01.09.2016 Єдиний унікальний номер 205/3790/16-ц
УХВАЛА

01 вересня 2016 року м. ДніпропетровськСправа № 205/3790/16-ц
4-с/205/23/16

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариства Комерційний банк «Приватбанк», на постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанови державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3, а саме на: постанову від 21.04.2016р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 50932645, постанову від 29.04.2016р. про стягнення виконавчого збору у сумі 98 183,00 грн. та постанову від 29.04.2016р. про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 180,00 грн.

Скарга мотивована тим, що державний виконавець відкрив виконавче провадження після спливу строку предявлення виконавчого листа №2/205/440/2013 від 21.03.2013р. до виконання.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, натомість її представник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересовані особи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши викладені у скарзі обставини, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 21.03.2013р. видано виконавчий лист № 2/205/440/2013р. про примусове виконання рішення суду від 14.01.2013р. щодо солідарного стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № 14127 від 11.06.2007р. в розмірі 91 931,78 Євро (що за курсом НБУ станом на 19.12.2011 року становить 981 831,41 грн.), яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 48 893,14 Євро, заборгованості по сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 28 297,47 Євро, пені за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 14 741,17 Євро.

Звертаючись до суду із скаргою на постанови державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3О від 21.04.2016р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 50932645, від 29.04.2016р. про стягнення виконавчого збору у сумі 98 183,00 грн. та від 29.04.2016р. про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 180,00 грн., які винесені у звязку з виконанням вищевказаного виконавчого листа, заявник посилається на те, що виконавче провадження було відкрито з порушенням строку предявлення виконавчого документу до виконання, оскільки у вказаному виконавчому листі, виданому 21.03.2013р., зазначено, що строк його предявлення до виконання становить один рік.

За змістом ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається, зокрема, строк його предявлення до виконання.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Водночас, з наданих Ленінським ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ копій матеріалів виконавчого провадження № 48784156 вбачається, що 18.09.2015р. державним виконавцем виносилась постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, а постановою від 16.11.2015р. державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачеві згідно з ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.5 ч.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст.23 Закону України «про виконавче провадження» після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, враховуючи, що виконавчий лист № 2/205/440/2013 від 21.03.2013р. було повернуто стягувачеві 16.11.2015р., а останній повторно звернувся до відділу виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження 21.04.2016р., суд доходить висновку, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.04.2016р. ВП № 50932645 державним виконавцем Ленінського ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ ОСОБА_3 було дотримано строки предявлення виконавчого документу, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2016р. винесена державним виконавцем з дотриманням встановлених вимог, а інших підстав неправомірності оскаржуваних постанов заявником не наведено, у суду відсутні підстави для задоволення скарги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 18, 22, 26, 47 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.383, 386, 387, 388 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариства Комерційний банк «Приватбанк», на постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3, відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_6