Справа № 523/5412/15-ц
Провадження №2/523/1455/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року Суворовський районний суд місті ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Гудіної Н.І.,

при секретарі Мельніченко Г.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1

справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2015 року ТОВ «Кей-Колект» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за наступних обставин.

17 серпня 2005 року АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 уклали Кредитний договір № 3071-08 ОФ Н.

В подальшому, 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу № 1, на підставі якого, як зазначає позивач, до нього перейшли права вимоги, які виникли із згадуваного кредитного договору, у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

У порушення норм закону та умов договору ОСОБА_2 зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав.

У зв'язку з чим, станом на 01 грудня 2013 року утворилася заборгованість в сумі 31 015 (тридцять одна тисяча п'ятнадцять) доларів США 90 центів, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 489 151 (двісті тридцять дві тисячі чотириста тридцять сім) гривень 76 копійок, яка складається з заборгованості по кредиту в розмірі 19 501,00 доларів США, заборгованості за процентами в розмірі 11 514,90 доларів США.

У звязку з тим, що в добровільному порядку ОСОБА_2 не бажає погашати заборгованість, ТОВ «Кей-Колект» просить стягнути вищезазначену суму та судові витрати по справі з відповідача.

У судове засідання представник позивача ТОВ «Кей-Колект» не зявився, однак надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник за довіреністю ОСОБА_1 в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника відповідача до суду надійшла письмова заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, в задоволені позову просив відмовити з підстав викладених у письмових поясненнях.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» належить відмовити за таких обставин.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 17 серпня 2005 року АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 уклали Кредитний договір № 3071-08 ОФ Н (а.с. 6-13).

Відповідно до умов зазначеного кредитного договору Банк зобовязався надати Позичальнику кредит у сумі 23 500 доларів США терміном по 17 серпня 2026 року, а Позичальник зобовязувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту.

В забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за Кредитним договором № 3071-08 ОФ Н між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 16 вересня 2005 року було укладено іпотечний договір , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 1798, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу № 1 (а.с. 36-40, 107-111) та Договір відступлення прав за іпотечними договорами (а.с. 102-104), на підставі яких до ТОВ «Кей-Колект» перейшли права вимоги, які виникли з Кредитного договору № 3071-08 ОФ Н та іпотечного договору від 16 вересня 2005 року.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязання здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що права вимоги за Кредитним договором № 3071-08 ОФ Н від 17 серпня 2005 року та Іпотечним договором від 16 вересня 2005 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1798, перейшли до ТОВ «Кей-Колект» у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

ОСОБА_2 свої зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував. В звязку з чим, згідно Довідки розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 3071-08 ОФ Н від 17 серпня 2005 року (а.с. 5) станом на станом на 01 грудня 2013 року утворилася заборгованість в сумі 31 015 (тридцять одна тисяча п'ятнадцять) доларів США 90 центів, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 489 151 (двісті тридцять дві тисячі чотириста тридцять сім) гривень 76 копійок, яка складається з заборгованості по кредиту в розмірі 19 501,00 доларів США, заборгованості за процентами в розмірі 11 514,90 доларів США.

Як визначено ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 1054 ЦК України передбачається, що по кредитному договору Банк зобовязується надати кредит позичальнику, в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Таким чином, ТОВ «Кей-Колект», як новий кредитор, внаслідок порушення умов спірного кредитного договору дійсно набуло право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором № 3071-08 ОФ Н від 17 серпня 2005 року.

Належить прийняти до уваги, що Іпотечний договір від 16 вересня 2005 року має акцесорний характер по відношенню до Кредитного договору № 3071-08 ОФ Н від 17 серпня 2005 року, оскільки забезпечує належне виконання основного зобовязання. Тому, вирішуючи зазначений судовий спір потрібно дослідити також й положення, закріплені в іпотечному договорі, що був укладений між сторонами.

Відповідно до п. 4.1 Іпотечного договору від 16 вересня 2005 року, звернення стягнення здійснюється іпотекодержателем, зокрема, у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором або порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим договором.

Згідно положень п. 4.2 Іпотечного договору, звернення стягнення щодо предмета іпотеки може здійснюватися, в тому числі, згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до умов розділу 5 цього договору.

Приписами ст. 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

- передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

- право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Відповідно до інформаційної довідки № 55378719 від 17 березня 2016 року 18 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27847578 від 18.01.2016 року номер запису про право власності: 12945332.

Відповідно до вказаного рішення ТОВ «Кей-Колект» набуло права власності на обєкт іпотеки. Тим самим, здійснено позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку».

Як закріплено положеннями ч. 6 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобовязання є недійсними.

Таким чином, обставини справи свідчать про те що, ТОВ «Кей-Колект» самостійно обрано спосіб стягнення заборгованості за спірним кредитним договором, а саме, звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Як зазначає представник відповідача у письмових поясненнях у ОСОБА_2 не має претензій до ТОВ «Кей-Колект» з приводу переоформлення права власності на предмет іпотеки: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2.

В звязку з чим, суд дійшов висновку про те, що позасудове врегулювання (погашення) зобовязань за Кредитним договором № 3071-08 ОФ Н від 17 серпня 2005 року шляхом переоформлення права власності на відповідний предмет іпотеки належить вважати завершеним.

Таким чином, ТОВ «Кей-Колект», набувши права власності на обєкт іпотеки, здійснило позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 36 Закону України «Про іпотеку» та відповідно до положень ч. 6 зазначеної статті втратило право вимоги до відповідача з приводу подальшого виконання зобовязань за спірним кредитним договором.

А відтак, у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» про стягнення заборгованості належить відмовити.

Такої ж позиції дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ під час розгляду аналогічної справи (ухвала від 25 червня 2014 року по справі № 6-20030св14).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 514, 516, 526, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57, 60, 61, ч. 1 ст. 77, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя-