№ 243/4597/16-ц
№ 2/243/2420/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 липня 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Руденко Л.М.
при секретарі - Кобець О.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Бахмутської райдержадміністрації про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитинибез дозволу батька, -
06.06.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Бахмутської райдержадміністрації Донецької області про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей без згоди батька за кордон, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 11 грудня 2004 року вона, ОСОБА_3, вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний шлюб був зареєстрований Горлівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів, в цей же день, був зроблений відповідний актовий запис за № 1424.Після укладення шлюбу вона змінила прізвище на ОСОБА_2.
У шлюбі у них народились діти:
донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2;
донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3;
Шлюбні відносини між ними не склалися. Фактично вони припинили спільне проживання з грудня 2014 року. Коли почалась АТО, вона переїхала до батьків в місто Сіверськ Бахмутського району Донецької області, а чоловік залишився в місті Горлівка Донецької області. Місце його знаходження мені не відоме.
Весь час, починаючи з моменту припинення спільного проживання, наші спільні діти - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживають разом з позивачем, за її місцем проживання і суперечок про визначення місця проживання дитини, між позивачем та відповідачем немає і ніколи не було.
Вона матеріально утримує і належним чином дбає про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний і моральний розвиток.
З травня 2014 року по даний час, на території Донецької області та в місті Бахмут і Бахмутському районі зокрема, проводяться заходи в рамках антитерористичної операції. Дані заходи являють собою безпосередню загрозу для життя і здоров'я населення.
У місті Москва РФ, проживає мій рідний брат: ОСОБА_6. Враховуючи цю обставину, вона має намір, разом із дітьми, відвідати своїх рідних в місті Москва РФ і не піддавати своє життя та життя дітей небезпеці.
З початку грудня 2014 року по даний час, вона неодноразово зверталася до свого чоловіка - ОСОБА_2, з проханням дати їй дозвіл на виїзд за кордон разом з нашими малолітніми дітьми, у зв'язку з безпосередньою небезпекою для їх життя, проте, не дивлячись на безпосередню небезпеку для життя наших дітей, її чоловік - ОСОБА_2, безпідставно не дає згоди на виїзд дітей за межі України. Відповідач спекулює дітьми, в категоричній формі відмовляє їй в її проханні, діючи всупереч інтересів дітей.
При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали і обґрунтовували його відмову, він не приводить.
Тому вона змушена звернутися до суду з приводу даного питання - дозвіл на виїзд за кордон моїх доньок - малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
З гідно ст. 4 ч. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» у разі відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон, виїзд може бути дозволений на підставі рішення суду.
Згідно п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення (затверджені ПКМ України № 231 від 31 березня 1995 з наступними змінами та доповненнями) у разі відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, виїзд може бути дозволений за рішенням суду.
Просить суд:
- Визнати відмову ОСОБА_2 на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження - безпідставною.
- Дозволити мені, ОСОБА_1, виїзд за кордон, з малолітніми дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцями міста Горлівка Донецької області, без згоди батька ОСОБА_2, строком на 1 (один) рік.
- Стягнути з відповідача на мою користь всі понесені мною судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні не були присутні, але надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, підтримали позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Представник третьої особи в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, прийняти рішення на розсуд суду.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.
Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Позивач проживала з відповідачем однією сім'єю з реєстрацією шлюбу прожили разом понад 10 років з грудня2004 по грудень 2014 роки по у місті Голрівка та мають спільних дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8,9).
В даний час в ОСОБА_1 виникла потреба оформити свій виїзд та виїзд дітей за кордон з метою відвідування родичів, які там мешкають. Проте для цього згідно вимог законодавства
необхідно отримати в тому числі нотаріально посвідчену згоду батька про надання ним згоди на тимчасовий виїзд дітей за кордон. Однак ОСОБА_1 немає можливості отримати таку згоду відповідача, так як місце мешкання його не відомо і він перебуває у розшуку.
Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України від 21.01.1994 року № 3857-ХХ11 "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (зі змінами) та постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.
Суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню частково, а саме необхідно надати дозвіл на виїзд малолітнім дітям ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, за кордон, а саме в м. Москву Російської Федерації, в супроводі матері, без згоди батька дитини - ОСОБА_2, а в іншій частині - позов залишити без задоволення, так як позивач не надав жодного доказу, який би вказував на те, що відповідач не надає такого дозволу, і крім того він перебуває у розшуку.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 10, 11, 30, 209, 213-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Бахмутської райдержадміністрації Донецької області про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитинибез дозволу батька, задовольнити частково.
Надати дозвіл на виїзд за кордон малолітнім дітям ОСОБА_4, 21.02.2005року народження та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, без згоди батька дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, строком на один рік, з дня набуття даного рішення чинності.
В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: