Справа № 161/8345/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Подзіров А.О.
Провадження № 22-ц/773/1808/16 Категорія: 59 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Киці С.І., Шевчук Л.Я.,

секретар Черняк О.В.,

з участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ФОП ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління держпраці у Волинській області, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхуваня від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Луцьку Волинської області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про встановлення факту нещасного випадку, визнання акту проведення додаткового розслідування нещасного випадку за формую Н-5 недійсним, зобовязання скласти акт за формою Н-1 за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Луцьку на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 23 листопада 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Постановлено визнати недійсним та скасувати акт форми Н-5 від 6 травня 2014 року проведення додаткового розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_7 27.11.2013 року.

Визнано нещасний випадок, який стався з ОСОБА_7 27.11.2013 року під час виконання трудових обовязків, таким, що повязаний з виробництвом.

Зобовязано Управління держпраці у Волинській області скласти новий акт Н-1 про нещасний випадок.

Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Луцьку подав апеляційну скаргу, покликаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно зі ст. 171 Кодексу законів про працю України та ст.22 Закону України «Про охорону праці» власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі Порядок) визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах.

Згідно п. 2 дія цього Порядку поширюється на працівників, які відповідно до законодавства уклали з роботодавцем трудовий договір (контракт) або фактично допущені до роботи роботодавцем.

Відповідно до п. 7 Порядку розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Пунктом 14 вищевказаного Порядку передбачено, що комісія з розслідування нещасного випадку повинна з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку, вивчити первинну медичну документацію, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу (служби) охорони праці, а також документацію відділу кадрів та визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що 27 листопада 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода з водієм ОСОБА_7, в результаті якої ОСОБА_7 загинув на місці. На час скоєння ДТП ОСОБА_7 працював водієм у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на умовах трудового договору, зареєстрованого у Луцькому районному центрі зайнятості, керував автобусом MERCEDES - BENZ SPRINTER, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності підприємцю ОСОБА_3, та перевозив пасажирів в м. Рівне.

Відповідно до акту за формою Н-5 від 27 грудня 2013 року комісії територіального управління Держгірпромнагляду у Волинській області нещасний випадок, який стався з ОСОБА_7 27.11.2013 року, визнано таким, що не пов'язаний з виробництвом.

Після оскарження даного акту 6 травня 2014 року комісія, призначена наказом від 14 січня 2014 року № 7 територіального управління Держгірпромнагляду у Волинській області провела повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку та повторно дійшла висновку, що транспортний засіб використовувався ОСОБА_7 в особистих цілях, без відома роботодавця, та склала повторно акт за формою Н-5 про нещасний випадок, який не пов»язаний з виробництвом. При цьому комісія покликалася на такі обставин.

26 листопада 2013 року водій ОСОБА_8 отримав повідомлення від іншого водія підприємця ОСОБА_3 ОСОБА_9 про звернення до нього гр. ОСОБА_10, який є тренером, щодо поїздки у м. Рівне волейбольної команди, на яку ОСОБА_8 погодився. Спеціальній комісії надані дві копії табеля обліку та використання робочого часу за листопад місяць 2013 p., згідно одного з яких 27.11.2013 р. був робочим днем для ОСОБА_8, а згідно іншого - вихідним. Підприємець ОСОБА_3 надала пояснення, що 27.11.2013 р. у ОСОБА_8 був вихідний день та за цей день заробітна плата йому не виплачувалася.

В акті є покликання на те, що ОСОБА_8 не повідомив підприємця ОСОБА_3 про звернення до нього ОСОБА_9 щодо замовлення автомобіля, яким він керує та про надання йому необхідних, належним чином оформлених, документів. 27 листопада 2013 року о 13 годині 15 хвилин водій ОСОБА_8, без відома підприємця ОСОБА_3, оформлення та надання підприємцем йому необхідних документів, виїхав автобусом з території ВАТ «Луцьке АТП-10727»,про що зроблено запис у «Журналі виїзду, заїзду приватного транспорту» ВАТ «Луцьке АТП-10727». Як пояснила підприємець ОСОБА_3, нею не оформлялися жодні документи ОСОБА_8 на його поїздку 27.11.2013 р, у м. Рівне, в тому числі і дорожній лист за № 012959 серії 2-1 ВБ та не надавався усний дозвіл на поїздку. 27.11.2013 року ОСОБА_8, оформивши самостійно дорожній лист за № 012959 серії 2-1 ВБ, пройшовши у інспектора спецмедслужби ВАТ «Луцьке АТП 10727» ОСОБА_11 передрейсовий медогляд, після проведення механіком ВАТ «Луцьке АТП 10727» ОСОБА_12 технічного огляду автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER, реєстраційний номер НОМЕР_1, виїхав за маршрутом Луцьк Рівне. Близько 17 год. 50 хв. водій ОСОБА_8 у темну пору доби рухаючись автобусом MERCEDES-BENZ SPRINTER одночасно по двох смугах руху автодороги Устилуг Луцьк Рівне, з включеним світлом фар, перевищив допустиму швидкість для населеного пункту в межах с. Обарів Рівненського району, Рівненської області, допустив зіткнення з напівпричепом BODEX TGA 26.430, реєстраційний номер ВК 64165 ВН, під керуванням ОСОБА_13 Від отриманих травм ОСОБА_8 помер на місці ДТП.

Разом з тим висновки комісії ґрунтуються лише на поясненнях фізичної особи підприємця ОСОБА_3, які повністю спростовуються вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 липня 2015 року, згідно з яким фізична особа підприємець ОСОБА_3 визнала фактичні обставини що мали місце 27.11.2013 року, а саме, що водій ОСОБА_7 не перебував на вихідному дні, а фактично згідно дорожнього листа № 012959 від 27.11.2013 на автомобілі НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, здійснював виконання своїх трудових обовязків, а саме перевезення пасажирів по маршруту «Луцьк-Рівне-Луцьк» (а.с. 11-19 ). Даним вироком було встановлено, що ОСОБА_3 було внесено до табелю обліку робочого часу завідомо неправдиві відомості про те, що 27 листопада 2013 року у водія ОСОБА_7 був вихідний день.

Зазначений вирок набрав законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Висновок суду, що комісія з розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_7 27.11.2013 року дійшла невірних висновків щодо фактичних обставин, що мали місце та затвердила акт за формою Н-5 та визнала нещасний випадок, який стався з ОСОБА_7 27.11.2013 року під час виконання трудових обовязків таким, що не повязаний з виробництвом, є вірним і відповідає обставинам справи.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції врахував зазначені вимоги закону, повно та всебічно зясував обставини справи, надав належну оцінку поданим доказам та розглянув справу в межах заявлених позивачем вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи ґрунтуються на поясненнях відповідача ОСОБА_3 і не підтверджуються належними доказами, а тому не спростовують висновків суду.

Щодо стягнення судового збору, то відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. З урахуванням даної вимоги закону судом правильно було вирішено питання про стягнення судового збору, а тому доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права не заслуговують на увагу.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Луцьку відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2016 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді