Справа № 308/2774/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2016 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Світлик О.М., при секретарі Гайданка Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород подання заступника начальника МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_1, погоджене начальником відділу ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника ТОВ «Автомобільна група Іврус» - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з погодженим начальником МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_2 поданням звернувся заступника начальника МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування вимог у поданні зазначається, що на виконанні в Ужгородському МВ ДВС Ужгородського МРУЮ знаходиться виконавче провадження по виконанню постанови № 11-3, виданої 10.06.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області про стягнення з ТОВ «Автомобільна група Іврус» на користь держави 41 292 грн. штрафу.

21.10.2015 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для самостійного виконання до 28.10.2015 року, однак у строк наданий для добровільного виконання, виконавчі документи боржником не виконано.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусове виконання рішення.

12.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, відносно коштів на рахунках боржника.

Відповідно до повідомлень банківських установ кошти достатні для задоволення вимог стягувачів на арештованих рахунках боржника не перебувають.

21.01.2016 року Ужгородським МВ ДВС направлено виклик керівнику боржника з вимогою зявитися до відділу ДВС 02.02.2016 року та надати пояснення стосовно тривалого невиконання рішення суду.

Однак, керівник боржника за викликом не зявився.

Також, 03.03.2016 року Ужгородським МВ ДВС направлено виклик керівнику боржника з вимогою зявитися до відділу ДВС 11.03.2016 року та надати пояснення стосовно тривалого невиконання рішення суду. Керівник боржника за викликом не зявився.

11.03.2015 року державним виконавцем складено акт відповідно до якого встановлено, що боржник на виклик не зявився, про причини невиконання рішення суду не повідомив.

Зазначає, що станом на 15.03.2016 року керівником боржника ОСОБА_3 не вчинено всіх дій спрямованих на повне виконання рішення суду.

Таким чином, просить суд винести ухвалу, якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянки України керівнику ТОВ «Автомобільна група Іврус» - ОСОБА_3, 04.06.1964 р. н., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, Виноградівський район, с. Хижа, вул. Шевченка,5.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. У судове засідання державний виконавець не з'явився, однак у своєму поданні про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України від 16.03.2016 року просить розглянути справу без участі державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов до висновку, що подання не обґрунтоване, державний виконавець до суду не з`явився, за таких обставин суд вирішує справу на підставі матеріалів подання.

Згідно матеріалів подання, встановлено, що на виконанні в МВ ДВС Ужгородського МРУЮ знаходиться виконавче провадження ВП № 49067502 з примусового виконання постанови № 11-3 від 10.06.2013 року, виданої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області про стягнення з ТОВ «Автомобільна група Іврус» на користь держави 41 292 грн. штрафу.

Так, згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Як передбачено п. 2 ст. 6 цього Закону, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 18 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Тобто, зазначене звернення здійснюється в межах повноважень державного виконавця як посадової особи органу державної влади.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобов'язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

Однак, при зверненні до суду із зазначеним поданням державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження керівнику ТОВ «Автомобільна група Іврус» - ОСОБА_3 тільки на те, що остання має боргові зобов'язання.

Таким чином, оцінюючи представлені суду докази у їх сукупності, суд не вбачає об'єктивних доказів того, що боржник ухиляється від сплати заборгованості, що виникла за

Враховуючи наявні матеріали подання, суд приходить до висновку про те, що в поданні відсутні необхідні дані, які в даному випадку повинні бути зазначені в ньому та підтвердженні відповідними доказами згідно з вимогами діючого законодавства України, а також відсутні докази ухилення від виконання зобовязання боржником, за таких підстав в задоволенні даного подання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 1, 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання заступника начальника МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника ТОВ «Автомобільна група Іврус» - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4