Справа № 146/890/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" липня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого: Ставнійчука В.С.

при секретарі Кізлевич О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль справу за позовом ОСОБА_1 В»ячеслава Михайловича до Вилянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 11 травня 2012 року в с.Комаргород Томашпільського району Вінницької області померла його мати ОСОБА_2 і після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 4,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН №030670 виданий Вилянською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №210). Ще за життя мати своїм заповітом нотаріально посвідченим секретарем виконкому Вилянської сільської ради ОСОБА_3 12 квітня 2005 року, реєстр за №10, заповіт не змінено і не відмінено, все своє майно заповіла позивачу. Однак, коли він звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то нотаріусом йому було відмовлено у цьому в зв"язку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документа, а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи по суті у його відсутності, позов підтримав із наведених у позовній заяві підстав.

Від Вилянської сільської ради надійшла заява, в якій остання просить справу розглянути по суті без їх представника, позов визнає.

Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав.

До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК України в редакції 2003 року.

Відповідно до статей 1217, 1235 ЦК спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за заповітом заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 1270 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.1220 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкоємця.

За змістом глави 87 книги 6 вказаного кодексу прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Відповідно до розяснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як убачається з матеріалів справи, 11 травня 2012 року в с.Комаргород Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_2, мати позивача і після смерті якої відкрилася спадщина. Ще за життя мати своїм заповітом нотаріально посвідченим секретарем виконкому Вилянської сільської ради ОСОБА_3 12 квітня 2005 року , реєстр за №10, заповіт не змінено і не відмінено, все своє майно заповіла позивачеві.

Томашпільською державною нотаріальною конторою відповідно до повідомлення останньої від 22.03.2016 р. №113/0231 на імя позивача, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в звязку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документа.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, від прийняття спадщини не відмовився.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1217, 1235, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 В»ячеславом Михайловичем право приватної власності в порядку успадкування за заповітом на земельну ділянку площею 4,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ВН №030670 виданий Вилянською сільською радою Томашпільського району Вінницької області), яка належала на праві власності ОСОБА_2, яка померла 11 травня 2012 року в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії рішення, до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя: ОСОБА_4