Провадження № 2-н/760/484/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А. розглянувши заяву Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, суддя -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржників заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 17 275, 20 грн.

В прийнятті заяви про видачу судового наказу повинно бути відмовлено, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 приватизована.

Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 355, 360ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Заявник у заяві просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість відповідно до часток у праві власності на майно, проте відповідно до свідоцтва про право власності на житло, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

П. 9 зазначеної вище Постанови визначено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором).

Враховуючи викладене вище, суддя із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів вбачає спір про право, а тому приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 97, ч. 6 ст. 100 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. Роз'яснити заявнику право на звернення до суду з відповідною заявою в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: