РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Корнійчук А.В.

з участю: позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернулася до Рівненського міського суду з позовом , який в подальшому 24.03.2016р. уточнила, до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 лютого 2015 року о 13:20 год. в м. Рівне сталась дорожньо-транспортна пригода, за участі ОСОБА_3, який керував її власним транспортним засобом "Mercedes-Benz 711", державний номерний знак НОМЕР_1, 1994 року випуску та ОСОБА_6, який перебував за кермом автомобіля "Skoda Octavia", державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску.

Вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення правил дорожнього руху відповідачем та з його протиправної поведінки.

В наслідок ДТП, автомобіль "Skoda Octavia" зазнав механічних ушкоджень. Згідно висновку експерта № 50213/1ПС від 19.02.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Skoda Octavia" легковий комбі, 2001 року, днз. ВК6051АТ у зв'язку з його пошкодженням в наслідок ДТП становить 44 271,41 грн.

Транспортний засіб, під керуванням якого знаходився відповідач у справі належить їй на праві власності що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САА 435668.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року № 4, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Враховуючи положення зазначених норм матеріального права, нею як власником транспортного засобу було повністю відшкодовано для ОСОБА_6 вартість матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням його транспортного засобу в розмірі 44 271,41 грн. зі сторони ОСОБА_7, що підтверджується розпискою написаною власноручно ОСОБА_6 06.04.2015 року про те, що матеріальний збиток та моральну шкоду для нього відшкодовано в повному обсязі.

В свою чергу, відповідно до власноручно написаної розписки від 03.02.2015 року ОСОБА_7 взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою що сталась з його вини 03.02.2015 року. Проте зобов'язання відшкодувати завдану матеріальну шкоду не виконав та ухиляється від виконання в майбутньому.

З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.

Таким чином, оскільки шкода завдана позивачу протиправними діями відповідача, позивач має право пред'являти вимогу про відшкодування шкоди, завданої йому, безпосередньо до ОСОБА_3 0.

Окрім цього, ОСОБА_6 було понесено витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, що завданий власнику автомобіля НОМЕР_3 в наслідок ДТП було витрачено 1400,00 грн. що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 18 та договором № 50213/1 від 13.02.2015 року, які також в повному обсязі були відшкодовані для нього.

Просила стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на її користь 42 371,41 грн. матеріальної шкоди та 1 400 грн. витрат понесених при складанні висновку експерта, та понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача,позивачка підтримали позов в межах доводів позовної заяви та просили позов задовольнити.

Додатково позивачка пояснила, що в трудових відносинах з ОСОБА_3 не перебувала. Як доказ визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні ДТП свідчать його розписка, та придбання запчастин для ремонту пошкодженого автомобіля ОСОБА_6

Представник відповідача ОСОБА_4 підтримав подані до суду письмові заперечення згідно яких вважає поданий до суду позов безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення .

ОСОБА_3 не перебував у трудових відносинах з ОСОБА_5 під час керування транспортним засобом, який потрапив у ДТП, здійснював виїзд по маршруту, цивільно-правова відповідальність власником транспорту застрахована не була. ДТП не було оформлене належним чином, зі слів позивачки, в інтересах ОСОБА_3. Проте, з даним твердженням не погоджується, оскільки лише ОСОБА_5 була зацікавлена у неоформленні протоколу про адмінправопорушення. На місці ДТП був син позивачки ОСОБА_8 , який сприяв тому, щоб працівник міліції залишив місце ДТП не склавши протокол про адмінправопорушення. Крім того, позивачка грубо порушила законодавство про працю, так як допустила працівника до роботи без оформлення трудового договору, що дало право звернутися до суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди, тоді як перебування у трудових відносинах давало їй право на відшкодування шкоди в межах місячного заробітку ОСОБА_3

ОСОБА_3 своєї вини у ДТП, яка мала місце 03.02.2015р. не визнає. Розписка від 06.04.2015р. подана ОСОБА_6, як документ, який сторона позивача обґрунтовує свої позовні вимоги, не відповідає вимогам, які ставляться до документів щодо розписки про відшкодування шкоди, суми відшкодованої шкоди в ній немає, не вказано особи яка провела відшкодування шкоди. Вимога в частині відшкодування понесених витрат за проведення експертизи є безпідставною, так як позивачка не довела свого права регресної вимоги в цій сумі. Посив відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що він не винний у ДТП, при здійсненні виїзду з вул.. Малорівненської дотримувався правил дорожнього руху. Зіткнення відбулося на зустрічній смузі по ходу руху автомобіля "Skoda Octavia", державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, що вказує на порушення правил ДТП водієм ОСОБА_6 Розписку написав під тиском сина позивачки ОСОБА_8

Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належить на праві власності мікроавтобус- пасажирський "Mercedes-Benz 711", державний номерний знак НОМЕР_1, 1994 року випуску .

З оглянутої судом розписки, написаної власноручно ОСОБА_3 вбачається, що останній визнав, що він 03.02.2015р. керував автомобілем "Mercedes-Benz 711", державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив аварію з автомобілем "Skoda Octavia", державний номерний знак НОМЕР_2, який зобовязується відремонтувати.

ОСОБА_6 06.04.2015р. дав розписку згідно якої жодних претензій з приводу ДТП, яке сталося 03.02.2015р. в 13.20 год. між його транспортним засобом автомобілем "Skoda Octavia", державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобілем марки "Skoda Octavia", державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 немає та в подальшому мати не буде Матеріальний збиток та моральну шкоду відшкодовано повністю.

Зі змісту розписки не вбачається ким було відшкодовано шкоду

Висновком експерта № 50213/1 ПС визначено що вартість матеріального збитку , завданого власнику автомобіля "Skoda Octavia", державний номерний знак ВК6051А становить 44 271,41 грн.

Експертиза була проведена на підставі договору №50213/1 від 12.03.2015р. на замовлення ОСОБА_6 та оплачена ним в сумі 1400,00 грн. згідно квитанції № 18 від 16.02.2015р.

З висновку вбачається, що огляд автомобіля "Skoda Octavia", державний номерний знак НОМЕР_2 проводився в присутності власника ОСОБА_9 та представника відповідача ОСОБА_8 в с. Бронники, Рівненського району вул..Б.Хмельницького.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що він 03.02.2015р. виїхав на місце ДТП, про яке йому повідомив ОСОБА_3, де побачив, що ОСОБА_3 виїзжаючи на головну дорогу скоїв ДТП. ОСОБА_3 та ОСОБА_9 спілкувалися між собою. Хто викликав працівника ДАІ йому не відомо. ОСОБА_3 казав, що міліція не потрібна, так як у нього заберуть права, а у нього хвора жінка, тому він сказав, що послуг ДАІ не потребують. ОСОБА_3 погодився відремонтувати автомобіль ОСОБА_6, придбав деякі запчастини. В подальшому відмовився ремонтувати пошкоджений автомобіль.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 03.02.2015р. їхав в маршрутному таксі під керуванням ОСОБА_3, коли і як відбулося зіткнення не бачив, так як розмовляв по телефону. Дочекався ДАІ. Вважає, що водій маршрутного таксі не винний.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що від ОСОБА_12 йому стало відомо про ДТП в якій ОСОБА_3 вдарив шкоду-октавію». В цей же день до нього притягнули пошкоджений автомобіль, який він оглянув та виявив пошкодження , визначив які необхідні були запчастини. Автомобіль шкода залишався у нього, ремонту автомобіля він не проводив.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 суду показав, що 03.02.2015р. він їхав на власному автомобілі "Skoda Octavia", державний номерний знак НОМЕР_2 в бік вул..Малорівненської в м.Рівне, за м.8-10 побачив як з вул. Малорівненської виїхав автомобіль марки "Mercedes-Benz 711", державний номерний знак НОМЕР_1 і пересік йому дорогу в результаті чого він вїхав у заднє ліве колесо. Вважає, що ОСОБА_3 грубо порушив ПДР. Викликали міліцію, приїхали син власниці маршрутки, напарник. ОСОБА_3 написав йому розписку, що сам відремонтує йому автомобіль, розписку віддав йому. Працівник міліції сказав, що 100% винен в ДТП водій маршрутного таксі, протокол про адміністративне правопорушення не складали. Коли віддали автомобіль, то розписку віддав ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що 03.02.2015р. до нього зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що потрапив в ДТП . Ні учасником ні очевидцем події він не був. Був на місці ДТП. Син власниці маршрутного таксі викликав ДАІ, ОСОБА_3 писав розписку. В цей же день автомобіль "Skoda Octavia" затягнули в с.Бронники.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що дійсно 03.02.2015р. мала місце ДТП при виїзді з вул..Малорівненської в м.Рівне за участю транспортного засобу "Mercedes-Benz 711", державний номерний знак НОМЕР_1, 1994 року випуску під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "Skoda Octavia", державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску під керуванням ОСОБА_6. Відповідач ОСОБА_3 вини в скоєнні ДТП не визнав. Схема ДТП не складалася, перелік пошкоджень автомобілів на місці ДТП не складався , та не складався протокол про адміністративне правопорушення. В порушення ст..21 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» експлуатувався автомобіль марки "Mercedes-Benz 711", державний номерний знак НОМЕР_1, без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.Також судом було встановлено, що ОСОБА_3 в трудових відносинах з ОСОБА_5 не перебував.

За наведених обставин, та на підставі достовірно встановлених доказів, суд прийшов до висновку, що позивачем не надано достатніх достовірних доказів ( крім розписки ОСОБА_3, показань свідків, придбання відповідачем запчастин на незначну суму) на підтвердження вини ОСОБА_3 у вчинені ДТП, а судом таких доказів встановлено не було.

Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпоседній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, ст..ст. 1187, 1191 ЦК України, Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів прро відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», керуючись ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215, 225 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_5 в задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В.Панас