У Х В А Л А

13 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І., Охрімчук Л.І.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5, Державної реєстраційної служби України, третя особа - ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та усунення перешкод у здійсненні права власності,

в с т а н о в и л а:

Виноградівський районний суд Закарпатської області рішенням

від 24 лютого 2014 року в задоволенні позову відмовив.

Апеляційний суд Закарпатської області рішенням від 4 листопада

2015 року рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення про часткове задоволення позову, постановив: у рахунок погашення заборгованості за договором споживчого кредиту, яка станом на 19 березня 2013 року складала 31 тис. 352 дол. США 58 центів, що еквівалентно 250 тис. 601 грн 17 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме будинок АДРЕСА_1 загальною площею 152,8 кв. м, житловою площею 96 кв. м шляхом передачі його публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») у власність та визнання за банком права власності на цей будинок на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності; у решті позову відмовити; рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України від 3 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; суд також вирішив питання про розподіл судових витрат.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішенням від 20 квітня 2016 року змінив рішення апеляційного суду, ухвалив: у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 19 березня 2013 року становила 31 тис. 352 тис. дол. США 58 центів, що еквівалентно 250 тис. 601 грн 17 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме будинок АДРЕСА_1 загальною площею 152,8 кв. м, шляхом передачі його ПАТ «Дельта Банк» у власність та визнання за банком права власності на цей будинок за початковою ціною, установленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії виконавчих дій; суд також вирішив питання про розподіл судових витрат.

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановою від 26 жовтня 2016 року відмовила в задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року та ухвалення нового судового рішення з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 37-39 Закону України «Про іпотеку»;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах указаних норм матеріального права.

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року (касаційні провадження № 6-37632ск15 і № 6-38536ск15) та 27 квітня 2016 року (справа № 490/10889/14), постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року у цій справі та 2 листопада 2016 року.

Заява ОСОБА_4 в частині посилання на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року (касаційні провадження № 6-37632ск15 і № 6-38536ск15) та 27 квітня 2016 року (справа № 490/10889/14) як на приклади наявності підстави подання заяви про перегляд судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 4 частини четвертої статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо є ухвала Верховного Суду України про відмову у прийнятті справи до провадження за наслідками розгляду заяви, поданої у цій справі з аналогічних підстав.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, заява про перегляд судового рішення Верховним Судом України повертається заявнику, у разі, якщо є судове рішення, ухвалене за наслідками розгляду заяви, поданої у цій справі з аналогічних підстав.

Як зазначалося вище Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановою від 26 жовтня 2016 року відмовила в задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року.

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що заявниця на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, посилалася на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року (касаційні провадження № 6-37632ск15 і № 6-38536ск15) та 27 квітня 2016 року (справа № 490/10889/14).

Таким чином Верховним Судом України вже вирішувалось питання про допуск справи до провадження за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення касаційної інстанції з аналогічних підстав.

Перевіривши доводи заявника, викладені в заяві про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Суд касаційної інстанції, змінюючи рішення апеляційного суду, ухвалив рішення про задоволення позову та постановив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за банком права власності на іпотечне майно.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року у цій справі заявниці було відмовлено в задоволенні заяви, адже суд касаційної інстанції, установивши факт невиконання позичальником грошових зобов'язань за кредитним договором, правильно вирішив спір по суті, захистивши порушені права кредитодавця щодо виконання позичальником грошових зобов'язань, забезпечених іпотекою.

Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 листопада 2016 року справу було направлено на новий розгляд, адже апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове, не встановив, чи дотримався позивач порядку дострокового повергнення боргу та чи виникло у зв'язку із цим у позичальника зобов'язання дострокового виконання кредитного договору.

Таким чином, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з його невідповідністю викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбачена пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, теж відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року повернути в частині посилання на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року (касаційні провадження № 6-37632ск15 і № 6-38536ск15) та 27 квітня 2016 року (справа № 490/10889/14).

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5, Державної реєстраційної служби України, третя особа - ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та усунення перешкод у здійсненні права власності за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук В.М. Сімоненко