступника ДП «Семаль», скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі лише 13 червня 2015 року, не забезпечив, встановлене законом право орендодавця протягом місяця розглядати пропозицію орендаря, а тому сам факт надіслання такої пропозиції не може вважатися належним повідомленням орендодавця про намір укласти договір оренди землі на новий строк.

Отже, позивачем ТОВ «Семаль» не було дотримано встановленої ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» процедури для реалізації переважного права на поновлення договору, а саме орендар до закінчення строку дії договору не повідомив відповідачів в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, не отримавши від ТОВ «Семаль», у встановлений законом строк, повідомлення про його намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди, мав підстави вважати, що ТОВ «Семаль» не виявило бажання поновити договір оренди, а тому договір закінчив свою дію у звязку з закінченням строку, на який його було укладено.

Оскільки судова колегія не вбачає в діях відповідача порушення переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі, то підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Семаль» відсутні.

Доводи апеляційної скарги, що відсутність заперечення орендодавця про поновлення договору оренди землі зумовлює продовження договору оренди землі на новий строк не спростовують висновків суду місцевого суду, оскільки неналежне повідомлення орендарем орендодавця про свій намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі припинило переважне право орендаря на укладення договору оренди. Крім того, як встановлено судом першої інстанції, 26 травня 2015 року ОСОБА_2 повідомляла ТОВ «Семаль» про відсутність бажання продовжувати з позивачем договірні відносини, просила орендаря сплатити орендну плату і передати її земельну ділянку. Уклавши договір оренди земельної ділянки з ФГ «Журавель» 22 липня 2015 року, відповідач виявив відсутність бажання на поновлення договору з попереднім орендарем, а тому підстави для його поновлення відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують, тому колегія суддів вважає, що вони в повній мірі ґрунтуються на законі та місцевим судом було правильно встановлено характер правовідносин сторін у справі та застосовано норми матеріального і процесуального права, які регулюють ці правовідносини.

Доводи апеляційної скарги зводяться до власного вибіркового тлумачення норм процесуального права без повного і системного їх аналізу, не спростовують висновків місцевого суду, не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.

За таких обставин, враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення місцевого суду, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» відхилити.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 07 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя (підпис) О. В. Чумак

Судді:

(підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1