справа № 691/622/16-ц
провадження № 2/691/330/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городище цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Городищенського району Черкаської області, про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу в порядку спадкування,-

встановив :

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 сільської ради Городищенського району Черкаської області, про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу в порядку спадкування.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивачка посилається на те, що на підставі договору дарування від 18 серпня 1982 року являється власником 1/2 частини житлового будинку по вул.Таранухівка, №8 в с.Орловець Городищенського району Черкаської області. Іншим співвласником є ОСОБА_4. 21 травня 2009 року ОСОБА_4 помер, про що 21 травня 2009 року зроблено запис до Книги реєстрації смертей за №20 та видано свідоцтво про смерть ОСОБА_5 1-СР №120951, внаслідок чого відкрилася спадщина на його майно. До складу спадкового майна входить 1/2 частини житлового будинку по вул.Таранухівка,№8 в с.Орловець Городищенського району Черкаської області. Вважає, що як особа, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини є такою, що прийняла її. Звернувшись до державного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, постановою від 11 березня 2016 року отримала відмову через відсутність документа, який би підтверджував право власності померлого на житловий будинок з надвірними спорудами по вул.Таранухівка, №8 в с.Орловець Городищенського району Черкаської області. За таких обставин змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивачка в судове засідання не з»явилася. Участь в судовому засіданні взяла її представник, яка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просила визнати право власності на будинковолодіння по вул.Таранухівка, №8 в с.Орловець Городищенського району Черкаської області в порядку спадкування.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради с.Орловець Городищенського району Черкаської області, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з»явився, але надав суду лист від 09 липня 2016 року за вх.№3304/16 про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечив.

Неявка сторін не перешкоджає розглядові справи по суті, так як вони повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду і слухає справу у їх відсутність, за участі представника позивача.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, розглянувши лист відповідача, вивчивши та дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи спір, що виник зі спадкових правовідносин, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного Кодексу України спадкування перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Онер»їлдіз проти Туреччини" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Право власності, згідно ст. 328 ч.1 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ч.2 ст. 328 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено і це відповідає фактичним обставинам справи, що 21 травня 2009 року помер спадкодавець ОСОБА_4 (а.с.8). Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку по вул.Таранухівка, №8 в с.Орловець Городищенського району Черкаської області. Відповідно до договору дарування від 18 серпня 1982 року, позивачці ОСОБА_2 належить 1/2 частини житлового будинку садибного типу, що знаходиться по вул.Таранухівка, №8 в с.Орловець Городищенського району Черкаської області (а.с.4-5). Як вбачається із довідки ОСОБА_3 сільської ради Городищенського району Черкаської області від 11 березня 2016 року №414, згідно облікових даних домоволодіння по вул.Таранухівка, №8 в с.Орловець Городищенського району Черкаської області, належить померлому ОСОБА_4, який помер 21 травня 2009 року (а.с.13). Відповідно до довідки ОСОБА_3 сільської ради Городищенського району Черкаської області від 11 березня 2016 року №415, згідно записів земельно-кадастрової Книги за ОСОБА_4 по вул.Таранухівка, №8 в с.Орловець Городищенського району Черкаської області рахується земельна ділянка розміром 0,25 га, яка надана йому в користування на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Городищенського району Черкаської області від 22 лютого 1995 року за №2 (а.с.6,12). Згідно довідки ОСОБА_3 сільської ради Городищенського району Черкаської області від 09 червня 2016 року №850, ОСОБА_2 проживала однією сім»єю разом із своїм братом ОСОБА_4, вела з ним спільне селянське господарство по вул.Таранухівка, №8 в с.Орловець Городищенського району Черкаської області та доглядала його до дня його смерті, інші спадкоємці з ОСОБА_4 не проживали (а.с.14). Як вбачається з паспорта громадянина України на ім»я ОСОБА_2, Серії НС №852936 зареєстроване місце її проживання з 1999 року в с.Орловець вул.Таранухівка, №8 Городищенського району Черкаської області, що дійсно вказує на обставину проживання в одному будинку із спадкодавцем ОСОБА_6 (а.с.3). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43207093 від 11 березня 2016 року, після померлого ОСОБА_4, який помер 21 травня 2009 року, відкрито спадкову справу №76/2016 (а.с.7). Згідно з технічним паспортом, виготовленим станом на 19 квітня 2016 року, до складу домоволодіння за адресою вул.Таранухівка, №8 в с.Орловець Городищенського району Черкаської області входить житловий будинок загальною площею 64 кв.м., позначеного на схематичному плані земельної ділянки літер А-1, огорожа (літер 1,3), ворота (літер 2) (а.с.10-11). Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулася із заявою до Городищенської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, проте постановою нотаріуса Городищенської державної нотаріальної контори Черкаської області від 11 березня 2016 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок у спадкодавця (а.с.9). Крім того, із зазначеної постанови вбачається, що крім позивачки, інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не зверталися.

Враховуючи наведене, суд вважає, що неможливість позивачки отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

В силу ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, якщо він в установлений строк, ст.1270 ЦК України, не заявив відмову від неї. Перешкод для прийняття спадщини після померлого, судом не встановлено. Будинок, який є предметом судового розгляду, не перебуває під заставою, не належить іншим особам. З метою узаконення спадщини, суд, вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на будинок, який розташований по вул.Таранухівка, №8 в с.Орловець Городищенського району Черкаської області, в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем покійного ОСОБА_4, яка має право юридично оформити право власності на майно спадкодавця, тобто, на будинок, іншого спадкового майна судом не встановлено та, враховуючи, що за умови прийняття позивачкою спадщини за законом після смерті спадкодавця у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, із врахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень Цивільного Кодексу України, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

Позов підтверджується: копією договору дарування від 18 серпня 1982 року, копією витягу з рішення №2 від 22 лютого 1995 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11 березня 2016 року, копією свідоцтва про смерть Серії1-СР №120951, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 березня 2016 року, копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №8 вул.Таранухівка с.Орловець Городищенського району Черкаської області, довідкою ОСОБА_3 сільської ради Городищенського району Черкаської області від 11 березня 2016 року №415, довідкою ОСОБА_3 сільської ради Городищенського району Черкаської області від 11 березня 2016 року №414, довідкою ОСОБА_3 сільської ради Городищенського району Черкаської області від 09 червня 2016 року №850.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 30, 60, 212, 213,215, 294 ЦПК України, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.6 Європейської Конвенції з прав людини, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1268 ЦК України, суд, -

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Городищенського району Черкаської області, про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу в порядку спадкування - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с.Орловець вул.Таранухівка,№8 Городищенського району Черкаської області, в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу, що знаходиться по вул.Таранухівка, №8 в с.Орловець Городищенського району Черкаської області і належала ОСОБА_4, який помер 21 травня 2009 року.

Рішення суду може бути оскаржене частково або повністю в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_7