Справа № 739/241/16-ц
Провадження № 2/739/77/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, визнання права на здійснення дооформлення права на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області і після уточнення позовних вимог просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №621948 від 18 липня 2006 року, та право на здійснення дооформлення права на земельну ділянку з кадастровим номером 06000:0059.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем свого батька ОСОБА_3. Після смерті батька відкрилася спадщина до складу якої, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №621948 від 18 липня 2006 року, входить земельна ділянка площею 7,8376 га, розташована на території Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. При цьому отримати свідоцтво про право на вказану земельну ділянку він не має змоги, оскільки державний акт був виданий після смерті батька і відповідно останній за життя не набув права власності на зазначену вище земельну ділянку. Водночас, до нього в порядку спадкування перейшло право на земельну частку (пай), у звязку з наявністю якого на імя його батька було видано державний акт на право власності на земельну ділянку. З цих підстав вважає, що вказаний державний акт підлягає визнанню недійсним. Також, враховуючи, що було здійснено виготовлення технічної документації на земельну ділянку, визначено межі земельної ділянки в натурі, здійснено погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер, вважає, що до нього перейшло право на дооформлення прав на зазначену земельну ділянку.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю.

Представник позивача у судовому засіданні висловився за задоволення позову повністю з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача, незважаючи на визнання судом його участь у розгляді справи обовязковою, у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 17 січня 2006 року в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області помер ОСОБА_3 (а.с. 7).

Позивач є сином ОСОБА_3 (а.с. 7) і 28 січня 2006 року, відповідно до вимог статті 1269 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини свого батька за якою заведено спадкову справу №11/2016 (а.с. 4). При цьому відомості про наявність у ОСОБА_3 інших, крім позивача, спадкоємців, які б прийняли його спадщину, відсутні.

Отже, відповідно вимог статті 1268 ЦК України позивач належним чином прийняв спадщину свого батька і є його єдиним спадкоємцем за законом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вже після смерті ОСОБА_3 на імя останнього, на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації №99 від 20 березня 2006 року було видано держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №621948 від 18 липня 2006 року, яким посвідчено право власності на земельну ділянку, розташовану на території Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, площею 7,8376 га з кадастровим номером 060000059 та здійснено його державну реєстрацію в книзі записів реєстрації державних актів (а.с. 6).

Відповідно статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Частиною першою статті 125 Земельного кодексу України (в редакції на день смерті ОСОБА_3В.) передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Частиною першою статті 126 Земельного кодексу України (в редакції станом на день смерті ОСОБА_3В.) було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Враховуючи наведені вище законодавчі положення суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на імя ОСОБА_3, після смерті останнього, державного акту про право власності на земельну ділянку була здійснена в порушення вимог норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельні ділянки.

Отже, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №621948 від 18 липня 2006 року, яким посвідчено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, розташовану на території Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, площею 7,8376 га з кадастровим номером 060000059 підлягає визнанню недійсним, відповідно в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З дослідженого у судовому засіданні державного акту на право колективної власності на землю КСП «Колос» серії ЧН №000015 від 18 грудня 1995 року разом з додатком та технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельні частки (паї) власникам земельних сертифікатів КСП «Колос» вбачається, що батько позивача ОСОБА_3 був включений до списку членів КСП «Колос» які мали право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Колос», розташованих на території Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, зокрема ОСОБА_3 мав право на земельну частку (пай) площею 7,8376 га (а.с. 29-36).

Відповідно до пункту 16 розділу Х Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Оскільки у звязку з видачею на імя ОСОБА_3 після його смерті державного акту на право власності на земельну ділянку, який підлягає визнанню недійсним, припинилося право останнього на земельну частку (пай), що посвідчувало право вимоги ОСОБА_3 на відведення йому у приватну власність земельної ділянки, яке в свою чергу входило до складу спадкового майна ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що це призвело до порушення прав позивача щодо набуття у власність в порядку спадкування за законом права на вказану земельну частку (пай).

Стосовно позовної вимоги про визнання права на здійснення дооформлення права на земельну ділянку з кадастровим номером 06000:0059 суд враховує, що до позивача в порядку спадкування за законом перейшло право на земельну частку (пай), яке належало його батьку ОСОБА_3 за життя та не припинилося у звязку з його смертю. Дії ж щодо оформлення права на земельну ділянку на імя ОСОБА_3 у звязку з наявним у нього за життя правом на земельну частку (пай), зокрема виготовлення технічної документації на земельну ділянку, визначення її меж в натурі, здійснення погодження меж із суміжними землевласниками та землекористувачами та присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру, були здійснені після смерті ОСОБА_3 в порушення вимог законодавства України. Відповідно підстави для визнання за позивачем права на дооформлення права земельну ділянку з кадастровим номером 06000:0059 відсутні.

Факт визнання представником відповідача позовних вимог повністю, зокрема й позовної вимоги про визнання права на здійснення дооформлення права на земельну ділянку, жодним чином не свідчить про наявність підстав для задоволення вказаної позовної вимоги, оскільки відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України суд може ухвалити рішення про задоволення позову лише за наявності для того законних підстав. Враховуючи відсутність законних підстав для визнання за позивачем права на дооформлення права на земельну ділянку відповідна позовна вимога задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 125, 126 Земельного кодексу України, статтями 25, 1216, 1218, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, визнання права на здійснення дооформлення права на земельну ділянку задовольнити частково.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ №621948, виданий 18 липня 2006 року на підставі розпорядження Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області від №99 від 20 березня 2006 року на імя ОСОБА_3, на земельну ділянку площею 7,8376 (сім цілих вісім тисяч триста сімдесят шість десятитисячних) гектари.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко

Повний текст рішення складено 22 квітня 2016 року.