Дата документу 04.05.2016
Справа № 334/9577/15-ц
Провадження № 2/334/556/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Державного підприємства "Запорізький експертно-технічний центр держпраці" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

Позивач ДП "Запорізький експертно-технічний центр держпраці" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики в сумі 119039 грн. 92 коп., вказавши в заяві, що 06.11.2014р. з відповідачем був укладений договір позики № 143, на підставі якого він отримав кошти в розмірі 150000 грн. 00 коп.

На час укладання договору позики сторони перебували у трудових відносинах.

Відповідно до п.2.1 договору, сторони домовились, що повернення суми позики здійснюється шляхом утримання із заробітної плати відповідача в термін з 01.12.2014р. по 28.02.2017р. грошових сум, щомісячно в сумі 10960 грн.

01.02.2015р. між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до Договору про зміну щомісячного розміру виплат та знижено щомісячний платіж до 5123 грн. 20 коп.

Факт одержання відповідачем грошових коштів підтверджується платіжним дорученням № 790 від 11.11.2014р., яким безвідсоткова поворотна позика працівнику ОСОБА_1 перерахована на картковий рахунок.

Відповідач зобов`язався повернути борг 28.02.2017р.

Відповідно до п.3.1 Договору, відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати суму позики відповідно до умов договору, нести відповідальність за порушення умов договору, у разі розірвання трудового договору з позичальником до закінчення терміну виплати, позичальник зобов`ячався виплатити залишок несплаченої суми у день звільнення.

Наказом Державної служби України з питань праці від 16.06.2015р. № 92-к з відповідачем розірвано трудовий договір.

Відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором позики та не повернув у обумовлений строк борг у зазначеній сумі.

На вимоги позивача ОСОБА_1 не реагує, добровільно повернути залишок боргу не бажає, у зв`язку з чим вони вимушений звернутися в суд з позовом.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, позивачем надано розрахунок суми заборгованості, згідно якого :

- сума основного боргу складає - 97340 грн. 80 коп.

- пеня за прострочення грошового зобов`язання за період з 17.06.2015р. по 02.11.2015р. складає - 20129 грн. 54 коп.;

- сума інфляційних втрат за період з 17.06.2015р. по 02.11.2015р. складає - 457 грн. 50 коп.;

- сума 3% річних за прострочення повернення боргу за період з 17.06.2015р. по 02.11.2015р. складає - 1112 грн. 08 коп.

Просить стягнути з відповідача борг за договором позики в загальній сумі 119039 грн. 92 коп. та витрати понесені по сплаті судового збору за подачу позову до суду в розмірі 1785 грн. 60 коп.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся неодноразово відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, що підтверджено розписками, своїх заперечень суду не надав, у зв'язку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму коштів. Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 06.11.2014р. між ДП "Запорізький експертно-технічний центр держпраці" та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 143, на підставі якого він отримав кошти в розмірі 150000 грн. 00 коп.

Факт одержання відповідачем грошових коштів підтверджується платіжним дорученням № 790 від 11.11.2014р., яким безвідсоткова поворотна позика працівнику ОСОБА_1 перерахована на картковий рахунок.

На час укладання договору позики сторони перебували у трудових відносинах.

Відповідно до п.2.1 договору, сторони домовились, що повернення суми позики здійснюється шляхом утримання із заробітної плати відповідача в термін з 01.12.2014р. по 28.02.2017р. грошових сум, щомісячно в сумі 10960 грн.

01.02.2015р. між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до Договору про зміну щомісячного розміру виплат та знижено щомісячний платіж до 5123 грн. 20 коп.

Відповідач зобов`язався повернути борг 28.02.2017р.

Відповідно до п.3.1 Договору, відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати суму позики відповідно до умов договору, нести відповідальність за порушення умов договору, у разі розірвання трудового договору з позичальником до закінчення терміну виплати, позичальник зобов`ячався виплатити залишок несплаченої суми у день звільнення.

Наказом Державної служби України з питань праці від 16.06.2015р. № 92-к з відповідачем розірвано трудовий договір.

Відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором позики та не повернув у обумовлений строк, в день звільнення , залишок боргу у зазначеній сумі.

09.09.2015р. позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про погашення боргу.

Втім, позивач добровільно повернути кошти не бажає.

Позивачем надано розрахунок суми заборгованості, згідно якого :

- сума основного боргу складає на день звільнення - 97340 грн. 80 коп.

- пеня за прострочення грошового зобов`язання за період з 17.06.2015р. по 02.11.2015р. складає - 20129 грн. 54 коп.;

- сума інфляційних втрат за період з 17.06.2015р. по 02.11.2015р. складає - 457 грн. 50 коп.;

- сума 3% річних за прострочення повернення боргу за період з 17.06.2015р. по 02.11.2015р. складає - 1112 грн. 08 коп.

Відповідач не спростував вказаних обставин. Договір позики не оспорював.

Належних та допустимих доказів про те, що гроші ним не були отримані в борг за договором, а також причин несплати боргу суду не надав.

З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошовий борг в сумі 97340 грн. 80 коп., пеня в сумі 20129 грн. 54 коп., сума інфляційних втрат в розмірі 457 грн. 50 коп., 3% річних за просрочення виконання грошового забов`язання в сумі 1112 грн. 08 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1785 грн. 60 коп., що підтверджено платіжним дорученням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046-1050 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН - НОМЕР_1 на користь Державного підприємства "Запорізький експертно-технічний центр держпраці" суму залишку боргу за договором позики в розмірі 97340 грн. 80 коп., пеню в сумі 20129 грн. 54 коп., сума інфляційних втрат в розмірі 457 грн. 50 коп., 3% річних за просрочення виконання грошового забов`язання в сумі 1112 грн. 08 коп. , а всього в розмірі 119039 (сто дев`ятнадцять тисяч тридцять дев`ять) грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН - НОМЕР_1 на користь Державного підприємства "Запорізький експертно-технічний центр держпраці" витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 1785 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів.

Відповідно до ст.228 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Лихосенко М. О.