Дата документу 24.05.2016
Провадження № 2/334/707/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Ісакова Д.О.

при секретарі Воронцовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

Встановив :

У грудні 2015 року позивачка звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу вказавши, що у квітні 2009 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 147.

Від даного мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка вважає, що підстав для збереження сімї немає, просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, залишивши їй прізвище ОСОБА_3. Також позивачка вважає недоцільним надання їм строку для примирення, оскільки вони втратили один до одного почуття любові та поваги.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутністю. Додатково зазначила, що у разі не явки у судове засідання відповідача, вона не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач у судові засідання не зявлявся, двічі надав суду заяву, в якій зазначив, що бажає прийняти особисто участь у розгляді справи, але на зазначений час зявитись до суду не може, оскільки знаходиться на стаціонарному лікуванні у міській лікарні №10, період знаходження на лікуванні йому не відомий, просив відкласти розгляд справи на інші дати.

Неявку відповідача, суд розцінює як навмисне затягування розгляду справи по суті. Оскільки, судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані у судовому засіданні письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом припускається можливість застосування судової форми захисту цивільних справ та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: визнання права; відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно ст. 10 та ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторонни у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У судовому засіданні було встановлено, що 29 квітня 2009 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції був укладений шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу було змінено на ОСОБА_2.

Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Байдужість до життя та проблеми кожного призвели до припинення шлюбних відносин. Втрата почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги призвело до повного припинення шлюбних відносин.

Відповідно до ст..24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки.

Згідно з ст.. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу у тому числі і на припинення шлюбу.

Як вбачається з матеріалів справи, а також пояснень представника позивача, моральні цінності спільного життя між сторонами зруйновані. Вони втратили почуття любові та поваги, тому підстав для збереження сімї немає та поновлювати спільне життя вони не бажають.

За нормами ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них .

Враховуючи вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 16, 58, 60, 64, 212, 213 ЦПК України, ст.ст.24, 56, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_5 Леонідівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 29 квітня 2009 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 147 - розірвати.

Прізвище після розірвання шлюбу позивачці залишити - ОСОБА_2.

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ісаков Д. О.