Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1994/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

Іменем України

13.09.2016Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого судді Кіселика С.А.

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.,

за участі секретаря судового засідання: Гусак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до селянського (фермерського) господарства «Павел» про усунення перешкод у здійсненні користування земельною ділянкою, за апеляційною скаргою селянського (фермерського) господарства «Павел» на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання факту закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки і просив суд постановити рішення яким визнати факт закінчення строку дії договору оренди землі, який був укладений 06.10.2010 року між ним та СФГ «Павел» на земельну ділянку площею 9.17267 га, яка знаходиться на території Пишненської сільської ради, Долинського району, Кіровоградської області, 06.10.2015 року.

В подальшому позивач подав до суду уточнену позовну заяву і просив суд постановити рішення яким зобовязати СФГ «Павел» припинити дії з обробітку земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі державного акту.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що є власником земельної ділянки площею 9,17267 га, що знаходиться на території Пишненської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. 6 жовтня 2010 року між ОСОБА_2 та селянським (фермерським) господарством «Павел» уклаено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки на строк пять років (далі Договір). Відповідно строк дії цього правочину закінчився 6 жовтня 2015 року. Згідно п. 8 Договору, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право його поновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше тридцяти днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про поновлення договору на новий строк. Однак, відповідач, селянське (фермерське) господарство «Павел», за тридцять днів до закінчення строку дії договору, письмового повідомлення про поновлення договору на новий строк на адресу ОСОБА_2 не надіслало і продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, а відтак ОСОБА_2 вважає, що таким чином відповідач створює перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Суд дійшов висновку, що строк дії договору оренди земельної ділянки пять років. Розпочався цей строк з дня його підписання, тобто з 6 жовтня 2010 року. Відповідач із повідомленням про намір щодо поновлення договору після сплину терміну його дії до власника земельної ділянки не звертався, а отже, СФГ «Павел», на даний час, безпідставно користується належною позивачу земельною ділянкою.

В апеляційній скарзі СФГ «Павел» просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що спірний договір було зареєстровано 29 лютого 2012 року, а отже, саме із цього дня починається строк дії договору. Суд безпідставно, фактично, розірвав договір оренди землі. Зміст позовних вимог не відповідає способу захисту цивільного права, що передбачені статтею 16 ЦК України.

До суду апеляційної інстанції сторони зявились із запізненням. На час прибуття сторін до суду судове засідання вже було проведено за їх відсутності.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Задовольняючи позов та зобовязуючи СФГ «Павел» припинити дії з обробітку земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку, що строк дії договору оренди землі закінчився 6 жовтня 2015 року. Тобто із закінченням пятирічного терміну з часу підписання договору оренди землі та передачі її відповідачу.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду.

За змістом статей 18, 20 Закону України Про оренду землі (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, сторони набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Державна реєстрація договору, із моменту якої відповідач вважає починається дія договору є лише адміністративним актом який закріплює на державному рівні права та обовязки які виникли між сторонами.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що договір оренди землі укладений між позивачем та відповідачем 6 жовтня 2010 року, строком на пять років, припинив свою дію 6 жовтня 2015 року у звязку із закінченням строку дії договору, а отже, доводи відповідача, що судом фактично розірвано спірний договір, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Помилковим є також твердження відповідача, що зміст позовних вимог не відповідає способу захисту цивільного права, які передбачені статтею 16 ЦК України.

Згідно із уточненими позовними вимогами позивач просив суд постановити рішення яким зобовязати СФГ «Павел» припинити дії з обробітку земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, на підставі державного акту.

Частиною другою статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема таким способом є припинення дії, яка порушує право.

Своїм рішенням суд зобовязав відповідача припинити вчиняти дії ( обробіток земельної ділянки позивача), оскільки цими діями порушуються права позивача, як власника земельної ділянки на користування нею.

Таким чином, суд першої інстанції всебічно і повно зясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Павел» відхилити, а рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя С.А.Кіселик

Судді: Т.М.Авраменко

ОСОБА_3