АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/7196/2016 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Юрченко А.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 8 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 8 травня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 67 438,51 грн та 674,39 грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.02.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», назву якого змінено на ПАТ «Райффайзент банк Аваль» та відповідачем було укладено кредитний договір № , відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 12 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 12.02.2014 за умови його погашення згідно встановленого графіку та сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 12,20% річних.

У зв'язку з порушенням відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань, не виконанням умов кредитного договору, внаслідок чого у неї станом на 06.10.2014 перед позивачем утворилась заборгованість по кредиту в сумі 5 207,99 доларів США, що еквівалентно 67 438,51 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом 2 668,23 доларів США що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 34 551,04 грн; заборгованості по відсоткам 453,09 доларів США (5 867,08грн) та пені 27 020,39 грн.

Виходячи з доведеності та обґрунтованості позовних вимог банку, суд першої інстанції задовольнив їх у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 8 травня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «РайффайзенБанк Аваль». В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, не були з'ясовані обставини справи в повному обсязі, належним чином не з'ясовані та не досліджені докази та заперечення представника відповідача.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином (ас 123-124), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подали, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, відсотків та пені за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів цивільного законодавства. У разі порушення зобов'язання (його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання - ст.610 ЦК України) настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ст.611 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач за укладеним договором отримала кредитні кошти для придбання автомобіля. В порушення умов договору відповідач неналежним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором. Позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про дострокове виконання грошових зобов'язань, а саме повернути кредитні кошти, сплатити проценти та пеню за користування кредитними коштами (ас 23). Проте, у добровільному порядку заборгованість за кредитним договором відповідачем погашена не була.

Доводи відповідача щодо неправильно визначеного розміру заборгованості самі по собі не спростовують висновків суду та наявних у матеріалах справи доказів, адже належних і допустимих доказів на спростування визначеного судом розміру заборгованості відповідач суду у передбаченому ст. ст. 10, 60, 137 ЦПК України порядку не надала.

Посилання відповідача на те, що банк самовільно зменшував розмір платежів для погашення тіла кредиту при зарахуванні щомісячних ануїтетних сум, не заслуговує на увагу, адже відповідач не завжди у передбачені графіком строки та не у повному обсязі вносила платежі на погашення кредиту, у зв'язку із чим банк відповідно до п. 3.6 Договору зараховував внесені суми у порядку визначеної черговості.

Доводи апеляційної скарги стосовно необхідності призначення експертизи у справі для визначення розміру заборгованості не заслуговують на увагу, адже матеріали справи містять необхідні вихідні дані для перевірки розміру заборгованості, які не потребують спеціальних знань у будь-якій сфері.

Посилання відповідача на неналежність позивача та стягнення суми заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції не заслуговують на увагу як такі, що не мають правового значення при вирішенні спору по суті, адже позов пред'явлено ПАТ «Райффайзен банк Аваль», який є юридичною особою - стороною кредитного договору, та який відповідно до ст. 11 ЦПК України звернувся до суду на власний розсуд.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, і, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 8 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна