ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5580/15-ц
Провадження № 2/362/349/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі Даниленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Київоблгаз», третя особа ОСОБА_2, про відшкодування шкоди завданої здоровю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь шкоду, заподіяну здоровю в сумі 2 796,36 гривень, 140 000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, а всього 142 796,36 гривень.

В обґрунтування вимог позову зазначає, що він працював в товаристві «Київоблгаз» Васильківська дільниця контролером відділу обліку газу. 18.02.2015 року о 15 год. 30 хв. при виконанні трудових обовязків йому було заподіяно працівником відповідача ОСОБА_2 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя та незначну втрату непрацездатності, що кваліфіковано з ч. 2 ст. 125 КК України. Комісією під головуванням ОСОБА_3 його визнано потерпілим.

З метою відновлення здоровя позивачем було понесено витрати на лікування в сумі 1789, 86 грн. та не оплачено витрати по листку непрацездатності в сумі 1006,50 грн., які позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача.

Крім того, позивач вважає, що протиправними діями ОСОБА_2 йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, втраті нормальних життєвих звязків з оточуючим середовищем, рідними, близькими та співробітниками. Суму маральної шкоди визначено ним в еквіваленті 140 000 гривень.

Позивач посилаючись на те, що відповідач не визнає нещасного випадку та не надав йому довідки про роботу та середній заробіток, відмовився відшкодувати витрати, заподіяні ушкодженнями здоровя, просить суд відшкодувати йому матеріальну та моральну шкоду за рішення суду.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2015 року, ОСОБА_4 залучено до участі в справу в якості третьої особи (а.с.74).

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив суд їх задовольнити, з підстав зазначених в позові, пояснивши, що ОСОБА_5 заподіяно йому матеріальну та моральну шкоду внаслідок його побиття.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнала та заперечувала щодо їх задоволення, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставно заявленими до ПАТ «Київоблгаз», пояснивши, що ними було проведено розслідування нещасного випадку, що стався 18 лютого 2015 року, внаслідок чого комісія не встановила факту настання нещасного випадку на підприємстві і не визнала його повязаним з виробництвом. Крім того, причетності та вини ОСОБА_4 до побиття ОСОБА_1 досудовим слідством не встановлено. Їм не відомо від кого і яким чином позивач отримав в той день тілесні ушкодження.

Третя особа ОСОБА_4 вимоги позову не визнав та просив в задоволенні позову відмовити, оскільки, він ОСОБА_1 ніяких тілесних ушкоджень не причиняв, щодо нього жодних кримінальних проваджень не порушувалось, і крім того, йому не відомо від кого і яким чином позивач отримав в той день тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона працює старшим майстром обліку та балансу Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз». 18.02.2015 року о 08 год. вона прийшла на роботу, в цей день ОСОБА_1 відмовивсявиконувати роботу, як і попередні дні він відмовлявся виконувати покладені на нього обовязки, стояв він в коридорі та виписував переплату. При цьому поводив себе не адекватно, розмовляв не зрозумілою мовою, ображав працівників. О 09 год. вони поїхали перевіряти показники, а коли повернулись о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 в філії вже не було. Щодо нещасного випадку, то обставин їй не відомо як і те, чим займався ОСОБА_1 цілий день.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що вона працює техніком Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз», щодо обставин нещасного випадку то їй нічого не відомо, а лише те, що близько 09 год. 00 хв. 18.02.2015 року ОСОБА_1 приніс скаргу на головного бухгалтера і більше на протязі дня вона його не бачила. Також вона його не бачила щоб він весь побитий приходив о 16 годині 18.02.2015 року до начальника або головного інженера, оскільки тільки через її кабінет можливо до них потрапити.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він 19 лютого 2015 року, приїхав до м. Василькова з приводу житлових питань. Приблизно о 15 год. 40 хв. він разом з знайомим зайшов до філії «Київоблгаз» з лівої сторони і там стояв біля каси, бо його товариш платив за комунальні послуги. ОСОБА_1 стояв біля вікна і щось писав. В цей час свідок побачив як позивача почали ззаду бити, але поліцію та швидку свідок не викликав, допомогти йому не хотів, оскільки ніколи не втручається в чужі справи. Зі слів свідка, позивачу було нанесено приблизно 4-5 ударів в пах і в голову. Куди після бійки подівся ОСОБА_1 йому не відомо, в поліцію з цього приводу його не викликали, заяв та пояснень він не писав, хто бив позивача і в чому була одягнута дана особа він не придивлявся.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, експерта, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу Васильківської філії по експлуатації газового господарства № 76-к від 08.04.2013 року ОСОБА_1 з 09.04.2013 року прийнято на роботу контролером газового господарства служби режимів газопостачання, обліку та контролю за витрачанням природного газу споживачами (т. 1, а.с.120-121).

Наказом Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз» № 237 0/с від 01.10.2014 року ОСОБА_2 переведено на посаду головного інженера Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз» (т.1, а.с.72).

23.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до начальнику ГУ МВС, в якій просить внести відомості щодо нанесення йому тілесних ушкоджень до ЄРДР та притягнути ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності. Щодо обставин побиття зазначає, що 18.02.2015 року о 15 год. 30 хв. під час виконання робочих обовязків у абонентському приміщенні Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз» інженером філії ОСОБА_2 йому було нанесено тілесні ушкодження, лікування яких здійснюється в неврологічному відділенні Васильківської ЦРЛ (т. 1, а.с.56).

З висновку за матеріалами перевірки, складеного дільничним інспектором міліції СДІМ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_9 від 24.02.2015 року вбачається, що дані матеріали щодо заяви ОСОБА_10 були надані для вивчення начальнику СВ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області, який після їх вивчення повернув дані для розгляду та прийняття рішення згідно Закону України «Про звернення громадян», оскільки підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не має (т. 1, а.с.48).

При цьому, з пояснень ОСОБА_2, що зазначені в вищевказаному висновку, вбачається, що останній дійсно 18.02.2015 року бачив ОСОБА_1, але сварок з ним не вчиняв та тілесних ушкоджень останньому не завдавав (т. 1, а.с.48).

В свою чергу, з повідомлення слідчого СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_11 від 06.05.2015 року адресованого позивачу, вбачається, що за заявою останнього, котра зареєстрована за № П-169 від 06.03.2015 року і приєднана до матеріалів, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 10000964 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що знаходиться в провадженні СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області.

Факт неодноразового звернення позивача за фактом побиття підтверджується повідомленням завідуючого Васильківським райвідділом СМЕ від 28.10.2015 року щодо кількості проведених актів судово-медичного обстеження (т. 1, а.с 202).

Однак інформація щодо внесення відомостей за фактом побиття позивача від 18.02.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань спростовується повідомленням начальника СВ Васильківського відділу поліції Головного управління поліції в Київської області, наданим за запитом суду від 23.12.2015 року (т. 1, а.с.46), з якого достовірно встановлено, що до Васильківського відділу поліції неодноразово надходили повідомлення ОСОБА_1 про те, що у приміщенні Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз» йому спричинені тілесні ушкодження. Кожен із вказаних фактів не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (т.1, а.с.47).

Крім того, за фактом розслідування нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_1 наказом ПАТ «Київоблгаз» було створено комісію під головуванням ОСОБА_3

Повідомленням голови комісії від 10.03.2015 року позивача було сповіщено про створення комісії, та розяснено його право на участь в проведені розслідування (т. 1, а.с.57).

З огляду матеріалів розслідування нещасного випадку, що стався 18.02.2015 року о 15 год. 40 хв. в Васильківській ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» з контролером ОСОБА_1 вбачається, що наказом ПАТ «Київоблгаз» № 74 від 06.03.2015 року для проведення розслідування нещасного випадку було призначено комісію (т. 1, а.с. 84).

Наказом ПАТ «Київоблгаз» № 133 від 15.04.2015 року, в звязку з відсутністю матеріалів судово-медичного дослідження, продовжено термін розслідування до отримання матеріалів дослідження (т. 1, а.с.87).

З метою встановлення обставин побиття, комісією з розслідування нещасного випадку 10.03.2015 року було оглянуто безпосереднє місце вчинення нещасного випадку, а саме, коридор адміністративної будівлі Васильківської філії по експлуатації газового господарства за адресою: м. Васильків, вул. Володимирська, 35, про що складено відповідний протокол огляду та сформовано ескіз місця, де сталося побиття (т.1, а.с.89-91).

В ході опитування працівників Васильківської ФЕГГ та інших осіб щодо випадку який стався з контролером ОСОБА_1 18.02.2015 року встановлено лише факт, що ОСОБА_2 того дня зробив зауваження ОСОБА_1 щодо належного виконання своїх посадових обовязків. Факт нанесення тілесних ушкоджень позивачу і настання нещасного випадку на території Васильківської ФЕГГ не знайшов свого підтвердження. При цьому, опитувані особи характеризують ОСОБА_1, як особу, яка поводить себе грубо, не адекватно, розмовляє іноземною незрозумілою мовою, ображає громадян та працівників філії нецензурними словами, визначив собі робоче місце в коридорі будівлі Васильківської філії, посадові обовязки згідно інструкції не виконує, приводить прийом громадян в коридорі та на вулиці, надає їм неправдиву інформацію (т.1, а.с.101-109).

За результатами проведення розслідування, розглянувши всі надані матеріали, комісією не було встановлено факту настання нещасного випадку на підприємстві, не визнано його повязаним з виробництвом, а тому нещасний випадок не брався на облік ПАТ «Київоблгаз», про що 21.05.2015 року було прийнято висновок та складено відповідний акт (т. 1, а.с.78-81).

Матеріали розслідування нещасного випадку було особисто отримано позивачем, що підтверджується його підписом на супровідному листі (т.1, а.с.77). Позивач не оскаржував вищевказаний акт розслідування нещасного випадку.

Згідно листа непрацездатності серії АГЩ № 248036, встановлено, що ОСОБА_1 в період з 18.02.2015 року по 27.02.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.55).

Факт перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Васильківської ЦРЛ в період 18.02.2015 року по 27.02.2015 року підтверджується випискою з історії хвороби № 187 від 27.02.2015 року та письмовою згодою позивача на лікування від 18.02.2015 року (т. 1, а.с. 59, 213)

Висновком з визначення ступеню тяжкості виробничої травми від 11.03.2015 року встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відділення Васильківської ЦРЛ 18.02.2015 року о 20 год. 20 хв. Під час огляду мали місце наступні ушкодження: черепно-мозкова травма, струс головного мозку, носова кровотеча, які не відносяться до числа тяжких травм (т.1, а.с.93).

Як вбачається із акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 096,097 від 06.04.2015 року, що для визначення наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 необхідно надання амбулаторної картки стаціонарного хворого. Зі слів самого ОСОБА_1, що міститься в акті, 18.02.2015 року мали місце 2 факти побиття останнього. Так, 18.02.2015 року о 10 год. 30 хв. в філії «Київоблгаз» гр. ОСОБА_12 при виконанні робочих обовязків нанесла три удари по верхній частині лівого стегна. Далі 18.02.2015 року в 16-30 год. на території «Київоблгаз» гр. ОСОБА_2 наніс три удари по голові кулаками та удар головою в ліву руку. Попадав в праву тімяну ділянку, в ніс справа, в праву частину нижньої губи. Було запаморочення, носова кровотеча (т. 1, а.с.150)

З запиту начальника Васильківської ФЕГГ, адресованого директору КЗ КОР «Обласне психіатрично-медичне обєднання» встановлено, що в період з 14.04.2015 року по 21.04.2015 року у Васильківській ЦРЛ проводився медичний огляд працівників відділу обліку та балансів газу та відділу контролю обліку газу Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз», у відповідь на який встановлено, що ОСОБА_1 перебував на медичному обстеженні у вказаний період, однак від подальшого обстеження відмовився(т.1, а.с.97).

З метою повного та обєктивного зясування всіх обставин справи, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2016 року було призначено судово - медичну експертизу (т.1, а.с.240-241).

За результатами проведення судово - медичної експертизи висновком експерта № 073 м/д від 31.03.2016 року встановлено, що виходячи з даних медичної документації на ОСОБА_1 в останнього мали місце забій лівої руки, струс головного мозку, що виникли можливо 18.02.2015 року, в результаті впливу на вказані частини тіла потерпілого тупим предметом (предметами). При цьому стан головного мозку кваліфікується як легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоровя. Вказаний забій кваліфікується як легке тілесне ушкодження (т.2, а.с.8-9, 13-14).

Однак, з висновку також вбачається, що достовірно встановити механізм виникнення тілесних пошкоджень у гр. ОСОБА_1 не є можливим, оскільки не достатньо деталізації обставин події від 18.02.2015 року (т.2, а.с.13-14).

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_13 наданий ним висновок підтримав, пояснивши, що експертиза була здійснена щодо ОСОБА_1 декілька разів, з останньої експертизи встановлено що йому було спричинено легкі тілесні ушкодження, в виді струсу головного мозку, перелом кісток не підтвердився. Зі слів експерта, на підставі медичної картки встановити чи мали місце події описані позивачем в позовній заяві не представляється можливим. Крім того, в компетенцію судового експерта не входить встановлення особи, що побила потерпілого. Щодо втрати координації, зі слів експерта, це мало місце через попередні травми потерпілого.

В силу вимог ст. ст. 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до змісту ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України в п. 2 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичній особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці», п. п. 10, 13, 38 постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 «Про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобовязаний негайно своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку.

Згідно із ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Отже, з системного аналізу вищевказаних норм встановлено, що підставою цивільно-правової відповідальності є порушення суб'єктивних цивільних прав, оскільки цивільно-правова відповідальність являє собою відповідальність порушника перед потерпілим, її спільною метою є відновлення порушеного права. Але поряд з цим для застосування цивільно-правової відповідальності, крім підстави, необхідна наявність передбачених законом умов, а саме: порушення суб'єктивних цивільних прав, наявність збитків (шкоди), причинний зв'язок між порушенням прав і збитками (шкодою), вина порушника.

Тобто, відповідальність за завдану шкоду несе особа, з вини якої та протиправними діями якої завдано збитків потерпілому.

Враховуючи викладене, позивач не надав належних доказів, на підтвердження того, що він отримав легкі тілесні ушкодження повязані з виконанням ним трудових обовязків на виробництві, що спричинило короткочасний розлад здоровю з вини відповідача, а також не надано доказів на підтвердження обставин заподіяння йому тілесних ушкоджень саме ОСОБА_14, як працівником філії Васильківській ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» на території філії при виконанні ним трудових обовязків. Факт побиття не було встановлено, а ні в ході перевірки в рамках кримінального провадженні, а ні в ході службового розслідування в межах компетенції комісії, створеної на базі Васильківській ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз», яким не визнано його повязаним з виробництвом, рішення яких позивачем не оскаржено та не спростовано. Представлені позивачем медичні документи про лікування та наявність тілесних ушкоджень не доводять вини відповідача та третьої особи в порушенні прав позивача, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди завданої здоровю.

В свою чергу, щодо не сплати позивачу по листку непрацездатності в розмірі 1006 грн. 50 коп. то позивач не надав суду доказів того, що відповідач не виплатив йому вказані кошти, з вини останнього, а також він не позбавлений можливості отримати вказані кошти від відповідача надавши останньому оригінал листка непрацездатності для подальшого оформлення належним чином та виплати йому вказаних коштів відповідачем.

Згідно до ч.1, п. 2, ч.2, 3, 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Вказана стаття містить перелік юридичних фактів, які складають підставу виникнення правовідносин по відшкодуванню власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівникові, зокрема: факт порушення власником законних прав працівника та наявність моральних страждань або втрата нормальних життєвих зв'язків, необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Ці обставини повинні бути належно доведені.

За загальним правилом відповідальність за шкоду вимагає встановлення складу правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Протиправність поведінки полягає у невиконання юридичного обов'язку, встановленого нормою права. При цьому під протиправною дією розуміють поведінку, що заборонена законом, а під протиправною бездіяльністю - невчинення особою дій, які вона була зобов'язана за законом вчинити. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Таким чином, враховуючи, що позивачем у порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України належними та допустимими доказами не доведено заподіяння йому моральної шкоди, протиправність діяннями відповідача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням та вини ОСОБА_14, як працівника Васильківській ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» в її заподіянні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд,

в и р и ш і в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Київоблгаз», третя особа ОСОБА_2, про відшкодування шкоди завданої здоровю - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 15.08.2016 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко