Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/400/16-ц

09 серпня 2016 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Битківського Л.М.

з участю секретаря: Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 територіальної громади с.Старуня в особі Старунської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частини домоволодіння, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання за ним права власності на ? домоволодіння в АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Старуня померла його мати, яка за життя була власником згаданого домоволодіння. На випадок своєї смерті мати склала заповіт, яким усе своє майно заповіла у рівних частках йому та брату ОСОБА_3. На момент смерті і він і брат обоє проживали з матір'ю і вважались такими, що прийняли спадкове майно. З приводу оформлення свої спадкових прав він звернувся до державного нотаріуса і 12.06.2012 року йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на дві земельні ділянки. Разом з тим, постановою нотаріуса від 12.06.2012 року у видачі свідоцтва на ? частину домоволодіння по АДРЕСА_1, йому було відмовлено внаслідок того, що мати за життя належним чином не зареєструвала своє право власності.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Старуня помер його брат ОСОБА_3, який фактично успадкував другу половину згаданого домоволодіння. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входила ? частина домоволодіння. Оскільки спадкоємців першої черги після смерті брата не було, він як спадкоємець другої черги за законом, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. З такою ж заявою звернулась в нотаріальну контору його сестра ОСОБА_2 Однак, оформити права спадкоємця в нотаріальній конторі не може з тієї ж причини, що і після смерті матері, оскільки спадкодавцями не було належно зареєстровано за життя їх право власності. Оскільки успадкував після матері ? частину домоволодіння, а після смерті брата ще ? цього ж домоволодіння, то просив визнати за ним право власності в цілому на ? вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлений позов визнав, погодився з тим, щоб визнати право власності за позивачем на ? житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Представник Старунської сільської ради подав до суду письмову заяву у якій заявлені вимоги визнав, просив суд розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно заповіту, посвідченого 22.03.1999 року державним нотаріусом Богородчанської державної нотаріальної контори Стефанко Г.М., спадкоємцями майна ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, у рівних долях були сини ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Заповіт покійної не змінювався і не скасовувався. До складу спадкового майна входили ряд земельних ділянок і будинковолодіння по АДРЕСА_1. І позивач і ОСОБА_3 прийняли спадкове майно, оскільки на день смерті спадкодавця проживали разом. ОСОБА_1 оформив свої спадкові права на земельні ділянки, разом з тим у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину домоволодіння постановою нотаріуса від 12.06.2012 року відмовлено у зв'язку з тим, що спадкодавцем за життя належно не оформлені документи на будинок. Тому, змушений доводити своє право у судовому порядку.

Водночас, після смерті брата ОСОБА_3 позивач, як спадкоємець другої черги за законом, за відсутності спадкоємців за заповітом та спадкоємців першої черги, прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Таку ж заяву подала відповідачка ОСОБА_2, яка також є спадкоємцем другої черги. Таким чином вони обоє мають право на ? частку майна ОСОБА_3 кожен, яка складається з ? частини вказаного домоволодіння. Таким чином позивач фактично правомірно володіє ? часток домоволодіння по АДРЕСА_1.

Відповідно до даних технічного паспорта домоволодіння складається з житлового будинку площею 63,6 кв.м., літньої кухні 44,5 кв.м., стайні 41,5 кв.м., стодоли37,8 кв.м., гаража 25,3 кв.м., вбиральні, воріт, огорожі та колодязя.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації.

Враховуючи наведене, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування на 3/4 житлового будинку та господарських споруд за вказаною адресою.

На підставі викладеного, ст.ст.328, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 власником трьох четвертих частин житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1, що належить йому на праві власності.

Право власності на вказані будівлі підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Битківський Л.М.