Справа № 214/2381/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 серпня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Прасолова В.М.

при секретарі - Горбуновій Л.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

за участю відповідача, який одночасно є представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про вселення, суд, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, уточнивши який, просить: зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні власністю, що розташована за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, вселивши ОСОБА_4 у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2.

В обґрунтування позову зазначила наступне. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 лютого 2016 року по справі №214/8633/14-ц за її позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 за ОСОБА_4 визнано право власності за законом в порядку спадкування після батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1: на 1/3 частку за адресою: АДРЕСА_2 та 1/9 частку за адресою: АДРЕСА_1, яке набрало законної сили 01.03.2016 року.

Тобто, з цього моменту, згідно ст. 363 ЦК України, вважає, що набула право власності на вищезазначене майно. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Однак, при кількох зустрічах з відповідачами, вона - позивач зрозуміла, що не має можливості користуватися та розпоряджатися своїм власним майном, так як відповідачі будуть чинити перешкоди в користуванні майном за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, а також відповідачі будуть чинити перешкоди у вселенні у її власне майно, про що відповідачі їй погрозливо заявили. Тому вважає дії відповідачів незаконними в наступному.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. 391 ЦК України, згідно якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Оскільки мирним шляхом їй з відповідачами не домовитись, вимушена звернутись до суду.

Представник позивача у судовому засіданні уточнений позов підтримав повністю.

Відповідач ОСОБА_3, який одночасно є представником відповідача ОСОБА_2, у судовому засіданні уточнений позов визнав повністю.

У судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову, тому що визнання позову відповідачем ОСОБА_3, який одночасно є представником відповідача ОСОБА_2, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 8,10, 11, 121, 208, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні власністю, що розташована за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, вселивши ОСОБА_4 у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2 в рівних частках на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов