Справа № 492/821/16-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

31 серпня 2016 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Гусєвої Н.Д.,

при секретарі - Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання їх спільних дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебували у шлюбі, але шлюб розірваний. Від цього шлюбу мають одну повнолітню дитину та двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. В свідоцтві про народження дітей відповідач записаний батьком. Позивачка вказує на те, що їй одній важко утримувати неповнолітніх дітей, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утримання, тому вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.

У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх повністю, а також просила суд про розгляд справи в її відсутність.

Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив суд про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивачки не визнав, згоден виплачувати аліменти на користь позивачки у розмірі 50 % від заробітної плати.

У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню і такий висновок суду ґрунтується на наступному.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з обов'язком батьків утримувати малолітню дитину, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Арцизького району Одеської області 23.09.1995р. між позивачкою і відповідачем зареєстровано шлюб (а.с. 3). Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 11.01.2016р. шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано (а.с. 9-10). Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 їх батьком вказаний ОСОБА_2, відповідач по справі (а.с. 4, 5). З довідок № 2970, № 2971 від 12.08.2016р., виданих Виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області, вбачається, що неповнолітні діти проживають разом з матір'ю (а.с. 24, 25). Згідно довідки № М-120/166 від 16.03.2016р., виданої Виробничим підрозділом «Локомотивне депо Одеса-сортувальна» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_2, відповідач по справі, працює на посаді машиніста тепловоза та його дохід за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року складає 55564,95 грн. (а.с. 11).

Стан здоров'я дітей та відповідача задовільні.

Домовленості (договору) щодо розміру сплати аліментів на утримання дітей, як вбачається із матеріалів справи між сторонами не досягнуто, тому у позивачки є підстави для звернення до суду з відповідним позовом.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються ч. 3 ст. 181 СК України згідно якої встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Відповідно до положень ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення повноліття найстаршою дитиною.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Такий принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Відповідно до роз'яснень, що викладені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвами про їх народження,які проживають разом з матір'ю та не заперечувалося відповідачем і цей факт, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК, України не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з аналізу перелічених норм закону, враховуючи обставини та матеріали справи, суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що хоча шлюб між сторонами розірваний, відповідач, будучи батьком неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4,проживаючи окремо, зобов'язаний утримувати своїх дітей, які не досягли повноліття та проживають з матір'ю до досягнення ними повноліттяв розмірі, визначеному судом.

Суд вважає необхідним стягувати аліменти з усіх видів доходів батька дитини, а не тільки з заробітної плати, оскільки це передбачено п. 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженим Постановою КМУ від 26 лютого 1993 р. № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Згідно з ст. 26 Закону України «Про оплату праці» при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством - п'ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам. Однак це обмеження не поширюються на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Оскільки ОСОБА_2 згідно довідки № М-120/166 від 16.03.2016р., виданої Виробничим підрозділом «Локомотивне депо Одеса-сортувальна» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» працює, отримує регулярно заробітну плату, не заперечує проти сплати аліментів, то при вирішенні питання про стягнення з нього аліментів на утримання дітей необхідно застосувати дію ст. 183 СК України.

Виходячи з зазначених вище норм законодавства, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дітьми повноліття не підлягають задоволенню, так як відповідно до вимог ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох дітей визначається єдина частка від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В силу ч. 1 ст. 183 СК України, з урахуванням викладеного, приймаючи до уваги стан здоров'я і матеріальне становище дітей, обов'язок відповідача утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача та його згоду на виплату аліментів на утримання дітей в розмірі 50 % від заробітної плати, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки на утримання дітей підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/2 частини від усіх видів щомісячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття найстаршою дитиною.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч. 3 ст. 183 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі вищезазначеного, суд, оцінивши в сукупності всі добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так як позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави у зв'язку з задоволенням позовних вимог позивачки про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 1, 6, 15, 30, 57-61, 88, 158, 197, 208-209, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 на утримання їх спільних дітей дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які не досягли повноліття, щомісячно аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 17 червня 2016 року та до досягнення найстаршої дитини повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо сторони, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії наявного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.