Справа № 368/642/16-ц
Провадження № 2/368/376/16
Рішення

іменем України

"04" травня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., при секретарі Гребеневич А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, треті особи: Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі, Відділ державної реєстрації Кагарлицької РДА про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

встановив:

позивачі та їхній представник просять суд визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/2 земельної ділянки площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :03:301:0012, визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/2 земельної ділянки площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номері земельної ділянки :03:301:0012, посилаючись на те, що 01.10.2008 року помер ОСОБА_4.

За життя ОСОБА_4 належала земельна ділянка на підставі державного акту на земельну ділянку серія Р1 № 278075 від 20.06.2001 року площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 2 ст.1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У звязку з відкриттям спадщини ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_3 звернулась до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини чоловіка ОСОБА_4

Державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори 11.04.2009 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак, після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 не встигла зареєструвати та отримати на своє імя правовстановлюючий документі (державний акт) на вищезазначену земельну ділянку.

19.09.2010 року ОСОБА_3 померла.

Після ОСОБА_3 залишилась земельна ділянка площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, яку вона успадкувала від свого чоловіка ОСОБА_3

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після ОСОБА_3 із спадкоємців першої черги залишилися вони - дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2. Інших спадкоємців першої черги не залишилось.

У звязку з відкриттям спадщини ОСОБА_3 вони у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернулись із заявою до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після матері ОСОБА_3

Проте Кагарлицька районна державна нотаріальна контора повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради, Кагарлицького району Київської області в звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документи на земельну ділянку та не проведена його державна реєстрація. У звязку з чим їм було запропоновано звернутися до суду про визнання права власності в порядку спадкування на земельну на ділянку ОСОБА_4, яку успадкувала ОСОБА_3

Таким чином, у звязку з тим, що за життя ОСОБА_3 не встигла отримати державного акту на земельну ділянку, яку успадкувала після чоловіка ОСОБА_4, а для отримання свідоцтва на право на спадщину необхідно надати оригінал державного акту на імя ОСОБА_3, вони не можуть оформити через нотаріальну контору свої спадкові права на вказану земельну ділянку.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Позивачі та їхній представник в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить проводити у їхню відсутність. Позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити.

Представник відповідача в особі Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить судовий розгляд проводити у відсутність представника сільської ради.

Представник третьої особи в особі Управління Держгеокадастр у Кагарлицькому районі в судове засідання не зявилася, подавши до суду клопотання, в якому просить справу слухати у відсутність представника.

Представник третьої особи в особі Відділу державної реєстрації Кагарлицької РДА в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечує представник позивача, подавши до суду заяву та позовні вимоги позивачів задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

01 жовтня 2008 року помер ОСОБА_4.

За життя ОСОБА_4 належала земельна ділянка на підставі державного акту на земельну ділянку серія Р1 № 278075 від 20.06.2001 року площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 2 ст.1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У звязку з відкриттям спадщини ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_3 звернулась до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини чоловіка ОСОБА_4

Державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори 11.04.2009 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак, після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 не встигла зареєструвати та отримати на своє імя правовстановлюючий документі (державний акт) на вищезазначену земельну ділянку.

19 вересня 2010 року померла ОСОБА_3.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

Право на спадкування за законом першої черги на майно померлого мають позивачі, її діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, інших спадкоємців немає.

У звязку з відкриттям спадщини ОСОБА_3 позивачі у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернулись із заявою до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після матері ОСОБА_3

Після прийняття спадщини, для оформлення свідоцтва про право на спадщину, позивачі звернулись до нотаріуса, який попросив їх надати правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку, а саме: державний акт.

Проте, позивачі не змогли надати нотаріусу державний акт на земельну ділянку, оскільки ОСОБА_3 за життя, того як успадкувала земельну ділянку свого чоловіка ОСОБА_4 оформила своїх прав на землю, але не отримала правовстановлюючий документ на земельну ділянку на своє імя. Тому, нотаріус повідомив позивачам про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3

У звязку з чим нотаріусом було рекомендовано позивачам звернутися до суду про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку ОСОБА_3

Таким чином, у звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 не був отриманий нею за життя, позивачі не можуть через нотаріальну контору оформити спадкові права на земельну ділянку площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Відповідно до статті 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 ЦК України). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до пункту 11 статті 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Отже, після смерті власника неможливо здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Враховуючи те, що право на земельну ділянку за померлою ОСОБА_3 підтверджено належними доказами, вони є об'єктами права власності і за змістом ст.1218 ЦК України можу бути об'єктом спадкування.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість .

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. ст. 392, 1223 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги позивачів задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, треті особи: Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі, Відділ державної реєстрації Кагарлицької РДА про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :03:301:0012.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :03:301:0012.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко