Справа № 310/8020/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, агентство нерухомості «Діалог» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, агентство нерухомості «Діалог» про стягнення грошових коштів у якому зазначила, що вона мала намір придбати квартиру. Агентство нерухомості «Діалог» запропонувало їй купити квартиру АДРЕСА_1 (вул. ОСОБА_4) в м. Бердянську, яка належала ОСОБА_2. У кінці вересня 2016 року вона оглянула квартиру і вирішила придбати її. 05.10.2016 року між нею та ОСОБА_3, яка діяла на підставі довіреності від імені ОСОБА_2 було укладено у простій письмовій формі та без нотаріального посвідчення авансовий договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, відповідно до якого вона надала аванс у розмірі 26 000 грн. ОСОБА_3, яка діяла за довіреністю від імені ОСОБА_2. Відповідно до зазначеного договору сторони досягли згоди, що основний договір купівлі-продажу нерухомого майна буде укладено між ними та нотаріально посвідчено 18.10.2016 року. З обєктивних причин вона не змогла 18.10.2016 року укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна та передати останню частину грошових коштів. Вона домовилась з продавцем, що знайде нових покупців на свою квартиру, продасть її, а потім вони укладуть договір купівлі-продажу квартири відповідача. Але на початку листопада вона довідалась, що ОСОБА_2 продала квартиру, тому звернулась до неї з проханням повернути 26 000 грн., але остання відмовилась повертати грошові кошти і пояснила, що вони є завдатком і не підлягають поверненню. Відповідно до ст. ст. 220, 635, 657 ЦК України попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна від 05.10.2016 року нотаріально не посвідчений тому він є нікчемним і не створює жодних правових наслідків. Оскільки між нею та продавцем жодних зобовязань за попереднім договором не виникло, тому передані нею грошові кошти є авансом і повинні бути їй повернуті. Просила стягнути з відповідача 26 000 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Позивач у судове засідання не зявилась, представник позивача ОСОБА_5 просила розглянути справу у його відсутності.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин, направив до суду письмове заперечення в якому просив у задоволенні позову відмовити, оскільки сплачена за попереднім договором сума є завдатком і не підлягає поверненню згідно ст. ст. 570, 571 ЦК України.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просив у задоволенні позову відмовити, оскільки попереднім договором визначено, що передані ОСОБА_2 грошові кошти є завдатком, а тому і не підлягають поверненню кредитором.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до попереднього договору від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_3, яка діяла за довіреністю від імені ОСОБА_2 виразила намір провести відчуження, а покупець ОСОБА_1 придбати квартиру №66 по вул. Грецькій, (ОСОБА_4),6 в м. Бердянську за 533 000 грн. (а.с.7-8).

Згідно частини 1 ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Стаття 657 ЦК України передбачає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Суд вважає, що оскільки договір купівлі-продажу квартири підлягає нотаріальному посвідченню, то і попередній договір від 05 жовтня 2016 року повинен бути нотаріально посвідчений.

Статтею 220 ЦК України передбачено, що в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Судом встановлено, що попередній договір від 05 жовтня 2016 року про купівлю-продаж квартири не посвідчено нотаріально, тому він є нікчемним.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно п. 2.1 попереднього договору від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_3, яка діяла від імені ОСОБА_2, отримала 26 000 грн. завдатку (а.с.7-8).

У статті 570 ЦК України зазначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердженні зобовязання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідач вважав, що грошові кошти отримані ним від ОСОБА_1 є завдатком і за ст. 571 ЦК України не підлягають поверненню, але із зазначеним неможливо погодитись, оскільки в судовому засіданні встановлено, що грошова сума, що була отримана ОСОБА_2 є авансом, а тому і правові наслідки порушення або припинення зобовязання, забезпеченого завдатком, що передбачені ст. 571 ЦК України не можуть бути застосовані і посилання відповідача та його представника на них безпідставні.

Судові витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 220, 570, 571, 635, 657, 1212 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 26 000 грн. безпідставно набутих грошових коштів та 551,20 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя