Справа № 163/2974/16-ц
Провадження № 2/163/449/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

28 грудня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом Любомльської районної державної адміністрації Волинської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Любомльська районна державна адміністрація Волинської області (далі Любомльська РДА) звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та передати останнього Любомльській райдержадміністрації для подальшого влаштування.

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що неповнолітній ОСОБА_1 знаходиться на обліку в службі у справах дітей Любомльської РДА, як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах. Мати неповнолітнього померла у вересні 2015 року, а батько ОСОБА_2 перебуває на диспансерному обліку у лікаря-фтизіатра та з 20.10.2015 року по 29.04.2016 року отримував медичну допомогу в Луківській туберкульозній лікарні, яку завершив з позитивним наслідком, однак, після повернення із медичного закладу, вихованням та утриманням сина не займається, періодично не проживає вдома. Неповнолітній упродовж 2015 та 2016 років неодноразово оздоровлювався у дитячому протитуберкульозному санаторії «Згорани» (приблизно 270 днів), однак батько його жодного разу не провідував. У зазначений санаторій неповнолітнього було влаштовано з ініціативи Куснищанської ЗОШ, оскільки після смерті матері, останній перестав відвідувати школу та фактично залишився перебувати під наглядом старшого брата та його співмешканки. Батько неповнолітнього зловживає алкогольними напоями, порушує правила суспільної моралі, за місцем проживання характеризується незадовільно, не дбає про господарство, будь-якої участі у вихованні та утриманні неповнолітнього сина не приймає, умов для отримання останнім освіти не створює, про фізичний і духовний розвиток дитини не піклується, харчуванням, шкільним приладдям, одягом та взуттям не забезпечує, здоровям сина не турбується та не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Більше року після смерті ОСОБА_3 батько не оформив на неповнолітнього пенсії по втраті годувальника чи соціальної допомоги, не вживав заходів для отримання повторного свідоцтва про народження дитини, яке було втрачене. За життя матері неповнолітнього, ситуація в сімї була аналогічною зі сторони обох батьків, оскільки останні зловживали спиртними напоями, їх син був недоглянутим, підсобного господарства вони не вели та не мали достатньо продуктів харчування, неповнолітній часто був голодним, мав неохайний вигляд, пропускав шкільні заняття, ріс замкнутим, тривожним, не мав друзів, так як мав проблеми у спілкуванні з однолітками. Проблема неналежного виховання дітей у сімї ОСОБА_3 протягом 2015- 2016 років перебувала на контролі виконавчого комітету Куснищанської сільської ради, служби у справах дітей райдержадміністрації, районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, тричі розглядалась на засіданні опікунської ради при Куснищанській сільській раді, шість разів - на засіданні комісії з питань захисту прав дитини та у вересні 2016 року було прийнято рішення про звернення до суду з зазначеним позовом.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши в канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій також вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив та будь-яких заяв чи клопотань з приводу розгляду справи не подав.

За викладених обставин, зі згоди позивача, суд провів заочний розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей..., зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.3 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

З копії свідоцтва про народження серії І-ЕГ №035403, виданого Головненською селищною радою Любомльського району Волинської області 01.09.2006 року встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6).

З повідомлення Любомльського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 17.10.2016 року за №304/02-10 вбачається, що сімя ОСОБА_2 перебувала під соціальним супроводом з 25.02.2015 року по 25.08.2015 року з метою формування у батьків мотивації до зміни поведінки. Цим же повідомленням стверджено, що батьки не займалися вихованням дитини, постійно пиячили, мати хворіла, батька постійно не було вдома, син був недоглянутий, сімя не вела господарства, не мала достатньо продуктів харчування, хлопчик часто був голодний, мав неохайний вигляд, пропускав шкільні заняття, ріс замкнутим, тривожним, не мав друзів, так як мав проблеми у спілкуванні з однолітками (а.с.48).

Відповідно до характеристики на сімю ОСОБА_2, виданої виконавчим комітетом Куснищанської сільської ради Любомльського району від 27.01.2015 року за №89, сімя ОСОБА_2 виховує троє дітей, з яких одна дитина - неповнолітня, батьки не працюють, живуть в антисанітарії, сім'я продуктами харчування, дровами та іншими засобами для проживання не забезпечена, батьки зловживають спиртними напоями, вихованням дітей не займаються, неповнолітній син ОСОБА_4 тривалий час не відвідує школу (а.с.46).

Рішенням опікунської ради Куснищанської сільської ради Любомльського району від 20.01.2015 року, батьків неповнолітнього ОСОБА_1 попереджено щодо неналежних умов проживання, навчання та виховання неповнолітніх дітей та при невжитті належних заходів притягнення їх до адміністративної відповідальності (а.с.23).

Питання неналежного виховання дітей у сімї ОСОБА_1 неодноразово розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини, зокрема: 19.01.2015 року, 23.02.2015 року, 08.06.2015 року, 22.06.2015 року, 16.11.2015 року (а.с.26, 27, 28, 29, 51).

Зазначені факти викладені й у характеристиці ОСОБА_2, виданої виконавчим комітетом Куснищанської сільської ради Любомльського району від 09.11.2016 року за №1727.

Тобто, поведінка та характеристика відповідача упродовж 2015-2016 років будь-яких позитивних змін не зазнала.

У справі встановлено, що мати неповнолітнього ОСОБА_3 у вересні 2015 року померла (а.с.11).

З повідомлення ТМО Любомльського та Шацького районів від 17.10.2016 року за №1096/2.01.16 встановлено, що відповідач перебуває на диспансерному обліку у лікаря-фтизіатра, у період з 20.10.2015 року по 29.04.2016 року проходив курс лікування в Луківській туберкульозній лікарні, яке завершив з позитивним наслідком (а.с.10).

Згідно повідомлення управління соціального захисту населення Любомльської РДА Волинської області від 17.10.2016 року за №3445/2-16, відповідач, як одержувач будь-яких державних соціальних допомог, в управлінні не перебуває та упродовж 2015-2016 років ніяких державних соціальних допомог на сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не отримував (а.с.49).

Відповідно до повідомлення Куснищанської ОСОБА_5 ступенів Любомльської районної ради від 05.11.2016 року за №63, неповнолітній ОСОБА_1 з 09 жовтня 2015 року не відвідує заняття в школі, є напівсиротою, його батько зловживає спиртними напоями та неповнолітній фактично перебуває під наглядом братів та неофіційної дружини одного з них. Крім цього, дирекція вказаної школи відзначила, що сімї ОСОБА_1 пропонували влаштувати неповнолітнього в Згоранський санаторій, однак родичі не відвезли дитину на медичний огляд (а.с.11).

З характеристики Куснищанської ОСОБА_5 ступенів Любомльської районної ради від 04.11.2016 року за №92, виданої на неповнолітнього ОСОБА_1, вбачається, що батько останнього ОСОБА_2 умов для отримання сином освіти не створював, про фізичний та духовний розвиток дитини не піклувався та навчанням і підготовкою до самостійного життя не займався, не надавав дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, про оздоровлення дитини не дбав. Крім цього, під час проведення обстеження житлово-побутових умов проживання сімї неповнолітнього було виявлено, що дитина не забезпечена належним харчуванням, одягом та взуттям (а.с.45).

Зазначеною характеристикою також в черговий раз стверджено, що відповідач зловживає алкогольними напоями та порушує правила суспільної моралі.

Через неналежне виховання та утримання відповідачем неповнолітнього сина, рішенням опікунської ради Куснищанської сільської ради Любомльського району від 25.01.2016 року рекомендовано виконавчому комітету цієї ж сільської ради вирішити питання про влаштування неповнолітнього ОСОБА_1 на навчання в Згоранський протитуберкульозний санаторій (а.с.22).

Довідкою обласного дитячого протитуберкульозного санаторію «Згорани» від 19.10.2016 року за №332 стверджено, що син відповідача ОСОБА_1 у четверте оздоровлювався у зазначеному закладі, зокрема, у періоди: з 08.08.2015 року по 28.08.2015 року, з 09.11.2015 року по 10.02.2016 року, з 23.02.2016 року по 29.05.2016 року та з 08.09.2016 року по час надання зазначеного повідомлення, однак відповідач жодного разу у вказані періоди свого неповнолітнього сина не відвідував (а.с.9).

У листі-бесіді від 18.10.2016 року неповнолітній ОСОБА_1 підтвердив, що батько у санаторії його не відвідував, продуктів харчування та одягу не передавав, на вихідні додому не забирав, повернутись до батька він не бажає та згідний на те, щоб останнього відносно нього позбавили батьківських прав (а.с.15 на звороті).

Відповідно до довідки Куснищанської ОСОБА_5 ступенів Любомльської районної ради від 28.12.2016 року за №117, неповнолітній ОСОБА_1, після закінчення терміну перебування у санаторії «Згорани» з 01.09.2016 року по 07.12.2016 року на навчання в школу не зявився (а.с.57).

Актами обстеження умов проживання від: 25.02.2015 року, 04.06.2015 року, 20.07.2016 року, 25.08.2016 року, 15.09.2016 року та 23.11.2016 року стверджено, що догляд за неповнолітнім ОСОБА_1 за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснює його брат та співмешканка останнього, а батько фактично вдома не проживає, буває рідко, по господарству не допомагає, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Між цим, в будинку дров для опалення немає, холодно, брудно та накурено, продуктів харчування немає, города не садять та худоби не тримають. З серпня 2016 року умови в будинку дещо покращились, зокрема, в будинку прибирається, наявні деякі продукти харчування, однак неповнолітній ОСОБА_1 забезпечений лише ліжком для сну та частково одягом і взуттям, зі шкільного приладдя має лише старий рюкзак. У санаторії «Згорани» неповнолітнього відвідує його брат зі своєю співмешканкою, які придбали йому зимовий одяг (а.с.17-21, 58).

Згідно повідомлення Любомльського ВП ГУНП у Волинській області від 28.12.2016 року за №8650, відповідача ОСОБА_2 23.11.2016 року притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.1 ст.184 КУпАП, тобто за невиконання обов'язків щодо виховання дитини (а.с.59).

Рішенням опікунської ради Куснищанської сільської ради Любомльського району від 20.07.2016 року, виконавчому комітету цієї ж сільської ради рекомендовано звернутись у службу дітей Любомльської РДА з питанням про позбавлення ОСОБА_2 опіки над неповнолітнім ОСОБА_1 (а.с.24).

Враховуючи викладені обставини, Любомльська райдержадміністрація дала висновок від 23.11.2016 року за №2237/42/2-16 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42-43).

Таким чином, на підставі досліджених судом доказів, по справі без сумніву встановлено, що відповідач, в порушення вимог ст.150 СК України, вихованням неповнолітнього сина ОСОБА_4 не займається, про його фізичний, духовний та моральний розвиток - не турбується, з ним не спілкується, про стан здоровя не дбає, батьківських обовязків взагалі не виконує, що для дитини має вкрай негативні наслідки та є неприпустимим, а для суду беззаперечними доказами, які у своїй сукупності, є грунтовною підставою для позбавлення його батьківських прав.

Щодо заявленої вимоги про передачу неповнолітнього Любомльській райдержадміністрації для подальшого влаштування, то вирішення питання щодо влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування, входить до переліку прямих обовязків органу опіки і піклування, що чітко визначені у статті 11 Закону України від 13.01.2005 № 2342-IV "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" (далі Закон України №2342-ІV) та додаткового вирішення даного питання судовим рішенням не потребує.

Відповідно до положень статті 214 СК України, частини першої статті 11 Закону України N2342-IV, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року N 866, органами опіки та піклування є районні, районні у м.м. Києві і Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Крім цього, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову в суд, слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави.

Отже, з наведених підстав позов підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, ст.ст.212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.150, п.2 ч.1 ст.164, ст.165 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Любомльський районний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча : суддя А.Л. Гайдук