Справа № 750/7669/16-ц
Провадження № 2/750/2304/16
У Х В А Л А

17 серпня 2016 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в :

11 серпня 2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним кредитний договір № 12.03.2015-000000682 від 12.03.2015 та у відповідності до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнити позивача від сплати судового збору.

Згідно статті 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до частини 5 статті 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким змінено ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів і перелік субєктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тощо.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом змін до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», які прийнятті пізніше, ніж Законом України «Про захист прав споживачів», убачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав, не відносяться до субєктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання заявника на положення Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути взяті до уваги.

Аналогічний висновок викладений в ухвалі судді Верховного суду України від 01.03.2016 № 6-484ц16.

Таким чином, позивачу необхідно подати суду докази про сплату судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., або докази про звільнення від сплати судового збору.

За правилами частини 1 статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення її без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 119, 121, 234 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору залишити без руху.

Запропонувати позивачеві в 3 денний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки шляхом подачі документа про сплату судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. або доказів про звільнення від його сплати.

Розяснити позивачеві, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.П.Супрун