Справа № 645/3085/16-ц
Провадження № 2/645/1939/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 вересня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Іващенко С.О.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 1500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначала, що вона з відповідачем перебували у шлюбі, який був розірвано 14.05.2009р.. Від даного шлюбу, сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини, оскільки доходу, який вона отримує, не вистачає на утримання її малолітнього сина. Також зазначає, що дитина має хворобу зору та перебуває на обліку у Харківській міській офтальмологічній клініки ім.. ОСОБА_5. Та потребує постійного лікування.

У судове засідання позивач не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась заздалегідь і належним чином, надала до суду заяву про підтримання позову, просить позов задовольнити, розглянути справу у її відсутність, винести заочне рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином .

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірваний 14.05.2009р. ( свідоцтво про розірвання шлюбу від 14.05.2009р. видане Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції серія І-ВЛ № 089636).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (свідоцтво про народження 1-ВЛ № 055153 виданого 01.08.2006 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 483), згідно якого сторони є батьками дитини.

Як вбачається з довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця №57 №1634 від 31.05.2016р. неповнолітній ОСОБА_4 проживає та зареєстрований за місцем реєстрації та проживання матері - позивача ОСОБА_6

Згідно довідкокКЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка№7», неповнолітній ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у лікарів офтальмолога та невропатолога.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, відповідач не надає на утримання своєї неповнолітньої дитини матеріальної допомоги.

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження",а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Згідно зіст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій суміст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Суду не надано доказів про наявність у відповідача регулярного стабільного доходу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї.

Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину та визначення розміру аліментів у частці від доходу заробітку.

Водночас ч. 2ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому вст. 141 СК України зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Позивачем надані медичні довідки про перенесені захворювання дитини, яка має діагноз гастроентероколіт у тяжкій формі.

Положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини та приписи ч .ч. 7, 8 ст. 7 СК України зобов'язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із як найкращого забезпечення їх інтересів.

При таких обставинах, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду.

Аліменти підлягають стягнення з відповідача з 22 червня 2016 року, з часу звернення позивача до суду з позовною заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти.

Обов'язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення, керуючись при цьому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за № 1078, з наступними змінами та доповненнями.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст.84, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 215, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_7 Вікторівни до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500,00 грн., починаючи з 22 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 в межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь державного бюджету України (Отримувач коштів - УДК у Фрунзенському р-ні м. Харкова, код отримувача - 37999669, банк - ГУДКУ у Харківській області МФО 851011, КОД класифікації доходів бюджету 22030001, № доходного рахунку щодо сплати судового збору 0010, код суду ) судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК України.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення .

СУДДЯ: