Справа № 137/1866/16-ц Провадження № 22-ц/772/3846/2016Головуючий в суді першої інстанції Гопкін П. В.
Категорія 50 Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, -

встановила:

03 жовтня 2016 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання , як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 25% усіх видів доходів відповідача, до закінчення навчання.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/8 частки від його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення останньою навчання, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати, збільшивши розмір стягуваних аліментів до ? з усіх видів доходів відповідача, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, недоведеність обставин, які мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з підстав, зазначених в ній, просила суд її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 проти апеляційної скарги заперечив, просив суд її відхилити, рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції з урахуванням положень ст. 182, 199 СК України, виходив з того, що батьки мають рівні обов'язки по утриманню дітей, зокрема , повнолітніх, які продовжують навчання, та дійшов висновку про можливість відповідача надавати таку допомогу в розмірі 1/8 частки від його заробітку (доходу) з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання, але не довше , ніж до досягнення 23 років.

З такими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися неможливо.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

По справі встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданого повторно 20.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 5).

Згідно з довідкою за № 953 від 12.09.2016 р., виданої Соснівською сільською радою Літинського району Вінницької області, позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 8).

Відповідно до довідки № 552/6.9.0-26 від 01.09.2016 р., виданої Донецьким Національним університетом, ОСОБА_2 є студентом першого курсу денної форми навчання із скороченим терміном навчання спеціальності «076 підприємство, торгівля, та біржова діяльність», спеціалізації «Економіка підприємства» економічного факультету Донецького національного університету. Період навчання з 01.09.2016 р. по 30.06.2018 р. (а.с. 7).

Згідно пояснень позивача, наданих в суді першої інстанції, остання отримувала стипендію в розмірі 800 грн. щомісячно.

Згідно з свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4, виданим 18.08.2001 р. виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, відповідач ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_9 (а.с. 28).

У шлюбі з ОСОБА_9 у відповідача народилося двоє дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 29,30).

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 07.10.2016 р., яке набрало законної сили 17.10.2016 року, у справі 137/1803/16-ц визначено стягувати із ОСОБА_3, на користь ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.09.2016 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 32-33).

Відповідно до довідки Літинського районного центру зайнятості за № 2009 від 04.11.2016 р., мати позивача - ОСОБА_6 в Літинському районному центрі зайнятості з 01.05.2016 р. по 31.10.2016 р. не зареєстрована (а.с. 34). Відомості про зайнятість ОСОБА_6 на момент судового розгляду справи в матеріалах справи відсутні.

Згідно з довідкою за № 41 від 11.11.2016 р. виданої ПП «Літинбудматеріали», ОСОБА_3 працює на вищезазначеному підприємстві з 06.06.2016 р. і займає посаду «садчик» (а.с. 40).

Відповідно до довідок про доходи відповідача за період з 01.05.2016 р. по 05.06.2016 р. та з 06.06.2016 р. по 31.10.2016 р. від 11.11.2016 р., ОСОБА_3 отримує постійно заробітну плату в середньому розмірі 5000 грн. (а.с. 41-42).

Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 травня становить 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень, тобто 30% прожиткового мінімуму складає від 435 грн. до 480 грн.

Суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши обставини справи, з урахуванням матеріального становища особи, яка звертається з відповідним позовом, платника аліментів, сплати відповідачем аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей , а також обов'язку обох батьків утримувати повнолітню дочку (сина) на час продовження нею (ним) навчання, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не було взято до уваги вимоги ст. 185 СК України, якою передбачено обов'язок того з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки правила ст. 185 СК України поширюються на правовідносини щодо обов'язку батьків по утриманню неповнолітніх дітей. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, передбачений гл. 16 СК України , однак норми цієї глави не поширюють дію положень ст. 185 СК України на правовідносини, які виникають між батьками з приводу їх участі в утримання повнолітніх дочки сина.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 24.12.2014 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розміру стягуваних аліментів.

Разом з тим, суд першої інстанції призначаючи стягнення аліментів з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років неправильно застосував норми матеріального права.

Так, згідно із ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Зокрема, ч.1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи, що з позовом ОСОБА_2 звернулася 03 жовтня 2016 року, з цього часу присуджуються стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць

Судом першої інстанції питання щодо допуску рішення до негайного виконання не вирішено.

Відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 307, п.4.ч.1 ст. 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2016 року змінити.

Викласти абзац другий резолютивної частини рішення в такій редакції.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, (паспорт серії НОМЕР_5 виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 18.03.1998 р., ІПН НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2, аліменти на утримання повнолітньої доньки яка продовжує навчання ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, (паспорт серії НОМЕР_6 виданий Староміським РВ УДМС України у Вінницькій області 07 жовтня 2014 р., ІПН НОМЕР_2) жительки АДРЕСА_1, у розмірі 1/8 частки від його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, тобто з 03 жовтня 2016 року і до закінчення останньою навчання, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Доповнити резолютивну частину рішення абзацом такого змісту:

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ Ю.Б. Войтко

/підпис/ І.М. Стадник

Згідно з оригіналом: