Ухвала

іменем україни

08 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовомОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Оброшинська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, про усунення перешкод у користуванні двором та прибудинковою територією та знесення самочинного будівництва, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 27 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому з урахуванням уточнених вимог від 28 квітня 2015 року просив зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні своїм житлом, двором та прибудинковою територією мешканцям будинку АДРЕСА_1 шляхом знесення (демонтажу) самочинного будівництва - сараю, прибрати з прибудинкової території металевий морський контейнер, душову кабіну, металеву естакаду, металеві цистерни, бетонозмішувач, бетонні плити в кількості вісім штук та вантажний автомобіль «Камаз»; визнати будівництво сараю самочинним; зобов'язати Оброшинську сільську раду Пустомитівського району Львівської області провести огляд прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 та скласти відповідний акт.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 27 листопада 2015 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні двором та прибудинковою територією мешканцям будинку АДРЕСА_1 шляхом знесення (демонтажу) самочинно побудованого сараю, прибрати з прибудинкової території металевий (морський) контейнер, душову кабіну, металеву естакаду, металеві цистерни, бетонозмішувач, бетонні плити в кількості вісім штук.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд, задовольняючи позов частково, зазначав наступне.

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 18 серпня 2009 року.

ОСОБА_4 проживає у АДРЕСА_1

Згідно з п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартири багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території, відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і тощо) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, виробничі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм.

У процесі експлуатації виробничих, побутових та інших приміщень, споруд, обладнання, устаткування, транспортних засобів, використання технологій їх власник зобов'язаний створити безпечні умови праці та відпочину, що відповідають вимогам санітарних норм, здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, травмам, забрудненню навколишнього середовища.

Органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності земельні ділянки і території відповідно до вимог санітарних норм.

Відповідно до п. 4.10 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів від 19 червня 1996 року № 173 дворові території мікрорайонів повинні забезпечувати різні види відпочинку та занять всіх груп населення.

Установлено, що у 2009 році мешканець квартири НОМЕР_1 ОСОБА_4 самочинно та хаотично встановив на прибудинковій території біля свого будинку сарай, металевий (морський) контейнер, душову кабіну, металеву естакаду, металеві цистерни, бетонозмішувач, бетонні плити в кількості вісім штук та старий (без коліс) вантажний автомобіль «Камаз», створивши загрозу безпечного проходу до будинку, забруднення прибудинкової території, впливу неіонізуючих випромінювань та інших небезпечних фізичних факторів для здоров'я людей.

Рішеннями виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району від 07 червня 2013 року № 9 та від 23 жовтня 2013 року № 17 зобов'язано ОСОБА_4 упорядкувати прибудинкову територію багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2. ОСОБА_4 частково виконав рішення органу місцевого самоврядування, зокрема, прибрав вантажний автомобіль «Камаз» з прибудинкової території, інші речі не прибрав.

Актом комісії Оброшинської сільської ради з питань земельної реформи і земельних відносин від 26 червня 2015 року підтверджено, що біля будинку по АДРЕСА_1 немає прикріплених земель для ведення особистого селянського господарства. Територія навколо будинку по АДРЕСА_1 огороджена парканом і не впорядкована, на ній знаходяться будівельні матеріали, контейнер, металева бочка та інше, мешканці будинку не мають документів на володіння і користування прибудинковою земельною ділянкою.

Зважаючи на те що орган місцевого самоврядування - Оброшинська сільська рада - самоусунулася від контролю за виконанням зазначених вище рішень виконкому Оброшинської сільської ради щодо зобов'язання ОСОБА_4 упорядкувати прибудинкову територію, зафіксувала порушення, але не вчинила дій для реалізації своїх рішень, ОСОБА_3 звернувся з позовом до суду з метою захисту своїх прав та законних інтересів як власник квартири НОМЕР_2

Проте з висновком апеляційного суду погодитися не можна з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що будинок АДРЕСА_2 на балансі місцевої сільської ради не знаходиться, за даним будинком не закріплена прибудинкова територія, а сама сільська рада не залучена до участі у справі в якості співвідповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Установлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1. Власником квартири НОМЕР_1 в даному будинку є ОСОБА_4

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що самовільно розміщені на прибудинковій земельній ділянці сарай металевий (морський) контейнер, душова кабіна, металева естакада, бетонні плити в кількості вісім штук та старий (без коліс) вантажний автомобіль «Камаз», які належать ОСОБА_4, порушують його права та мешканців цього будинку повноцінно користуватися прибудинковою територією та двором, а також позбавляють права на безпечне для життя і здоров'я довкілля.

Згідно з актом, складеним головою комісії з питань земельної реформи і земельних відносин Оброшинської сільської ради від 26 травня 2015 року, при обстеженні прибудинкової земельної ділянки території жилого будинку по АДРЕСА_1 встановлено, що територія навколо будинку загороджена парканом і не впорядкована. На ній знаходяться будівельні матеріали, контейнер, металеві бочки та інше.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, а також підтверджується показаннями допитаного судом свідка ОСОБА_5, який проживає у АДРЕСА_2, що на дворовій території жилого будинку самовільно розміщені сарай, металевий (морський) контейнер, душова кабіна, металева естакада, бетонні плити в кількості вісім штук та був розташований вантажний автомобіль «Камаз», який на даний час ОСОБА_6 прибраний.

Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно із ч. 1 ст. 159 ЗК України земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви.

Рішеннями Виконавчого комітету Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 07 червня та від 23 жовтня 2013 року ОСОБА_4 зобов'язано упорядкувати прибудинкову територію багатоквартирного будинку, однак в даних рішенням не вказано, що саме та які саме предмети потрібно прибрати.

Надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів, які підтвердили б належність переліченого позивачем майна ОСОБА_4, крім вантажного автомобіля «Камаз», який останнім прибраний.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76, прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з актом, складеним головою комісії з питань земельної реформи і земельних відносин Оброшинської сільської ради від 26 червня 2015 року, при обстеженні при будинкової земельної ділянки території жилого будинку по АДРЕСА_1 встановлено, що за будинком не закріплено земельних ділянок, лише земля, що знаходиться під будинком; мешканці не звертались до сільської ради з питанням щодо оформлення та встановлення меж прибудинкової території. Територія навколо будинку загороджена парканом і не впорядкована. На ній знаходяться будівельні матеріали, контейнер, металеві бочки та інше.

Факт відсутності у власників квартир будинку АДРЕСА_2 Пустомитівського району Львівської області, зокрема у користуванні чи власності прибудинкової території, також об'єктивно підтверджується наявними в матеріалах справи обліковими картками з погосподарських книг Оброшинської сільської ради та показаннями представника сільської ради ОСОБА_7

Крім того, судом установлено, що будинок АДРЕСА_2 Пустомитівського району Львівської області на балансі Оброшинської сільської ради чи комунального підприємства «Оброшин» не знаходиться.

За таких обставин прибудинкова та дворова земельна ділянка по АДРЕСА_1 відповідно до ч. 2 ст. 83 ЗК України знаходиться у власності територіальної громади Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Зважаючи на те що спірна прибудинкова земельна ділянка знаходиться у власності територіальної громади Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, позивачу неодноразово роз'яснювалось право на залучення Оброшинської сільської ради у якості співвідповідача, однак з клопотанням про заміну неналежного відповідача в процесі судового розгляду справи позивач не звертався, отже, останнім не доведено порушення його прав ОСОБА_4, у зв'язку із чим суд першої інстанції вважав позовні вимоги безпідставними та відмовив у позові, із чим погоджується колегія суддів.

Крім того, рішення суду апеляційної інстанції щодо усунення перешкод у користуванні всім мешканцям будинку № 1 не відповідають вимогам закону, оскільки власники та мешканці будинку не уповноважили на це позивача.

Оскільки апеляційний суд помилково скасував рішення суду першої інстанції; на порушення вимог ст. ст. 303, 316 ЦПК України не навів достатніх мотивів, за якими він вважав неправильними висновки цього суду, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі помилково скасованого рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 27 листопада 2015 року скасувати, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк

Судді: О.І. Євтушенко

І.М.Завгородня

Ю.Г.Іваненко

О.М.Ситнік