Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Гаврилової О.В.,

при секретарі Томіленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту народження дитини,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить: встановити факт народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Луганськ, матір ОСОБА_3, громадянка України, батька ОСОБА_2, громадянин України; зобов'язати відділ реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зареєструвати народження ОСОБА_4, датою народження вказати ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження - місто Луганськ.

Заявлені вимоги вмотивовані тим що, ІНФОРМАЦІЯ_1 донька заявника - ОСОБА_3 народила доньку в Луганській республіканській лікарні так званої ЛНР, про що отримала медичне свідоцтво про народження. При зверненні до відповідних державних органів України з метою державної реєстрації народження дитини - ОСОБА_4 та отримання державної допомоги про народження дитини, з'ясувалось, що по наданим заявником документам не можливо вчинити зазначені дії, оскільки документи видані на тимчасово непідконтрольній Україні території та не мають юридичної сили на території України. Оскільки це перешкоджає реєстрації народження дитини, заявник звернувся до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не направив.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, електронною поштою направили до суду заяви про розгляд заяви у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного.

Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч. 1 ст. 64 Цивільного процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2, громадянин України, та ОСОБА_3, громадянка України, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.12.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9).

Заявник ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12).

Як убачається з наданого заявником Медичного свідоцтва про народження №736 від ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого, як зазначено на штемпелі російською мовою: «Государственным учреждением «Луганская республиканская клиническая больница», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, о 13 годині 27 хвилин народила дитину - дівчинку, місце народження м. Луганськ (а.с.6).

Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв.

Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО.

Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17 березня 2015 року.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

ОСОБА_1 подавав документи про державну реєстрацію народження дитини до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, проте у державній реєстрації народження було відмовлено листом від 19.08.2016 року за №1798/03-23 з посиланням на те, що надане заявником медичне свідоцтво про народження №736 видане «Луганською Республіканською клінічною лікарнею» від 28.07.2016 р., форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. №545 (а.с.4).

Таким чином, судом встановлено, що заявник та заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які є громадянами України, не мають можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Згідно матеріалів справи, медичне свідоцтво про народження видане в м. Луганську. Оскільки територія м. Луганська є тимчасово не підконтрольною територією України, таке медичне свідоцтво не може бути використано для реєстрації народження дитини на території України.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження малолітньої онуки заявника, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Відповідно до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження у ОСОБА_3 дитини - доньки, ІНФОРМАЦІЯ_1, в м. Луганськ, встановлення даного факту має для заявника та заінтересованих осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 юридичне значення, оскільки дозволяє останнім провести державну реєстрацію народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини - громадянина України.

Враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заяви щодо встановлення факту народження дитини.

Разом з тим, у відповідності до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

З огляду на викладене, визначення імені дитини, її прізвища та по-батькові буде здійснюватися батьками дитини при реєстрації дитини в органах РАЦС, а не судовим рішенням.

Крім того, вимога заяви про зобов'язання ВРАГС зареєструвати народження дитини, є передчасною, оскільки після подання до відповідного органу даного рішення у справі про встановлення факту народження дитини, буде здійснюватися відповідна реєстрація, а в разі неправомірної відмови ВРАГС у проведенні такої реєстрації дії службової особи можуть бути оскаржені до суду у встановленому законом порядку.

Тому заява підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», Закону України «Про громадянство України», Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст. 10, 11, 57-60, 179, 212-215, 234, 256, 257-1, 259 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту народження дитини - задовольнити частково.

Встановити факт народження у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Луганськ, громадянки України, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем м. Луганськ, громадянином України, дитини - дівчинки, ІНФОРМАЦІЯ_1, в м. Луганськ, для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах РАЦС України, визнавши батьками дитини: матір - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, уродженку м. Луганськ, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та переміщену з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2; батьком - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, уродженця м. Луганськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині заяви - відмовити.

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

С у д д я: