І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2016 року м. Рівне
Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися шляхом поміщення оголошення у газеті «Вісті Рівненщини» № 3 від 22 січня 2016 року.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить суд усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 прав власника на квартиру АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою № 48 по вулиці Соборна, 414 в місті Рівне із зняттям з реєстраційного обліку; усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 прав власника на квартиру АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою № 48 по вулиці Соборна, 414 в місті Рівне із зняттям з реєстраційного обліку.
Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.
Як вбачається із копії Свідоцтва про право власності на житло від 07.03.2007 року, виданого начальником Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 на праві приватної спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1.
Після смерті ОСОБА_9 право власності на 1/5 вказаної квартири, перейшло до ОСОБА_3, що стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВМЕ №6404655, виданим Першою Рівненською державною нотаріальною конторою 01.06.2009 року.
05 вересня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу 1/5 ідеальної частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_10, реєстровий номер 3908.
Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Рівненській області від 22 грудня 2015 року, відповідач ОСОБА_3 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.04.2014 року, відповідач ОСОБА_4 з 29.03.2014 року.
Як зазначила в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 не проживають, жодної участі в оплаті комунальних платежів на квартиру не приймають.
Статтею 383 Цивільного кодексу України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 346 Цивільного кодексу України підставою припинення права власності є відчуження власником свого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Як зазначено в ч.1 ст. 231 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як роз'яснено у п.п. 34, 35 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Тому власник житла має право вимагати визнання попереднього власника та членів сім'ї попереднього власника такими, що втратили право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останніх з реєстрації.
Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Оскільки судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, а відповідачі тільки в ній зареєстровані і не проживають, то за таких обставин є всі підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задоволити повністю.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 прав власника на квартиру АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою № 48 по вулиці Соборна, 414 в місті Рівне із зняттям з реєстраційного обліку.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 прав власника на квартиру АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою № 48 по вулиці Соборна, 414 в місті Рівне із зняттям з реєстраційного обліку.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2судові витрати, понесені позивачем в розмірі 487,20 грн. по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2судові витрати, понесені позивачем в розмірі 487,20 грн. по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_11