Справа № 466/6082/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар РЕПЕТА К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору поруки припиненим, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и в :

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось в суд із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якій з врахуванням уточнення розміру позовних вимог, просить постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 1490 від 31.10.2007р. (з наступними змінами) станом на 05 травня 2016р. в сумі 375 306грн.25коп., з якої 117 114грн.40коп. - залишок прострочених платежів за відсотками, 44 373грн.15коп. - пеня за кредитом, 52 027грн.13коп. - пеня за відсотками, 133 101грн.87коп. - інфляційні втрати, 28 689грн.70коп. 3% річних; стягнути з поручителя ОСОБА_3, яка є солідарним боржником з позичальником ОСОБА_3 заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 1490 від 31.10.2007р. (з наступними змінами) станом на 05 травня 2016р. в сумі 375 306грн.25коп., з якої 117 114грн.40коп. - залишок прострочених платежів за відсотками, 44 373грн.15коп. - пеня за кредитом, 52 027грн.13коп. - пеня за відсотками, 133 101грн.87коп. - інфляційні втрати, 28 689грн.70коп. 3% річних; стягнути з поручителя ОСОБА_2, яка є солідарним боржником з позичальником ОСОБА_3 заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 1490 від 31.10.2007р. (з наступними змінами) станом на 05 травня 2016р. в сумі 375 306грн.25коп., з якої 117 114грн.40коп. - залишок прострочених платежів за відсотками, 44 373грн.15коп. - пеня за кредитом, 52 027грн.13коп. - пеня за відсотками, 133 101грн.87коп. - інфляційні втрати, 28 689грн.70коп. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що згідно договору відновлюваної кредитної лінії № 1490 від 31.10.2007 року, укладеного з ВАТ Державний ощадний банк України", ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 300 000,00 грн. на споживчі потреби під 15,5 % річних терміном до 31 жовтня 2017 року. Позичальник зобовязувався щомісячно оплачувати перших два роки відсотки, а починаючи з другого року рівними частинами відсотки та платежі по кредиту.

У забезпечення зобов'язання за кредитним договором Банк уклав з ОСОБА_2 іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі під № Д-1773 від 31.10.2007 року, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_4, де предметом іпотеки виступає нерухоме майно: нежитлові приміщення на 1 -му поверсі, загальною площею 42.4кв.м, які знаходяться у м. Львові, вул. Клепарівська, буд.16. 12 листопада 2007 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про збільшення ліміту відновлювальної кредитної лінії на 159 000,00 грн. та іншими необхідними документами. 15 листопада 2007 року між Позивачем та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду про зміну умов відновлювальної кредитної лінії №1490 від 31 жовтня 2007р. згідно якої загальна сума отриманого в банку кредиту становить 459 000.00 грн. За користування кредитом сплачується процентна ставка у розмірі 16,5 % річних.

В забезпечення зобов'язання за цим договором позивач уклав 15.11.2007р. договір про внесення змін до іпотечного договору, де предметом, іпотеки, крім зазначеного в іпотечному договорі № Д-1773 від 31.10.2007 року майна, виступає ще нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,0087 га для обслуговування магазину за адресою: м. Львів, вул. Клепарівська, 16 кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0018. Також Позивач уклав 15.11.2007р. договір поруки №1490/1 з ОСОБА_2 та 15.11.2007р. договір поруки №1490/2 з ОСОБА_3, для забезпечення зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії №1490 від 31.10.2007р. Згідно п. 1.1. договорів поруки №1490/1-/2 від 15.11.2007 року поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії №1490 від 31.10.2007р., а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

31 жовтня 2009 року між Позивачем та ОСОБА_3 укладено додатковий договір про зміну умов договору відновлювальної кредитної лінії, згідно якого п.1.2. договору змінено: «кредит надається на споживчі потреби. Кредит надається окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією, у період до 31 жовтня 2009р. На дату закінчення вказаного періоду сума фактичної заборгованості за кредитом, становить 459 000,00 грн., яка підлягає погашенню:

за період з 01.11.2009р. по 30.09.2017р. щомісячно рівними частинами починаючи з листопада 2009р. в сумі 4 781,00 грн. до останнього робочого дня кожного місяця;

за період з 01.10.2017р. по 31.10.2017р. у сумі 4 805,00 грн.

Остаточним терміном повернення кредиту є 31 жовтня 2017 року.

Враховуючи те, що Відповідач з грудня 2009 року порушує умови кредитного договору, та не сплачує платежі по кредиту, а з березня 2012 року, не сплачує проценти за користування кредитом, 11 січня 2012 року Банк звернувся з позовною заявою у Шевченківський районний суд м. Львова про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3, та 10.04.2013р. Шевченківським районним судом м. Львова винесено рішення, яким вирішено стягнути солідарно заборгованість з відповідачів у сумі 547 695,88 грн. Отримано виконавчі листи предявлено у Шевченківський ВДВС Львівського МУЮ Львівської області та передані у відділ примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області, які перебувають на виконанні по даний час.

Відповідно до п.5.2. договору відновлювальної кредитної лінії, за порушення взятих на себе зобовязань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобов'язався сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,031 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У відповідності до п.7.8. договору відновлювальної кредитної лінії, сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобов'язань позичальника (в т.ч.. але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород штрафів, пені), що передбачені умовами договору.

Відповідачка ОСОБА_2 предявила зустрічний позов до ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_3, в якому з врахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати договір поруки від 15.11.2007р., укладений між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2, припиненим з 31.10.2009р.

Позов мотивує тим, що Шевченківським районним судом м. Львова по справі №1328/6246/12 (2/466/294/13) було видано виконавчий лист від 10.04.2013 р. про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно в користь Банку 547 695,88 грн. заборгованості. 15.08.2014 р. на публічних торгах було реалізовано арештоване майно:

Лот №1 - земельну ділянку пл. 87кв.м. (Обєкт №2) за ціною - 52 030,19 грн., Лот №2 нежитлові приміщення №1-7, загальною площею 94,6кв.м. за ціною 389 996,23 грн., Лот №3 - нежитлові приміщення №№21-30, 43-50, 61-65, загальною площею 268кв.м. за ціною - 1 129 141,62 грн. Обєкт №1 був частиною Лоту №2. Обєкт №2 відповідав Лоту №1. Лот №3 не входив до складу Іпотечного договору.

Таким чином, після реалізації арештованого майна (в яке входили предмети іпотеки згідно Іпотечного договору) дія Іпотечного договору припинилась. Пунктом 2.4. Договору поруки передбачено: Якщо при настанні строку платежу відповідно до Кредитного договору Боржником не буде сплачено платіж Кредитору, боржник та/ або Кредитор зобовязується повідомляти Поручителя про прострочення платежу.

07 жовтня 2011р. Позивач звернувся до Відповідачів з письмовим повідомленням про відкликання боргу, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, в якій вимагав протягом 30-ти календарних днів з моменту одержання даної вимоги погасити всі прострочені платежі та виконати інші вимоги позивача. ОСОБА_2 отримала Повідомлення-вимогу 01.11.2011 р.

Пунктом 6.1. Договору поруки передбачено: 6.1. Будь-які повідомлення, які направляються Сторонами одна одній в рамках цього Договору, повинні бути здійснені в письмовій формі та будуть вважатися наданими належним чином, якщо вони надіслані листом на замовлення або доставлені особисто на адресу Сторін. Інших повідомлень-вимог щодо погашення прострочених платежів ОСОБА_2 не отримувала.

В уточненні зустрічного позову вказує, що порука припинилася в силу вимог п.1,2,4 ст.559 ЦК України, оскільки позивачем пропущено строки давності на предявлення до неї вимоги та внаслідок зміни зобовязання за кредитним договором, що призвело до збільшення відповідальності поручителя, зокрема укладення 31.10.2009р. без її згоди додаткової угоди до кредитного договору ВКЛ №2203-1490 від 31.10.2007р., якою змінено графік платежів за кредитом без зміни інших платежів які визначались додатками 1-3 до кредитного договору, відтак збільшилася сукупна вартість кредиту.

З аналогічних підстав відповідачка ОСОБА_3 предявила зустрічний позов до ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_2, який було уточнено, та просить суд ухвалити рішення про визнання договору поруки від 15.11.2007р., укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України» та нею, припиненим з 31.10.2009р. припиненим.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги за первісним позовом підтримав в повному обсязі, покликаючись на мотиви, зазначені в позові та доповненнях; у задоволенні зустрічних позовів просив відмовити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили проти задоволення первісного позову, зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали.

ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про дату та час розгляду справи. Суд вважає за можливе вирішити спір у їх відсутності на підставі наявних доказів.

Заслухавши учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічних позовів з таких мотивів.

Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідно до договору відновлюваної кредитної лінії № 1490 від 31.10.2007 року, укладеного з ВАТ «Державний ощадний банк України", ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 300 000,00 грн. на споживчі потреби під 15,5 % річних терміном до 31 жовтня 2017 року. Позичальник зобовязувався щомісячно оплачувати перших два роки відсотки, а починаючи з другого року рівними частинами відсотки та платежі по кредиту.

У забезпечення зобов'язання за кредитним договором 31.10.2007 року Банк уклав іпотечний договір з ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_4 і зареєстрований в реєстрі під № Д-1773, за яким передано в іпотеку: нежитлові приміщення на 1-му поверсі загальною площею 42.4кв.м., які знаходяться у м. Львові, вул. Клепарівська,16.

12.11.2007 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про збільшення ліміту відновлювальної кредитної лінії на 159 000,00 грн.

15.11.2007 року між Банком та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду про зміну умов відновлювальної кредитної лінії №1490 від 31 жовтня 2007р. згідно якої загальна сума отриманого в банку кредиту становить 459 000,00 грн. За користування кредитом сплачується процентна ставка у розмірі 16,5 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язання за цим договором 15.11.2007р. позивач уклав з ОСОБА_2 договір про внесення змін до іпотечного договору № Д-1773 від 31.10.2007р., за якими предметом іпотеки, крім того, є ще земельна ділянка площею 0,0087га для обслуговування магазину за адресою: м. Львів, вул. Клепарівська, 16 кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0018.

Крім того, для забезпечення зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії №1490 від 31.10.2007р. Банком 15.11.2007р. укладено з ОСОБА_2 договір поруки №1490/1 та з ОСОБА_3 договір поруки №1490/2.

Згідно п. 1.1. договорів поруки №1490/1 та №1490/2 від 15.11.2007 року поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії №1490 від 31.10.2007р., а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

31 жовтня 2009 року між Позивачем та ОСОБА_3 укладено додатковий договір про зміну умов договору відновлювальної кредитної лінії, згідно якого п.1.2. договору змінено: кредит надається на споживчі потреби. Кредит надається окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією, у період до 31 жовтня 2009р. На дату закінчення вказаного періоду сума фактичної заборгованості за кредитом, становить 459 000,00 грн., яка підлягає погашенню:

за період з 01.11.2009р. по 30.09.2017р. щомісячно рівними частинами починаючи з листопада 2009р. в сумі 4 781,00 грн. до останнього робочого дня кожного місяця;

за період з 01.10.2017р. по 31.10.2017р. у сумі 4 805,00 грн.

Остаточним терміном повернення кредиту є 31 жовтня 2017 року.

Відповідно до п.5.2. договору відновлювальної кредитної лінії, за порушення взятих на себе зобовязань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобов'язався сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,031 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п.3.2.2 кредитного договору при виникненні простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами чи комісійними винагородами, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за кредитним договором та стягнути заборгованість в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на заставлене майном.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Ст.525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов.

Відповідно до ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Крім цього боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, у разі відсутності домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідач з грудня 2009 року порушує умови кредитного договору, та не сплачує платежі по кредиту.

10.04.2013р Шевченківським районним судом м. Львова постановлено рішення у справі №1328/6246/12, яким вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3І, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь Банку за договором відновлювальної кредитної лінії №1490 від 31.10.2007р. заборгованість станом на 26.02.2013р. в сумі 547 695,88 грн., з якої 272 541грн. борг за кредитом, 169560,12грн. прострочена заборгованість за кредитом, 83307,61грн. прострочені відсотки, 22287,15грн. пеня.

Після цього, з березня 2013 року Банк продовжив нарахування відповідачам на залишок кредиту - відсотків за користування кредитом та пені.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 05 травня 2016р. заборгованість становить: 375 306грн.25коп., з якої 117 114грн.40коп. - залишок прострочених платежів за відсотками, 44 373грн.15коп. - пеня за кредитом, 52 027грн.13коп. - пеня за відсотками, 133 101грн.87коп. - інфляційні втрати, 28 689грн.70коп. 3% річних.

Відповідачі в судовому засіданні заявляли про застосування позовної давності. Проте, суд вважає що дані вимоги підлягають лише частковому задоволенню з інших підстав.

В предявленому нині позові Банк просить стягнути з відповідачів відсотки за кредитом з 27.02.2013р., пеню за несвоєчасну сплату боргу з лютого 2010р., пеню за несвоєчасну сплату відсотків з вересня 2008р., враховуючи, що за п.7.8. договору відновлювальної кредитної лінії сторони домовились про збільшення строків позовної давності до 3 років по усіх грошових зобовязаннях включаючи пеню,

До розрахунку заборгованості за кредитним договором позивачем безпідставно включено суми нарахованої пені за період до 26.02.2013р. включно, оскільки ці суми увійшли до розрахунку та стягнуті з відповідачів рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 10.04.2013р.

Так, за вказаним рішенням стягнуто нарахованої на 26.02.2013р. 22287,15грн. пені, з якої 20710,15грн. пеня за несвоєчасну сплату тіла кредиту, 1576,99грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків.

Тому, з відповідачів підлягає стягненню в користь позивача за період з 27.02.2013р. по 04.05.2016р. включно пеня за несвоєчасну сплату тіла кредиту в сумі 15112грн.64коп. (36874,37грн. 20395,08грн. за період до 31.01.2013р., - 1366,65грн. за період з 01.02. до 26.02.2013р.), пеня за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 45289грн.03коп. ( 50381,03грн. 4470,48грн. за період до 31.01.2013р., 612,52грн. за період з 01.02. до 26.02.2013р.).

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення 28 689грн.70коп. - 3% річних та 133 101грн.87коп.- інфляційних втрат відповідно до поданого розрахунку.

Проведені позивачем розрахунки відповідачі не спростували. Тому вказані суми інфляційних втрат та 3% річних підлягають стягненню з відповідачів.

Постановляючи рішення суд приймає до уваги, що кожен з поручителів несе солідарну відповідальність разом з боржником. Тому стягнення визначених судом сум слід проводити з боржника та кожного поручителя, солідарно з боржником.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договорів поруки припиненими з 31.10.2009р. не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Судом встановлено, що дата 31.10.2009р., це день, коли між Банком та ОСОБА_3 укладено додатковий договір про зміну умов договору відновлювальної кредитної лінії, згідно якого п.1.2. договору викладено в новій редакції. Цей додатковий договір укладено без згоди поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3

Зі змісту додаткового договору встановлено, що сума кредиту не змінилася і становить 459 000,00грн., не змінено і остаточний термін повернення кредиту - 31 жовтня 2017 року, не змінено і порядок погашення кредиту. Додатковим договором зафіксована сума фактичної заборгованості за кредитом 459 000,00грн., визначено розмір щомісячного платежу. Той факт, що в останній місяць платежу за період з 01.10.2017р. по 31.10.2017р. підлягає сплаті залишок заборгованості в сумі 4 805,00 грн., а не 4 781,00 грн., не є підставою для висновку суду про збільшення обсягу відповідальності поручителів.

У зустрічних позовах відповідачі вказують і на пропуск Банком строку, встановленого для предявлення вимог до поручителів.

Проте, такі твердження є безпідставними. Після виникнення прострочення платежів за кредитом Банк повідомив поручителів листом від 07.10.2011р. про відкликання кредиту та необхідність його погашення в 30-денний строк. В подальшому, 19.01.2012р. Банк у встановленому порядку предявив позов до боржника та поручителів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В процесі судового розгляду договори поруки від 15.11.2007р. були предметом розгляду та оцінювалися як доказ наявності зобовязань поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перед AT «Ощадбанк». 10.04.2013р. Шевченківським районним судом м. Львова прийнято рішення у справі «1328/6246/12, яке набрало законної сили. Зазначене судове рішення набрало законної сили.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, банк дотримався вимог статті 559 ЦК України та звернувся своєчасно до боржників з відповідними вимогами, в т.ч. до поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Оскільки боргове зобовязання перед Банком не було виконано одразу після прийняття рішення суду та продовжувало діяти під час виконавчого провадження, сума заборгованості зросла (в частині відсотків та пені) та стала предметом нового позову.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні зустрічних позовів слід відмовити. Первісні позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідачів в користь позивача ») за договором відновлювальної кредитної лінії № 1490 від 31.10.2007р. (з наступними змінами) заборгованість станом на 05 травня 2016р. в сумі : 117 114грн.40коп. - залишок прострочених платежів за відсотками, 15112грн.64коп. - пеня за кредитом, 45289грн.03коп. - пеня за відсотками, 133 101грн.87коп. - інфляційні втрати, 28 689грн.70коп. 3% річних, а всього 339310грн.64коп.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що первісний позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» слід задовольнити частково, у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити.

У звязку з частковим задоволенням первісних позовних вимог на відповідачів покласти відшкодування позивачу судових витрат.

Керуючись ст.ст.8,10,11,57,58,60,88,209,212,213,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ( в особі Філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк») за договором відновлювальної кредитної лінії № 1490 від 31.10.2007р. (з наступними змінами) заборгованість станом на 05 травня 2016р. в сумі 339 310грн.67коп., з якої 117 114грн.40коп. - залишок прострочених платежів за відсотками, 15 112грн.64коп. - пеня за кредитом, 45 289грн.03коп. - пеня за відсотками, 133 101грн.87коп. - інфляційні втрати, 28 689грн.70коп. 3% річних.

Стягнути з поручителя ОСОБА_2, яка є солідарним боржником з ОСОБА_1, в користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ( в особі Філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк») заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 1490 від 31.10.2007р. (з наступними змінами) станом на 05 травня 2016р. в сумі 339 310грн.67коп., з якої 117 114грн.40коп. - залишок прострочених платежів за відсотками, 15 112грн.64коп. - пеня за кредитом, 45 289грн.03коп. - пеня за відсотками, 133 101грн.87коп. - інфляційні втрати, 28 689грн.70коп. 3% річних.

Стягнути з поручителя ОСОБА_3, яка є солідарним боржником з ОСОБА_1, в користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ( в особі Філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк») заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 1490 від 31.10.2007р. (з наступними змінами) станом на 05 травня 2016р. в сумі 339 310грн.67коп., з якої 117 114грн.40коп. - залишок прострочених платежів за відсотками, 15 112грн.64коп. - пеня за кредитом, 45 289грн.03коп. - пеня за відсотками, 133 101грн.87коп. - інфляційні втрати, 28 689грн.70коп. 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ( в особі Філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк») судові витрати в розмірі по 1131грн.03коп. з кожного.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору поруки № 1490/1, укладеного між ОСОБА_2 і Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» 15 листопада 2007р., припиненим з 31 жовтня 2009р. відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору поруки № 1490/2, укладеного між ОСОБА_3 і Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» 15 листопада 2007р., припиненим з 31 жовтня 2009р. відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_7