Справа №2/489/1144/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту, надання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила встановити факт проживання її однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 в період з 1999 року по день його смерті - 24 вересня 2015р. та змінити черговість в праві спадкування за законом, надавши їй право спадкування у першу чергу разом з сином спадкодавця, ОСОБА_2.

Вимоги обґрунтувала тим, що з червня 1999 р. і до смерті ОСОБА_3, позивачка проживала із ним однією сім'єю, маючи взаємні права та обов'язки притаманні подружжю, а також спільний бюджет. Проживали в квартирі, що належала позивачці, за адресою: АДРЕСА_1,в якій з 2014 р. померлий був прописаний. Вона здійснювала догляд ОСОБА_2, утримання його і лікування у зв'язку з тривалою важкою хворою, інвалідністю І групи.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Згідно копії спадкової справи №31/2015, заведеною після смерті 24 вересня 2015 р. ОСОБА_3 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4, із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця ОСОБА_2, в заяві зазначив, що батько на час смерті в шлюбі не перебував, але проживав однією сімєю із жінкою без реєстрації шлюбу (а.с. 24). Також із аналогічною заявою звернулась Марчук (до укладення шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_5, сестра спадкодавця (а.с. 43).

Окрім цього, заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_1, в якій вона зазначила, що проживала зі спадкодавцем однією сім'єю з червня 1999 р. (а.с. 54).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер 24 вересня 2015р. в м. Миколаєві (а.с. 44).

Відповідно до довідки ЖЕК від 03 березня 2016 р. ОСОБА_3 був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, з 20 травня 2014р. по день смерті, 24 вересня 2014р. (а.с. 7). Окрім нього в квартирі була зареєстрована ОСОБА_1 (а.с.7).

Із повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» від 12 лютого 2016р. вбачається, що на імя померлого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в Банку відкритий 18 травня 2015р. депозит з поточною сумою станом на 12 лютого 2016р. 5000 доларів США (а.с. 36). З договору банківського вкладу, укладеного 17 листопада 2014р. між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_3, вбачається, що останнім залучено суму вкладу 3000 доларів США на строк до 16 травня 2015р., за повідомленням Банку, станом на 03 березня 2016р. на рахунку померлого ОСОБА_3 наявні 3000 доларів США, які підлягають відшкодуванню за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Заповідальні розпорядження за зазначеними рахунками відсутні (а.с. 40, 50, 53).

Згідно довідки МСЕК від 29 вересня 2014р., ОСОБА_3 встановлена перша група інвалідності за загальним захворюванням, він визнаний таким, що потребує сторонньої допомоги (а.с. 8).

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 суду показали, що дійсно ОСОБА_3 проживав з ОСОБА_1 в квартирі останньої, стосунки мали притаманні дружині та чоловіку, мали спільний побут. ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_3, оскільки в того був інсульт і сам він потребував стороннього догляду, оскільки не міг пересуватись. Свідок ОСОБА_8 зазначила, що догляд за померлим здійснювала лише позивачка.

У статті 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Касаційною судовою інстанцією у листі від 16 травня 2013 р. надані роз'яснення, що для задоволення позову про зміну черговості спадкування необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин перелічених у ч. 2 ст. 1259 ЦК України, а саме 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

В силу вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Враховуючи сукупність досліджених доказів, суд приймає як доведений той факт, що ОСОБА_1 дійсно проживала з ОСОБА_3. не менш ніж 5 років до дня його смерті однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Як вбачається з матеріалів справи, що підтверджено в судовому засіданні показаннями свідків та не спростовано відповідачем і іншими доказами, ОСОБА_3 був інвалідом І групи, перебував в безпорадному стані внаслідок інсульту, потребував сторонньої допомоги, яку надавала йому лише позивачка.

Таким чином, суд вважає доведеним сукупність підстав передбачених ч. 2 ст. 1259 ЦК України в частині неспроможності ОСОБА_3 самостійно забезпечувати свої потреби, оскільки він був визнаний інвалідом, не міг за твердженням свідків самостійно пересуватися по квартирі під час хвороби.

Тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3, який помер 24 вересня 2015 р. однією сімєю понад 5 років до часу відкриття спадщини останнього.

Надати ОСОБА_1 право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 24 вересня 2015 р., разом з спадкоємцем 1 черги за законом - сином померлого ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з

дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий термін, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький