АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за заявою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду при Асоціації українських банків у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року,-

встановила:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 вересня 2016 року в задоволенні вказаної заяви відмолено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права.

В судове засідання учасники процесу не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви без задоволення, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 04 серпня 2015 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.03.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 708 038,39 грн., а також третейський збір у розмірі 7 480,39 грн.

Обґрунтовуючи заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 посилається на те, що справа, по якій прийнято рішення третейського суду, непідвідомча даному суду та не відповідає вимогам Закону України «Про третейські суди».

Згідно ч. 4 ст. 369 ЦПК України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції вірно вважав, що заявницею не оскаржувалась ухвала суду про видачу виконавчого листа на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.03.2015 року. Заявницею не оскаржувалось рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.03.2015 року, згідно якого з неї на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість у розмірі 708 038,39 грн., а також третейський збір у розмірі 7 480,39 грн. Таким чином, відсутні підстави для висновку, що у заявниці відсутній обов'язок сплатити кредитну заборгованість.

Доводи апеляційної скарги про те, що справа, у якій прийнято рішення третейським судом, не підвідомча третейському суду, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначені обставини не дають підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, згідно ч. 4 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 19 вересня 2016 року постановлена з додержанням вимог закону, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання неюзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук