233 № 2-21/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

за участю секретаря Поварніциної А.С.,

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, закінченого ухваленням рішення Центрально-Міського районного суду м.Макіївки Донецької області від 18 травня 2011 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Донецької області від 31 жовтня 2011 року, -

В С Т А Н О В И В :

11 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження, а саме рішення у цивільній справі № 2-21/11 за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Донецька залізниця» про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, закінченій рішенням Центрально-Міського районного суду м.Макіївки Донецької області від 18 травня 2011 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Донецької області від 31 жовтня 2011 року. Після розгляду вказаної справи заявниця отримала виконавчий лист, який нею було передано на виконання до відповідного відділу ДВС, але у звязку із проведенням АТО виконавчий лист було втрачено. Тому їй необхідно поновити вказане рішення суду для подальшого звернення щодо отримання дублікату виконавчого листа.

Відповідно до ст.404 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи. Як вбачається зі змісту заяви, рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 ухвалив Центрально-Міський районний суд м.Макіївки Донецької області.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам. Зокрема, для справ, підсудних Центрально-Міському районному суду м.Макіївки Донецької області, визначена підсудність Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин заява ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження підлягає розгляду Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області.

Заявниця ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду її заяви, однак вона в судове засідання не прибула, її представник ОСОБА_1 підтримала вимоги щодо відновленого втраченого судового провадження і просила їх задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи,суд вбачає підстави для відновлення втраченого судового провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України. Згідно зі ст. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду. Стаття 408 ЦПК України передбачає, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Судом встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м.Макіївки Донецької області від 18 травня 2011 року по цивільній справі № 2-21/11 позов ОСОБА_3 до Державного підприємства «Донецька залізниця» про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_3 на відшкодування втраченого заробітку одноразово за період з 23 вересня 2008 року по 31 травня 2011 року включно 13 724 грн. 65 коп., а з 01 червня 2011 року безстроково щомісячно в розмірі 55% мінімальної заробітної плати, яка встановлена законом; витрати на лікування в розмірі 1763,69 грн.; у відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень; в задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 31 жовтня 2011 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2, рішення Центрально-Міського районного суду м.Макіївки Донецької області від 18 травня 2011 року змінено, стягнуто з Державного підприємства «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн., в інший частині рішення залишено без змін; апеляційну скаргу Державного підприємства «Донецька залізниця» відхилено.

Факт ухвалення Дебальцевським міським судом Донецької області відповідного рішення, зміст цього рішення, склад учасників процесу підтверджується копіями рішення у цивільній справі № 2-21/11 за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Донецька залізниця» про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, розглянутій 18 травня 2011 року Центрально-Міським районним судом м.Макіївки Донецької області (а. с. 8-11); рішення Апеляційного суду Донецької області від 31 жовтня 2011 року (а.с.5-7), виконавчого листа (а.с.3).

Нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м. Дебальцеве Донецької області.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції на час її проведення може бути встановлено спеціальний порядок; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу.

Цивільні справи, що перебували в архіві Центрально-Міського районного суду м.Макіївки Донецької області, у звязку із дією розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року щодо зміни територіальної підсудності справ на зберігання до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області не надходили.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному законодавству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим висновок про можливу втрату судового провадження в цивільній справі № 2-21/11 за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Донецька залізниця» про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя.

Для відновлення тексту рішення Центрально-Міського районного суду м.Макіївки Донецької області від 18 травня 2011 року по справі № 2-21/11 також окрім наданих заявником копій, використано електронну копію рішення Центрально-Міського районного суду м.Макіївки Донецької області від 18 травня 2011 року по справі № 2-21/11, яка підписана електронним цифровим підписом судді та внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень (а.с.15-19).

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року № 1007).

Згідно з абз.4 п.3 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму. П.п.12-13 Порядку передбачено, що суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе встановити точний і повний зміст рішення Центрально-Міського районного суду м.Макіївки Донецької області від 18 травня 2011 року по справі № 2-21/11 та рішення Апеляційного суду Донецької області від 31 жовтня 2011 по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Донецька залізниця» про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя та в цій частині відновити втрачене судове провадження в цивільній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 402-409 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Донецька залізниця» про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, закінченого ухваленням рішення Центрально-Міського районного суду м.Макіївки Донецької області від 18 травня 2011 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Донецької області від 31 жовтня 2011 року, - задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження в цивільній справі № 2-21/11, яка розглядалась Центрально-Міським районним судом м.Макіївки Донецької області, за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Донецька залізниця» про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя в частині встановлення змісту рішень Центрально-Міського районного суду м.Макіївки Донецької області від 18 травня 2011 року та Апеляційного суду Донецької області від 31 жовтня 2011 року.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Центрально-Міського районного суду м.Макіївки Донецької області від 18 травня 2011 року по справі № 2-21/11 (повний текст) в наступній редакції:

«Центрально-Міський районний суд м.Макіївки

Справа № 2-21/11

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2011 року Центрально-Міський районний суд міста Макіївки Донецької області в складі головуючого судді Яременко І.В.

при секретарі Анохіної Л.В.

за участю адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Макіївці справу

за позовом ОСОБА_3

до Державного підприємства «Донецька залізниця»

про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Донецька залізниця»про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, в якому зазначила, що 23.09.2008 року близько 11 годин 40 хвилин в районі пункту зупинки потягів «1110 кілометр», що розташований на перегоні руху «станція Кринична станція Макіївка»під час її переходу через залізницю до колії, на яку прибував електропотяг № 6206 «Волинцево - Ясинувата», на неї здійснив наїзд вказаний електропотяг № 6206 під керуванням машиніста ОСОБА_5 та помічника машиніста ОСОБА_6, які перебували з відповідачем в трудових відносинах, та під час цієї дорожньо-транспортної пригоди виконували свої трудові обовязки. Внаслідок ДТП її було травмовано, з 23.09.2008 року по 27.11.2008 року вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КМУ «Клінічна руднична лікарня»м.Макіївки з діагнозом: Закритий чрезацетобулярний перелом зліва, перелом сидаліщної кістки зліва. Закритий перелом бокової маси хрестця з невеликим зміщенням. Закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку. Постановою помічника Донецько-Ясинуватського транспортного прокурора від 15.08.2008 року в порушенні кримінальної справи відносно машиніста електропотягу ОСОБА_5 та помічника машиніста ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ст. 276 КК України по факту її травмування було відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України за відсутністю в їх діях складу злочину. 03-04 січня вона була оглянута судово-медичним експертом, висновком якого наявні у неї ушкодження здоровя віднесені до категорії тяжких, як небезпечні для життя та повязані із стійкою втратою працездатності більше 1/3. Висновком спеціалізованої МСЕК від 06.04.2009 року внаслідок отриманих ушкоджень вона визнана інвалідом другої групи безстроково та їй рекомендовані: лікарня відновлювального лікування, центр реабілітації, санаторно-курортне лікування, милиці, тростина. Просила стягнути на її користь витрати на лікування в сумі 5205грн.12 коп., на відшкодування моральної шкоди 500 000 грн. В частині стягнення втраченого заробітку позивач ОСОБА_3 протягом розгляду справи неодноразово змінювала розмір позовних вимог, остаточно 18.05.2011 року. Просила стягнути втрачений заробіток з 23.09.2008 року по травень 2011 року включно в сумі 13 724,65 грн., починаючи з 1.06.2011 року безстроково стягувати щомісячно втрачений заробіток в розмірі 55% мінімальної заробітної плати, яка встановлена законом. При цьому посилалась на висновок комісійної судово-медичної експертизи, яким ступінь стійкої втрати її працездатності від ушкодження здоровя внаслідок ДТП складає 55%.

Представник позивача ОСОБА_7, що діє за довіреністю, в судовому засіданні просив вважати його поясненнями по справі текст позовної заяви, підтримав позовні вимоги просив їх задовольнити, стягнути з ДП «Донецька залізниця»на користь ОСОБА_3 втрачений заробіток з 23.09.2008 року по травень 2011 року включно в сумі 13 724,65 грн., починаючи з 1.06.2011 року безстроково стягувати щомісячно втрачений заробіток в розмірі 55% мінімальної заробітної плати, яка встановлена законом, а також витрати на лікування в сумі 5205грн.12 коп., на відшкодування моральної шкоди 500 000 грн.

Представник відповідача ДП «Донецька залізниця»ОСОБА_8, що діє за довіреністю, у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки порушень в діях локомотивної бригади, а також в режимі управління поїзду не встановлено, факт відсутності вини з боку відповідача підтверджується постановою Донецько-Ясинуватської транспортної прокуратури про відмову в порушенні кримінальної справи від 15 жовтня 2008 року. Позивача травмовано внаслідок власної необережності, в результаті знаходження в небезпечній зоні на колії. Не заперечував, що потяг № 6206 «Волинцево - Ясинувата», яким була травмована позивач ОСОБА_3, є джерелом підвищеної небезпеки.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах.

Постановою помічника Донецько-Ясинуватського транспортного прокурору про відмову в порушенні кримінальної справи від 15 жовтня 2008 року підтверджено, що 23.09.2008 року електропотягом № 6206 сполученням «Волинцеві-Ясинувата»під керуванням машиніста прядченко С.І. на пункті зупинки 1110 км перегону Кринична Макіївка травмовано гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В порушенні кримінальної справи відмовлено відносно машиніста потягу ОСОБА_5 та помічника машиніста ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ст. 276 КК України по факту травмування ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на підставі п.2 ст.6 КПК України за відсутністю в їх діях складу злочину. Також зроблений висновок, що ОСОБА_9 та ОСОБА_3 травмовані електропотягом № 6206 через власні дії, тобто внаслідок власної необережності, а також в результаті знаходження в опасній зоні на колії (арк.с.10).

З епікризу № 762 складеного КУ «Клінічною руднічною лікарнею»вбачається, що хвора ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходилась на стаціонарному лікуванні в травмотологічному відділенні з 23.09.2008 року по 27.11.08 року з діагнозом: Закритий чрезацетобулярний перелом зліва, перелом сидаліщної кістки зліва із зміщенням. Закритий перелом бокової маси хрестця з невеликим зміщенням. Закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку (акр.с. 14).

Висновком спеціалізованої травмотологічної МСЕК від 06.04.2009 року внаслідок отриманих ушкоджень ОСОБА_3 визнана інвалідом другої групи безстроково та їй рекомендовані: лікарня відновлювального лікування, центр реабілітації, санаторно-курортне лікування, милиці, тростина (арк.с. 12-13).

Актом судово-медичного дослідження № 75 встановлено, що під час надходження ОСОБА_3 на стаціонарне лікування у неї були виявлені: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий чрезацетобулярний перелом кісток тазу зліва, перелом бокової маси хрестця, перелом сідаліщної кістки зліва із зміщенням відламків, оскладнений травматичним шоком та постгемаррогічною анемією тяжкого ступеню, які утворились від дії тупого предмету, що могло мати місце при наїзді рухаючимся залізничним транспортом, у вказаний термін та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя та повязаних зі стійкою втратою загальної працездатності більше 1/3 (арк.с. 15-16).

Висновком судово-медичної експертної комісії № 32 від 09.07.2010 року ОСОБА_3 внаслідок отриманих травм 23.09.2008 року, які могли мати місце під час наїзду рухаючимся залізничним транспортом, встановлено 55% (пятдесят пять ) стійкої втрати працездатності (арк.с.75-77).

З інвентарної картки обліку основних засобів вбачається, що електропоїзд № 6206 ЄР2Т-2211 перебуває на балансі ДП «Донецька залізниця»(арк.с. 49-51).

Таким чином, відповідач є володільцем та утримувачем електропоїзду № 6206 ЄР2Т-2211, який є транспортним засобом та джерелом підвищенної небезпеки та відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України зобовязаний відшкодувати завдану шкоду.

В судовому засіданні підтверджені витрати здійснені позивачкою на лікування після отриманих травм внаслідок ДТП 23.09.2008 року, в сумі 1763,69 грн., що вбачається з наданих копій чеков (арк.с. 102,103,104,105,106,107), тому саме цей розмір витрат на лікування підлягає стягенню з відповідача, а не 5205грн.12 коп як просить позивач.

Частина друга ст. 1195 ЦК України передбачає, що у разі каліцтва або іншого ушкодження здоровя фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Позивач ОСОБА_3 станом на 23.09.2008 року - момент ушкодження здоровя внаслідок ДТП та до теперішнього часу, не працювала і була пенсіонером за віком.

Таким чином, виходячи з розмірів мінімальної заробітної плати, встановлених Законами України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», «Про державний бюджет України на 2009 рік», «Про державний бюджет України на 2010 рік», «Про державний бюджет України на 2011 рік», а також із ступеню втрати загальної працездатності позивача 55%, розмір щомісячних виплат на відшкодування шкоди становить:

За вересень 2008 року, починаючи з 23.09.2008 року: 77,00 грн. (з розрахунку 525 грн. мінімальна заробітна плата : 30 діб= 17,50грн. * 8діб = 140грн. * 55% = 77,00 грн.)

За жовтень 2008 року : 299,75 грн. з розрахунку 545 грн. * 55%

За листопад 2008 року : 299,75 грн. з розрахунку 545 грн. * 55%

За грудень 2008 року : 332,75 грн. з розрахунку 605 грн. * 55%

За січень 2009 року : 332,75 грн. з розрахунку 605 грн. * 55%

За лютий 2009 року : 332,75 грн. з розрахунку 605 грн. * 55%

За березень 2009 року : 332,75 грн. з розрахунку 605 грн. * 55%

За квітень 2009 року : 343,75 грн. з розрахунку 625 грн. * 55%

За травень 2009 року : 343,75 грн. з розрахунку 625 грн. * 55%

За червень 2009 року : 343,75 грн. з розрахунку 625 грн. * 55%

За липень 2009 року : 346,50грн. з розрахунку 630 грн. * 55%

За серпень 2009 року : 346,50грн. з розрахунку 630 грн. * 55%

За вересень 2009 року: 346,50грн. з розрахунку 630 грн. * 55%

За жовтень 2009 року : 357,50 грн. з розрахунку 650 грн. * 55%

За листопад 2009 року : 409,20 грн. з розрахунку 744 грн. * 55%

За грудень 2009 року : 409,20 грн. з розрахунку 744 грн. * 55%

За січень 2010 року : 477,95 грн. з розрахунку 869 грн. * 55%

За лютий 2010 року : 477,95 грн. з розрахунку 869 грн. * 55%

За березень 2010 року: 477,95 грн. з розрахунку 869 грн. * 55%

За квітень 2010 року : 486,20 грн. з розрахунку 884 грн. * 55%

За травень 2010 року : 486,20 грн. з розрахунку 884 грн. * 55%

За червень 2010 року: 486,20 грн. з розрахунку 884 грн. * 55%

За липень 2010 року : 488,40грн. з розрахунку 888 грн. * 55%

За серпень 2010 року: 488,40грн. з розрахунку 888 грн. * 55%

За вересень 2010 року: 488,40грн. з розрахунку 888 грн. * 55%

За жовтень 2010 року : 498,55 грн. з розрахунку 907 грн. * 55%

За листопад 2009 року : 498,55 грн. з розрахунку 907 грн. * 55%

За грудень 2009 року : 507,10 грн. з розрахунку 922 грн. * 55%

За січень 2011 року: 517,55 грн. з розрахунку 941грн. * 55%

За лютий 2011 року: 517,55 грн. з розрахунку 941грн. * 55%

За березень 2011 року: 517,55 грн. з розрахунку 941грн. * 55%

За квітень 2011 року: 528,00 грн. з розрахунку 960 грн.* 55%

За травень 2011 року: 528,00 грн. з розрахунку 960 грн.* 55%,

а всього з 23 вересня 2008 року по травень 2011 року підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_3 у відшкодування втраченого заробітку 13724,65 грн.

Починаючи з 01 червня 2011 року безстроково з ДП «Донецька залізниця»у відшкодування втраченого заробітку трофімової Н.С. підлягає стягуванню щомісячно в розмірі 55% мінімальної заробітної плати, яка встановлена законом.

Статтею 23 ЦК України закріплені загальні положення про відшкодування моральної шкоди, зокрема п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала в звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

Таким чином, судом встановлено факт моральної шкоди, завданої позивачеві в результаті пошкодження її здоров`я внаслідок закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого чрезацетобулярного перелому кісток тазу зліва, перелому бокової маси хрестця, перелому сідаліщної кістки зліва із зміщенням відламків, оскладненого травматичним шоком та постгемаррогічної анемії тяжкого ступеню. Вона є інвалідом другої групи безстроково. У зв`язку з втратою працездатності позивач постійно випробовує фізичні та моральні страждання, оскільки відчуває фізичний біль, стан її здоров`я погіршився, вона вимушена постійно проходити лікування, позивачеві встановлено втрату загальної працездатності 55% і це обумовило необхідність пристосовуватись до нових умов життя і викликало моральні страждання. Між тим, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд, враховуючи вимоги розумності і справедливості, беручи до уваги глибину фізичних та душевних страждань позивача, характер негативних наслідків, та обставини отриманих травм позивачем під впливом джерела підвищенної небезпеки, а також необережну поведінку самої позивачки у дорожньо-транспортній пригоді, що має істотне значення для визначення розміру моральної шкоди, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 20 000 грн., а не 500 000 грн., як просить позивач, задовольнивши її позов частково.

Крім того, у відповідності із ст. 79 ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 154 грн.88 коп. і витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

На підставі викладено, ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1195 ЦК України, керуючись

ст.ст. 15, 57, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Державного підприємства «Донецька залізниця»про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька залізниця»на користь ОСОБА_3 на відшкодування втраченого заробітку одноразово за період з 23 вересня 2008 року по 31 травня 2011 року включно 13 724 грн. 65 коп., а з 01 червня 2011 року безстроково щомісячно в розмірі 55% мінімальної заробітної плати, яка встановлена законом; витрати на лікування в розмірі 1763,69 грн.; у відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька залізниця»на користь держави судовий збір в сумі 154 грн.88 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії через Центрально-Міський районний суд м.Макіївки.

Суддя І.В. Яременко».

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Апеляційного суду Донецької області від 31 жовтня 2011 року по справі № 22ц-8466/2011 (повний текст) в наступній редакції:

«Справа №22ц-8466 /201 Головуючий в 1 інстанції Яременко І.В.

Категорія 32 Доповідач Будулуца М.С.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2011 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судці: Курило В.П.

суддів: Будулуци М.С., Березкіної О.В.

при секретарі Перепечаєнко К.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Донецька залізниця» про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я,

за апеляційними скаргами ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_10, та Державного підприємства «Донецька залізниця» на рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 18 травня 2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Донецька залізниця» (далі - ДП «Донецька залізниця») про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, мотивуючи вимоги тим, що 23 вересня 2008 року близько о 11 годині 40 хвилин в районі пункту зупинки потягу «1110 кілометр», що розташований на перегоні руху «Станція Кринична - станція Макіївка», під час перетинання колії, на яку прибував електропотяг № 6206 сполученням «Волинцево - Ясинувата», на неї скоїв наїзд зазначений електропотяг під керуванням машиніста ОСОБА_6, який перебував в трудових відносинах з ДП «Донецька залізниця».

Внаслідок дорожньо - транспортної події (далі - ДТП) її було травмовано та з 23 вересня по 27 листопада 2008 року вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні лікарні «Клінічна руднична лікарня» ' м:' Макіївки з діагнозом: «закритий чрезацетобулярний перелом зліва, перелом сідаліщної кістки зліва. Закритий перелом бокової маси хрестця з невеликим зміщенням. Закрита черепно - мозкова травма, струс головного мозку». Висновком спеціалізованої МСЕК від 16 квітня 2009 року вона визнана інвалідом другої групи безстроково та їй рекомендовані: лікарня відновлювального лікування, центр реабілітації, санаторно-курортне лікування та інше.

У відшкодування моральної шкоди вона просила стягнути з підприємства на її користь 500 000 грн., оскільки отримала тяжкі тілесні ушкодження, визнана інвалідом 2 групи, змушена довготривалий час лікуватися, їй призначено протезування та вона потребує сторонньої допомоги, змушена застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя. Вона також просила стягнути у відшкодування матеріальної шкоди 5 205 грн.12 коп. - витрати- на лікування, 4300 грн. втраченого заробітку за період з 23 вересня 2008 року по 31 травня' 2009 року, а починаючи з 1 червня 2009 року щомісячно - пожиттєво в розмірі законодавчо встановленого мінімального розміру заробітної плати.

Позовні вимоги уточнила в частині стягнення втраченого заробітку та остаточно просила стягнути з відповідача втрачений заробіток з 23 вересня 2008 року по травень 2011 року включно в сумі 13 724 грн.65 коп., а починаючи з 1 червня 2011 року безстроково просила стягнути щомісячно втрачений заробіток в розмірі 55 відсотків мінімальної заробітної плати, яка встановлена законом, оскільки ступінь втрати її працездатності від ушкодження здоров'я складає 55 %.

Рішенням Цєнтрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 18 травня 2011 року з урахуванням ухвали про виправлення описки в прізвищі позивачки позов ОСОБА_2 до Державного підприємства «Донецька залізниця» про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_2 на відшкодування втраченого заробітку одноразово за період з 23 вересня 2008 року по 31 травня 2011 року включно 13 724 грн. 65 коп., а з 1 червня 2011 року щомісячно та безстроково в розмірі 55 % мінімальної заробітної плати, яка встановлена законом, витрати на лікування в розмірі 1763 грн. 69 коп., у відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.

В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного підприємства «Донецька залізниця» на користь держави судовий збір в сумі 154 грн. 88 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням суду ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_10, та ДП «Донецька залізниця» подали апеляційні скарги.

Позивачка просила рішення суду в частині стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення моральної шкоди в розмірі 500 000 грн., оскільки суд не в повній мірі врахував ступінь її моральних страждань та розмір завданої шкоди здоров'ю.

Відповідач навпаки просив рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачку було травмовано через власні дії.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_10 доводи апеляційної скарги підтримав та просив скаргу задовольнити.

Представник ДП «Донецька залізниця» ОСОБА_11 доводи апеляційної скарги підприємства підтримав та просив апеляційну скаргу підприємства задовольнити, а скаргу позивачки відхилити.

Заслухавши доповідь судці - доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в межах оскарження та перевіривши доводи скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивачки підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, а в задоволенні скарги ДП «Донецька залізниця» слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1ст.309 ІДПК України підставами для скасування рішення першої інстанції або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або^процесуального права.

Частиною 2 ст.309 ЦПК передбачено, що норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Судом встановлено, що 23 вересня 2008 року близько об 11 годині 40 хвилин в районі пункту зупинки потягу «1110 кілометр», що розташований на перегоні руху «Станція Кринична - станція Макіївка», 4 на позивачку ОСОБА_2 скоїв наїзд електропотяг.

Внаслідок ДТП було травмовано позивачку, яка з 23 вересня по 27 листопада 2008 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні лікарні «Клінічна руднична лікарня» м. Макіївки з діагнозом: «закритий чрезацетобулярний перелом зліва, перелом сідаліщної кістки зліва, закритий перелом бокової маси хрестця з невеликим зміщенням, закрита черепно - мозкова травма, струс головного мозку». Висновком спеціалізованої МСЕК від 16 квітня 2009 року вона визнана інвалідом другої групи безстроково та їй рекомендовані: лікарня відновлювального лікування, центр реабілітації, санаторно-курортне лікування та інше.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_2, суд виходив з доведеності заявлених позовних вимог. Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам справи, наявним у справі доказам та вимогам діючого законодавства.

Доводи апеляційної скарги щодо травмування постраждалої через власні дії не відповідають встановленим обставинам справи та правильних висновків суду не спростовують.

Судом встановлено, що 23 вересня 2008 року позивачку ОСОБА_2 при здійсненні посадки було травмовано електропотягом, належним відповідачу.

Як зазначено в ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. ст.1172 ЦК "України юридична або фізичка особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідач не заперечував, що потяг належав відповідачу, яким керував їх працівник - машиніст ОСОБА_6 Суд дійшов обґрунтованого висновку щодо відшкодування матеріальної шкоди відповідачем, розмір якої відповідач не оспорює, а лише висловлює незгоду з покладанням відповідальності на нього через наявність необережності в діях постраждалої.

Втім, відповідно до ч. 1ст. 1193 ЦК України не відшкодовується шкода потерпілому, яка завдана йому внаслідок умислу останнього, але відповідно до постанови помічника Донецько - Ясинуватського транспортного прокурора від 15 жовтня 2008 року умислу в діях постраждалої не встановлено (а.с.10). Наявність же необережності в діях постраждалої не є підставою для звільнення підприємства від цивільної відповідальності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду відносно покладання відповідальності на ДП «Донецька залізниця» не спростовують.

Одночасно апеляційний суд не може погодитись з розміром відшкодування моральної шкоди, який стягнуто на користь постраждалої. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок скоєння наїзду на неї потягом, остання визнана інвалідок 2 групи безстроково, не має можливості самостійно переміщуватись, постійно відчуває біль і страждання через свою немічність. Через отримані тяжкі тілесні ушкодження змушена довготривало лікуватися та постійно відновлювати своє здоров'я.

Посилання суду на необережність в діях постраждалої не є підставою для зменшення розміру цього відшкодування у розумінні ч.2 ст. 1193 ЦК України, оскільки лише груба необережність потерпілого може бути підставою для зміни розміру відшкодування.

З врахуванням зазначеного, апеляційний суд вважає необхідним збільшити розмір відшкодування моральної шкоди на користь постраждалої ОСОБА_2 до 50 000 грн.. яку слід стягнути з відповідача на користь позивачки, змінивши рішення суду.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції при ухваленні рішення допустив порушення норм матеріального права, а саме вимог ст.1193 ЦК України, то відповідно до вимог ст.309 ч.1 п.4 ЦПК України апеляційний суд вважає необхідним рішення суду змінити, стягнути з ДП «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн., частково задовольнивши апеляцій скаргу позивачки.

В іншій частині це ж рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд ,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 18 травня 2011 року змінити.

Стягнути з Державного підприємства „Донецька залізниця" на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 50 000( п'ятдесят тисяч) грн.

В іншій частині це ж рішення залишити без змін.

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Донецька залізниця» відхилити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді:»

Рішення у справі може бути оскаржено лише в частині дій суду щодо відновлення втраченого провадження в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі відсутності сторони протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя