Справа №205/4293/16-ц
Провадження №2/0203/1634/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

02 червня 2016 року позивачка звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від липня 2005 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3).

17 жовтня 2016 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська справу було передано за підсудністю на розгляд Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 32).

Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач та його представник заперечували проти нього в частині визначення місця проживання дитини (за місцем проживання позивачки).

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 23.07.2005 року (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання якого на час вирішення справи не визначено через наявність з цього приводу між сторонами спору (а.с. 5).

Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, зникнення у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від липня 2015 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин.

Позивачка зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і збереження сімї неможливе.

Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами немає.

За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Ураховуючи думку позивачки, суд вважає за необхідне змінити її прізвище на дівоче.

Керуючись статтями 4 11, 18, 57 60, 208, 209, 212 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 23 липня 2005 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис №254), розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 змінити на дівоче Орлова.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК України, і може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його постановлення. У разі якщо рішення було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 23 грудня 2016 року.

Суддя М.О. Католікян