У х в а л а

іменем україни

30 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Дьоміної О.О.,Демяносова М.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_4, на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 12 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4, яка на підставі довіреності діяла в інтересах ОСОБА_5, звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 3 листопада 1994 року ОСОБА_5 було виділено земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1, межі земельної ділянки були винесені в натурі. 30 жовтня 1995 року затверджено генеральний план забудови вказаної земельної ділянки та погоджено з відповідними комунальними службами, у тому числі із публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» (далі - ПАТ «Волиньгаз»). Під час будівництва капітальної огорожі ОСОБА_6 почав чинити їй перешкоди, мотивуючи це тим, що частина земельної ділянки, яка межує з її земельною ділянкою, знаходиться у нього в оренді, а також його газова труба проходить по земельній ділянці, що належить ОСОБА_5 Звернувшись до ПАТ «Волиньгаз» з вимогою припинити газопостачання по трубі, яка знаходиться на її земельній ділянці та зобов'язання ОСОБА_6 усунути перешкоди користуватися її власністю шляхом приведення належного йому вводу газопроводу відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачанню України, проте її вимоги не виконані. Вказувала, що своєї згоди на погодження проекту та будівництво газового вводу через належну їй земельну ділянку до житлового будинку ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 вона не давала, договір сервітуту також не укладався.

З огляду на викладене позивачка просила суд усунути перешкоди в користуванні належної ОСОБА_5 земельною ділянкою шляхом припинення газопостачання та приведення розташування газопроводу, що пролягає по її території, відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачанню України та стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_5 моральну шкоду, яку вона оцінювала у розмірі 20 тис. грн.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 3 червня 2015 року, позов ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, задоволено частково. Зобов'язано ПАТ «Волиньгаз» за свій рахунок усунути перешкоди ОСОБА_5 у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом приведення розташування газопроводу у відповідність до Правил безпеки систем газопостачання України. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року вище вказані судові рішення скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 12 січня 2016 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, поданій представником ОСОБА_4, просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу передати на новий судовий розгляд, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та не правильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем у порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК України не доведено факту порушення відповідачами її права на користування і розпорядження земельною ділянкою, оскільки відповідно до акта визначення місцезнаходження газового вводу до будинку АДРЕСА_2 від 07 червня 2007 року, схеми газового вводу та листа від 12 червня 2007 року № 474, оформлених Ковельським управлінням по газопостачанню та газифікації ВАТ «Волиньгаз» підвідний газопровід до будинку відповідача ОСОБА_6 не проходить по належній ОСОБА_5 земельній ділянці, а отже не порушує її право користування та розпорядження даною земельною ділянкою.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 12 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

О.О.Дьоміна

М.В.Демяносов