Справа № 2114/5152/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Матієнко А.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, поданої від імені та в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності,

встановив:

Комсомольським районним судом м.Херсона 21 серпня 2012 року винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності задоволені в повному обсязі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.07.2016 року вищевказане заочне рішення скасовано та призначено справу в загальному порядку.

ОСОБА_1 подала до суду заяву, від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2, про забезпечення позову по даній справі, в якій просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту на 1/3 частку будинку, що знаходиться в м.Херсоні по провулкуУчбовому, 75.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому, згідно пункту 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. В свою чергу ч.2 ст. 152 ЦПК України передбачає, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України, про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Відповідно до п. п. 1, 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що позов заявлено ОСОБА_3, з якого вбачається, що предметом позову є 1/3 частина житлового будинку, розташованого за адресою: м.Херсон, провулок Учбовий,75.

Заочним рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 21.08.2012 року за позивачем визнано право власності на спадкове майно 1/3 частину житлового будинку №75 по провул.Учбовий у м.Херсоні.

З урахуванням того, що ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.07.2016 року зазначене заочне рішення скасовано, що тягне за собою скасування права власності позивача ОСОБА_3 на спірне спадкове майно, суд дійшов переконання, що необхідності в накладенні арешту на спірну частину будинку немає, а тому заява представника відповідача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, пунктами 1-2, 4, 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, подану від імені та в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності, шляхом накладення арешту на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м.Херсон, провулокУчбовий, 75, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її отримання.

Суддя: С.І.Майдан