У Х В А Л А

іменем україни

27 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагродар», зацікавлені особи: публічне акціонерне товариство «РайффайзенБанк Аваль», ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі», Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про заміну сторони виконавчого провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагродар» на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопада 2012 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», банк) звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 08 квітня 2008 року між банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» (далі - ТОВ «Артемівські зорі») укладено генеральну кредитну угоду, в межах якої товариство отримало кредитні кошти: у розмірі 129 270,00 доларів США із відсотковою ставкою в розмірі 14,5 % річних на строк до 31 грудня 2012 року; у розмірі 32 230,00 доларів США із відсотковою ставкою в розмірі 14,5 % річних строком до 08 квітня 2013 року; у розмірі 206 832 грн. із відсотковою ставкою в розмірі 24 % річних на строк до 31 січня 2011 року; у розмірі 373 900 грн. із відсотковою ставкою в розмірі 27 % річних на строк до 30 листопада 2010 року. На забезпечення виконання умов зазначеної угоди банк 08 квітня 2008 року та 07 травня 2009 року уклав із ОСОБА_4 договір поруки.

У результаті неналежного виконання умов вищевказаних договорів виникла заборгованість, яку боржник та його поручитель, незважаючи на вимоги, не погасили. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача як поручителя кредитну заборгованість на загальну суму 141 656,11 доларів США, та на загальну суму 419 537 грн. 89 коп.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28 квітня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 липня 2014 року, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором від 08 квітня 2008 року в розмірі 114 282,38 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 05 жовтня 2012 року еквівалентно 913 459 грн. 06 коп.; заборгованість за кредитним договором від 08 квітня 2008 року у розмірі 27 373,73 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 05 жовтня 2012 року еквівалентно 218 798 грн. 22 коп.; заборгованість за кредитним договором від 24 грудня 2009 року у розмірі 351 376 грн.; заборгованість за кредитним договором від 07 травня 2009 року у розмірі 68161 грн. 89 коп. Розподілено судові витрати.

У вересні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Спецагродар» (далі - ТОВ «Спецагродар») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що 30 грудня 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило своє право вимоги за вказаними вище кредитними договорами та договором поруки на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Союз», яке відступило це право товариству з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг». Того ж дня останнє відступило право вимоги за вказаними договорами заявнику. Враховуючи викладене, заявник просив змінити стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за виконавчими листами, виданими 11 грудня 2014 року Жовтневим районним судом м. Харков, на ТОВ «Спецагродар».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 травня 2015 року заяву ТОВ «Спецагродар» задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за виконавчими листами, виданими 11 грудня 2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова на виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 листопада 2013 року у справі № 2012/9657/2012, його правонаступником − ТОВ «Спецагродар».

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 грудня 2015 року ухвалу районного суду скасовано. У задоволенні заяви ТОВ «Спецагродар» про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Спецагродар» просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити ухвалу суду першої інстанції в силі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи заяву ТОВ «Спецагродар» та замінюючи сторону виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив із того, що відступлення права вимоги за договором кредиту та договором поруки відбулось відповідно до чинного законодавства, тому стягувач у виконавчому провадженні щодо стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_4 підлягає заміні.

Скасовуючи ухвалу районного суду та відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, апеляційний суд виходив із того, що виконавче провадження зі стягнення з ОСОБА_4 як поручителя кредитної заборгованості не відкрито, тому підстав для заміни сторони виконавчого провадження немає.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Судами встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28 квітня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 липня 2014 року, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором від 08 квітня 2008 року в розмірі 114 282,38 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 05 жовтня 2012 року еквівалентно 913 459 грн. 06 коп.; заборгованість за кредитним договором від 08 квітня 2008 року у розмірі 27 373,73 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 05 жовтня 2012 року складає 218 798 грн. 22 коп.; заборгованість за кредитним договором від 24 грудня 2009 року у розмірі 351 376 грн.; заборгованість за кредитним договором від 07 травня 2009 року у розмірі 68161 грн. 89 коп., а всього стягнуто заборгованість у розмірі 1 551 795 грн. 17 коп. Розподілено судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 378 ЦПК України.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувана або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за договором поруки, яке підтверджено документально.

30 грудня 2013 року, після ухвалення рішення суду по суті спору, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило своє право вимоги за вказаними вище кредитними договорами та договором поруки на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Союз», яке відступило це право товариству з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг».

Того ж дня, 30 грудня 2013 року, ТОВ «Арма Факторинг» відступило зазначене право вимоги ТОВ «Спецагродар».

Звертаючись до суду із заявою про зміну сторони виконавчого провадження, ТОВ «Спецагродар» посилалось на те, що до нього перейшло право вимоги до боржника, відповідача, що є підставою для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Наведеного суд апеляційної інстанції не врахував та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження з підстав відсутності виконавчого провадження, оскільки при наявності договору про відступлення права вимоги та за відсутності заміни стягувача, відсутня й особа, яка має право подати заяву про відкриття виконавчого провадження. Тобто спір по суті процесуального питання вирішити неможливо.

Апеляційний суд не звернув уваги на процедуру вирішення питання правонаступництва та не встановив коли це правонаступництво відбулось, зокрема після ухвалення рішення суду про стягнення кредитної заборгованості з поручителя і набрання ним законної сили чи в інший момент.

Відповідно до п. 2 ст. 342 ЦПК України розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Спецагродар» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська