АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5346/16 Справа № 175/4301/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року м. Дніпро

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Єлізаренко І.А.

суддів Калиновського А.Б., Свистунової О.В.,

за участі секретаря Гулієва М.І.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "ВАШ АВТО" на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "ВАШ АВТО" про визнання недійсним договору фінансового лізингу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовною заявою до ТОВ "Лізингова компанія "ВАШ АВТО" про визнання недійсним договору фінансового лізингу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, які в ході судового розгляду уточнювалися, позивач посилалась на те, що 22 липня 2015 року між нею та відповідачем було укладено договір фінансового лізингу №000108, предметом якого став автомобіль марки ЗАЗ VIDA. На виконання умов зазначеного договору, нею було перераховано на рахунок відповідача адміністративний платіж в розмірі 18 742 грн. 50 коп. Посилаючись на те, що спірний договір містить в собі несправедливі умови, нотаріально не посвідчений, а відповідач, при його укладенні, взагалі, не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності ліцензії на надання фінансових послуг, до яких відносяться послуги з фінансового лізингу, просила визнати зазначений договір фінансового лізингу недійсним та стягнути сплачені нею кошти в якості адміністративного платежу в сумі 18 742 грн. 50 коп.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2016 року заяву ТОВ "Лізингова компанія "ВАШ АВТО" про перегляд заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року залишено без задоволення.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2016 року виправлено описки в оскаржуваному судовому рішенні.

В апеляційній скарзі ТОВ "Лізингова компанія "ВАШ АВТО", посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

З даним висновком погоджується і судова колегія виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, 22 липня 2015 року між ТОВ Лізингова компанія "ВАШ АВТО" та ОСОБА_2 було укладено договір фінансового лізингу №000108, предметом якого є автомобіль марки ЗАЗ VIDA (а.с.7-18).

На виконання умов зазначеного договору, 22 липня 2016 року, лізингоодержувачем (ОСОБА_2А.) було сплачено лізингодавцю (ТОВ "Лізингова компанія "ВАШ АВТО") суму розміром 18 742 грн. 50 коп. в якості адміністративного платежу за договором (а.с.21, 22).

Статтею ст.806 ЦК України визначено, що договір лізингу - це домовленість сторін де одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

З аналізу вказаної норми можна дійти висновку, що договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору найму (оренди) та договору купівлі-продажу, а тому до відносин повязаних з виконанням такого договору застосовуються положення цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю продаж та Закон України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до ч.1, 2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 18 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено самостійні підстави визнання угоди недійсною, в якій закріплено одну з підстав недійсності правочину несправедливість умов договору.

Несправедливість умов договору полягає в порушенні принципу добросовісності та порушенні істотного дисбалансу договірних прав, обовязків сторін, які спрямовані на завдання шкоди споживачу.

Аналізуючи пункти 1.4, 10.4, 10.5, 10.13, 10.14, 10.18, 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, 12.8 оскаржуваного договору фінансового лізингу №000108 від 22 липня 2015 року можна дійти висновку, що даний правочин по своїй суті спрямований на захист інтересів лише лізингодавця і на звуження його відповідальності, що свідчить про суттєву диспозицію між правами та обовязками сторін, а наявність механізму зміни вартості платежів та розміру предмета лізингу тільки лізингодавцем слугує лише цьому підтвердженням, оскільки позбавляє лізингоодержувача будь-яким чином впливати на зміну істотних умов договору, що свідчить про недійсність укладеного правочину.

Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Згідно пункту 4 частини першої статті 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних

осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1 статті 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг").

Відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" ст. 1,4, 5, 7 до фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.

Отже, лізингова компанія належить до фінансової установи, яка в даному випадку здійснює діяльність спрямовану на залучення фінансових активів та їх адміністрування для придбання товарів у групах, тобто надає фінансові послуги, а тому потребує наявності відповідної ліцензії.

Крім того, з урахуванням того, що на договір фінансового лізингу розповсюджуються норми цивільного кодексу, які регулюють відносини з приводу найму (оренди), то у відповідності до ст.799 ЦК України такий договір укладається у письмовій формі, а у випадку участі в ньому фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оскільки, укладений договір фінансового лізингу містить несправедливі умови, у ТОВ "Лізингова компанія "ВАШ АВТО" відсутня ліцензія на здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів та їх адміністрування, та з урахуванням відсутності нотаріального посвідчення договору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача та визнання недійсним договору фінансового лізингу, стягнення коштів сплачених позивачем в рахунок виконання умов договору.

Така ж позиція викладена у постановах Верховного суду України у справах №6-65цс16 від 11 травня 2016 року та №6-3020цс15 від 11 травня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги стосовно відсутності необхідності отримання відповідачем відповідної ліцензії та відсутності необхідності нотаріального посвідчення оскаржуваного договору є безпідставними та не ґрунтуються на законі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач під час підписання договору був обізнаний з усіма його умовами та питань повязаних з їх нечесністю в останнього не виникало, не заслуговує на увагу, оскільки матеріальне право України забороняє укладання договорів, за якими одна із сторін знаходиться в суттєвій перевазі над іншою.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення норм права.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "ВАШ АВТО" відхилити.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді