Справа №591/6419/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1124/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Криворотенка В. І. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання -Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 травня 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

27 серпня 2014 року ПАТ «КБ «Експобанк» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 28 березня 2008 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 28986 доларів США терміном до 27 березня 2015 року та зобовязався щомісяця частинами повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за кредитне обслуговування в розмірі 0,2 % від залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконує, щомісячні платежі у встановлений договором строк не вносить, просив стягнути з нього заборгованість за кредитним договором в розмірі 1255519 грн. 36 коп.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2015 року позов ПАТ «КБ «Експобанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1255519 грн. 36 коп., а також судові витрати в сумі 3654 грн.

22 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення і ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2016 року заочне рішення цього ж суду від 18 травня 2015 року було скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 травня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «КБ «Експобанк» відмовлено у звязку з пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Експобанк», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

При цьому зазначає, що оскільки строк виконання зобовязання визначено 27 березня 2015 року, то перебіг позовної давності починається із вказаної дати та ним не пропущений. Крім того, вважає, що початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Вказує, що відповідно до графіку прогнозних погашень по кредиту та договору кредиту позичальник повинен щомісяця сплачувати банку платежі до 25 березня 2015 року, тому суд повинен був стягнути суму заборгованості за обовязковими щомісячними платежами відповідно до графіку прогнозних погашень по кредиту та розрахунку простроченої заборгованості позичальника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, який проти скарги заперечував, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «КБ «Експобанк», суд першої інстанції виходив з того, що банк звернувся до суду за захистом своїх порушених прав понад строки позовної давності, про застосування яких просив відповідач.

Проте, повністю з такими висновками суду колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 28 березня 2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ «КБ «Експобанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Експобанк», був укладений кредитний договір № 103/2008 USD, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 28986 доларів США. Графік повернення кредиту було встановлено додатком № 1 до кредитного договору (том. 1, а.с. 14-16).

Згідно з п. 1.3 договору, позичальник повертає банку кредит у строки/терміни, що визначені графіком, але не пізніше 27 березня 2015 року.

Позичальник щомісяця, протягом строку дії цього договору, до 25 числа кожного місяця, сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 12% річних та комісію за кредитне обслуговування в розмірі 0,2% від залишку заборгованості за кредитом (п.п. 1.2, 3.5, 4.5.1).

Відповідно до п.п. 5.2, 5.3 укладеного договору, за несвоєчасне повернення кредиту/частини кредиту, несвоєчасну сплату процентів, несвоєчасну сплату комісії за кредитне обслуговування позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,2 % від суми боргу за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 3.7 договору, позичальник повертає кредит банку шляхом внесення готівки через касу банку/переказу коштів на позичковий рахунок із спливом строку, що встановлений п.1.3 цього договору та графіком повернення кредиту.

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями (до 25 числа кожного місяця).

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як вбачається з наданих позивачем розрахунків заборгованості, та не спростовано відповідачем, ОСОБА_3 перестав виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту з 25 грудня 2008 року - дата здійснення останнього платежу (том 1, а.с. 206), у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом та з вимогами про дострокове повернення кредиту банк звернувся 27 серпня 2014 року (том 1, а.с. 35).

Факт неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за договором кредиту підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку (том 1, а.с. 8-12, 206, том 2, а.с. 122-140).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою уповноваженою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Отже, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

В судовому засіданні в суді першої інстанції представник відповідача ОСОБА_4 просив застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності і відмовити позивачу у задоволенні позову (том 2, а.с. 79-81).

Оскільки умовами договору та графіком погашення кредиту встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Пунктом 7.4 кредитного договору, встановлено позовну давність тривалістю 3 роки, у тому числі до вимог про стягнення неустойки.

Отже, враховуючи заяву представника відповідача про застосування строку позовної давності, положення п.п. 1.3, 3.5, 4.5.1 кредитного договору про те, що погашення кредиту, процентів та комісії повинно здійснюватися позичальником частинами до 25 числа кожного місяця, а також те, що позов поданий 27 серпня 2014 року, колегія суддів вважає, що вимоги ПАТ «КБ «Експобанк», строк виконання яких закінчився 25 серпня 2011 року, заявлені поза межами позовної давності.

Таким чином, заборгованість за кредитом відповідно до графіка прогнозних погашень по кредиту (том 1, а.с. 16) підлягає стягненню з відповідача в розмірі 17811,66 дол. США. Проценти за користування кредитом та комісія за кредитне обслуговування підлягають стягненню за період з 26 вересня 2011 року по 25 червня 2014 року включно. При цьому, колегія суддів виходить з того, що позивач просив стягнути заборгованість станом на 18 липня 2014 року, проте платежі за липень 2014 року сплаті ще не підлягали.

Отже, проценти за користування кредитом підлягають стягненню в розмірі 3968,62 дол. США (178,12+174,78+171,41+168,01+164,57+161,10+157,60+154,05+150,48+146,87+143,22+

139,53+135,81+132,05+128,26+124,42+120,55+116,64+112,69+108,70+104,67+100,60+96,49

+92,34+88,14+83,91+79,63+75,31+70,94+66,54+62,09+57,59+53,05+48,46), а комісія за кредитне обслуговування в розмірі 793,72 дол. США ( 35,62+34,96+34,28+33,60+32,91+

32,22 +31,52+30,81+30,10+29,37+28,64+27,91+27,16+26,41+25,65+24,88+24,11+23,33+22,54+ 21,74+20,93+20,12+19,30+18,47+17,63+16,78+15,93+15,06+14,19+13,31+12,42+11,52+10,61+ 9,69).

Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Таким чином, оскільки по основних платежах сплив строк позовної давності, то й відсутні підстави стягувати нараховану на них до 26 вересня 2011 року пеню, тобто з відповідача підлягає стягненню пеня за період з 26 вересня 2011 року по 26 червня 2014 року, а саме: пеня за несвоєчасну сплату заборгованості по кредиту в розмірі 13303,29 дол. США (684,49+689,17+657,40+642,66+628,27+611,41+597,70+582,22+566,36+549,40+ 532,81+513,57+496,90+479,09+459,34+441,48+421,64+401,37+383,03+361,88+339,45+ 318,18+ 296,45+272,58+249,89+225,01+202,20+178,04+150,73+126,42+102,51+73,56+ 47,70+ 20,38) та пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів в розмірі 5428,40 дол. США (383,29+354,21+347,55+319,27+312,99+295,17+262,28+263,96+240,44+232,90+211,30+203,04+189,80+170,45+162,41+145,49+137,63+125,67+104,02+103.76+89,95+83,18+71,31+64,32+ 55,92+46,03+40,34+32,15+26,30+20,63+14,07+10,25+5,94+2,38).

Із розрахунку пені за несвоєчасну сплату нарахованої щомісячної комісії вбачається, що позивач нарахував цей вид пені за платежами, що мали бути здійснені в строк до 25 серпня 2010 року (том 1, а.с. 12), тому відповідно до положень ст. 266 ЦК України ці вимоги заявлені поза межами строку позовної давності і задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач просив стягнути заборгованість за курсом НБУ станом на 18 липня 2014 року (11,65 грн. за 1 долар США), з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» підлягає стягненню загальна сума заборгованості в розмірі 481211,29 грн., а саме:

заборгованість за кредитом в розмірі 17811,66 дол. США, що становить 207505,84 грн.;

проценти за користування кредитом в розмірі 3968,62 дол. США, що становить 46234,42 грн.;

комісія за кредитне обслуговування в розмірі 793,72 дол. США, що становить 9246,84 грн.;

пеня за несвоєчасну сплату заборгованості по кредиту в розмірі 13303,29 дол. США, що становить 154983,33 грн.;

пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів в розмірі 5428,40 дол. США, що становить 63240,86 грн.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ «КБ «Експобанк».

На підставі ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову та апеляційної скарги на 38% (481 211,29 грн. х 100% : 1255519,36 грн.), з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» необхідно стягнути компенсацію судового збору в сумі 1388 грн. 52 коп. (3654 грн. х 38% : 100%) за розгляд справи в суді першої інстанції та 1527 грн. 37 коп. (4019,40 грн. х 38% : 100%) компенсації судового збору за розгляд справи в апеляційному суді.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст.309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 481211 гривень 29 копійок, а саме: заборгованість за кредитом в розмірі 207505,84 грн., проценти за користування кредитом в розмірі 46234,42 грн., комісія за кредитне обслуговування в розмірі 9246,84 грн., пеня за несвоєчасну сплату заборгованості по кредиту в розмірі 154983,33 грн., пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів в розмірі 63240,86 грн.

В іншій частині позову відмовити в звязку з пропуском строку позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» компенсацію судового збору в сумі 1388 гривень 52 копійки за розгляд справи в суді першої інстанції та 1527 гривень 37 копійок - за розгляд справи в апеляційному суді.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді -