Ухвала

іменем україни

18 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравченко Олексій Володимирович, про визнання недійсним договору іпотеки, припинення обтяження та іпотеки квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравченко О.В., про визнання недійсним договору іпотеки, припинення обтяження та іпотеки квартири.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2013 року квартиру АДРЕСА_1 визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_7, визнано право власності на Ѕ частини спірної квартири за кожним з подружжя. Проте ОСОБА_7 під час розгляду справи судом до ухвалення рішення суду відчужив спірну квартиру на користь своєї матері ОСОБА_5 шляхом укладення договору дарування від 25 січня 2013 року № 93. Однак, 21 травня 2014 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення суду першої інстанції від 21 жовтня 2013 року було скасовано з направленням справи на новий розгляд. Зазначала, що рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 15 січня 2015 року визнано недійсним договір дарування, визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини спірної квартири та за ОСОБА_7 право власності на Ѕ частини спірної квартири. 25 лютого 2015 року Апеляційним судом м. Києва залишено вказане рішення суду без змін.

В свою чергу, 31 січня 2015 року ОСОБА_5 уклала з відповідачем ОСОБА_6, рідною сестрою своєї невістки, договір іпотеки № 157, за яким передала спірну квартиру в іпотеку ОСОБА_6 для забезпечення виконання зобов'язань за договором позики, укладеним 01 листопада 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за яким ОСОБА_6 надала ОСОБА_5 у позику грошові кошти у розмірі 400 000 грн.

На підставі вказаного договору іпотеки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу КравченкомО.В. внесено запис щодо обтяження спірної квартири № 8566874 та запис про іпотеку № 8567666, що унеможливлює реєстрацію позивачем права власності на Ѕ частини спірної квартири на підставі рішення суду.

Посилаючись на те, що під час укладення оспорюваного договору іпотеки, правовстановлюючий документ (договір дарування), на підставі якого ОСОБА_5 було передано квартиру в іпотеку, було визнано судом недійсним та визнано за позивачем право власності на Ѕ частини квартири і відповідачі були про це обізнані, а також на те, що ОСОБА_5 не є власником квартири, переданої в іпотеку, позивач просила визнати вказаний договір іпотеки недійсним та припинити обтяження спірної квартири № 8566874 та іпотеку № 8567666, зареєстровані на підставі вказаного договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко О.В.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 31 січня 2015 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченком О.В., зареєстрований в реєстрі № 157, за яким ОСОБА_5 передала в іпотеку ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1.

Припинено обтяження квартири АДРЕСА_1, з зазначенням виду обтяження - заборона на нерухоме майно, заборона відчуження нерухомого майна (номер запису про обтяження 8566874), яке зареєстровано на підставі договору іпотеки, укладеного 31 січня 2015 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченком О.В., зареєстрованого в реєстрі № 157.

Припинено обтяження квартири АДРЕСА_1 іпотекою (номер запису про іпотеку 8567666), зареєстрованою на підставі договору іпотеки, укладеного 31 січня 2015 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченком О.В., зареєстрованого в реєстрі № 157.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_6, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що договір дарування від 25 січня 2013 року, на підставі якого ОСОБА_5 було передано в іпотеку ОСОБА_6 спірну квартиру, згідно з договором іпотеки від 31 січня 2015 року, було визнано недійсним на підставі рішення суду, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання недійсним договору іпотеки та припинення обтяження зазначеної квартири.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана