Справа № 345/1228/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1271/2016
Головуючий у 1 інстанції Гавриленко В. Г.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Беркій О.Ю., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсними окремих частин договору іпотеки за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 6 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсними окремих частин договору іпотеки.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 6 квітня 2016 року заяву задоволено. До набрання законної сили рішення у справі заборонено ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо предмету іпотеки - готелю «Прикарпатський», що розташований по вул. Підвальна,9 в м. Калуші, зокрема, укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

На вказану ухвалу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права. Вживаючи заходи забезпечення позову судом не враховано тієї обставини, що заява представника позивача не містить посилання на причини необхідності забезпечення позову та обґрунтування необхідності застосування саме таких заходів. Не прийняв до уваги суд також і те, що позивач оспорює окремі положення іпотечного договору, при цьому вимоги щодо визнання недійсним договору іпотеки в цілому нею заявлялися. А отже, підстави для забезпечення позову відсутні.

Також вказує, що в ухвалі не зазначено, які саме положення іпотечного договору оскаржуються і чи стосуються ці положення передачі нерухомого майна в іпотеку.

З цих підстав просив ухвалу скасувати, постановивши нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 доводів скарги не визнав посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Вислухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 5 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсними окремих частин договору іпотеки, в якому посилалася на порушення її прав внаслідок одностороннього права продажу банком предмету іпотеки за ціною та на умовах, які він визначає на власний розсуд (а.с.2-7).

Даний спір має немайновий характер.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Одним із видів забезпечення позову, згідно із п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, є заборона вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 152 ЦПК України).

Обґрунтовуючи необхідність застосування судом заходів забезпечення позову представник ОСОБА_2 вказував, що у листі - вимозі, який позивач отримав 12.03.2016 року, банк повідомив її про необхідність погашення наявної заборгованості по кредитному договору від 15.11.2006 року в розмірі 1 730 023,52 долари США. А також попередив про свій намір зі спливом тридцятиденного строку з дня одержання цієї вимоги продати предмет іпотеки, уклавши відповідний договір купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем, або звернути стягнення на предмет іпотеки у будь-який інший спосіб, передбачений договором іпотеки.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року).

Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Не доводить цієї обставини і наданий позивачем лист - вимога від 29 лютого 2016 року №30.1.0.0/2-61114IFКCL056. Вказаною вимогою банк зобов'язав боржника погасити суму кредиту в повному обсязі та роз'яснив про наслідки невиконання зобов'язань (а.с.15).

Крім того, за загальним правилом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову здійснюється після відкриття провадження у цивільній справі і постановлення ухвали про це.

Разом з тим, ухвала про відкриття провадження в даній справі постановлена Калуським міськрайонним судом 8 квітня 2016 року.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про задоволення заяви.

А тому оскаржувана ухвала не може залишатися в силі та підлягає до скасування з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 6 квітня 2016 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсними окремих частин договору іпотеки відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.Ю. Беркій

О.В. Пнівчук