Справа №490/4005/15-ц 16.09.2016
Провадження №22-ц/784/1954/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 490/4005/15-ц Головуючий І інстанції Подзігун Г.В.
Провадження № 22-ц/784/1954/16 Доповідач Темнікова В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Шаманської Н.О., Прокопчук Л.М,

за участю секретаря Лівшенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про стягнення вартості невідокремлених поліпшень орендованого майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що 02.01.2003 р. між фондом комунального майна Миколаївської міської ради, правонаступником якого є Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради та ним було укладено договір оренди нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 211,88 кв. м. по вул. Артема, 30/а в м. Миколаєві. На підставі угоди про зміни від 01.05.2003 р. площа орендованого підвалу була збільшена на 23,7 кв. м. та склала 235,58 кв. м. Зазначений договір було укладено строком на 1 рік до 02.01.2004 р., та в подальшому пролонговано до 02.01.2015 р. З листів управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради від 18.11.2014 р., 12.12.2014 р. та 05.01.2015 р. йому стало зрозумілим, що управління не бажає продовжувати вищезазначений договір оренди та пропонує звільнити орендоване майно. Також позивач зазначив, що на підставі розпорядження фонду комунального майна Миколаївської міської ради від 15.01.2003 р. № 10-р ним були проведені ремонтні роботи по поліпшенню вищезазначеного орендованого майна. Вказані ремонтні роботи здійснювались на підставі договору підряду № 8 від 07.02.2003 р., укладеного з ПП «СТЕГ». Крім того, позивач зазначив, що вартість вказаних ремонтних робіт була підтверджена аудиторським висновком від 18.10.2012 р. та довідкою управління капітального будівництва, реконструкції та ремонту Миколаївської міської ради. Відповідно до п. 7.4. сторони договору передбачили обов'язок орендодавця відшкодувати орендарю вартість зроблених останнім невідокремлених полішень в межах суми приросту вартості орендованого майна в результаті таких поліпшень. Так, відповідно до оцінки на момент укладання договору (станом на 2003 рік) вартість орендованого майна площею 235,58 кв. м. складала 70400 грн., а на момент закінчення договору (станом на 2015 р.) вартість вказаного орендованого майна складає вже 643000 грн., тому сума відшкодування вартості невідокремлених поліпшень орендованого майна не має перевищувати суму 572600 грн. (643000 - 70400). 12.01.2015 на адресу управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради був скерований лист про відшкодування в строк до 02.02.2015 вартості зроблених невідокремлених поліпшень орендованого майна, однак до сьогодні вищезазначений лист залишився без задоволення. На підставі викладеного, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог на підставі проведеної експертизи, позивач просив суд стягнути з управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради на його користь вартість зроблених ним невідокремлених поліпшень орендованого майна площею 235,58 кв. м. по вул. Артема, 30/а в м. Миколаєві з урахуванням індексу інфляції у розмірі 52993,65 грн. та судові витрати.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про стягнення вартості невідокремлених поліпшень орендованого майна відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким задовольнити його позов, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив суд призначити по справі повторну судову оціночно- будівельну експертизу, посилаючись на те, що експерт, який провів експертизу не мав спеціалізації, передбаченої п. 10.10 ( оціночно будівельна експертиза) Переліку видів судових експертиз та експертних спеціальностей, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 301/5 від 03.03.2015р. Крім того, експертом не було запропоновано позивачу такий метод дослідження, який передбачає механічні втручання в конструкції, що призвело до того, що висновок експерта щодо ступеню підвищення ринкової вартості обєкта нерухомості носить ймовірний характер.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали клопотання про призначення по справі повторної судової оціночно - будівельної експертизи та просили його задовольнити, допучивши проведення експертизи експертам Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області, які мають спеціалізацію, передбачену п. 10.10 ( оціночно будівельна експертиза) Переліку видів судових експертиз та експертних спеціальностей, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 301/5 від 03.03.2015р.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення клопотання позивача та його представника.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, за змістом ст. ст. 66, 143 ЦПК України експертиза призначається судом за клопотанням однією із сторін для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо. Висновок експерта як доказ підлягає судовій оцінці поряд з іншими доказами, які є у справі. Крім того, згідно ст. 150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Також згідно ст. 143 ЦПК України якщо сторони домовилися про залучення експертами певних осіб, суд повинен призначити їх відповідно до цієї домовленості. Більш того, особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово - експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу. Якщо проведення експертизи доручено спеціалізованій експертній установі, її керівник має право доручити проведення експертизи одному або кільком експертам, створювати комісії з експертів керованої ним установи, якщо судом не визначено конкретних експертів, у разі потреби замінювати виконавців експертизи, заявити клопотання щодо організації проведення досліджень поза межами експертної установи.

Як убачається із матеріалів, а саме клопотання представника позивача про призначення експертизи ( а. с.56), він просив доручити проведення експертизи експертам Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській області, тому судом першої інстанції ухвалою від 20.10.2015р. саме цій експертній установі і було доручено проведення призначенної по справі судової будівельно технічної експертизи. Згідно листа Миколаївського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 29.07.2016р. керівником даної експертної установи проведення експертизи було доручено експерту ОСОБА_2, який має кваліфікаційне свідоцтво судового експерта за експертною спеціалізацією 10.6 «Дослідження обєктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів». Експертної спеціальності для визначення оціночної вартості будівельних обєктів та споруд ( індекс експертної спеціальності 10.10) він не має, але має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та спеціалізацію в межах напрямку «Оцінка нерухомих речей ( нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них». Однак, кваліфікаційне свідоство оцінювача є підставою для проведення саме оцінювання, за результатами якого складається висновок спеціаліста з оцінки, а не висновок судової експертизи. Оцінювачем відповідно до ст. 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача. А експертами згідно ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліждуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.

Таким чином, оскільки експерт ОСОБА_2, якому було доручено проведення експертизи, хоч і є судовим експертом, але не мав на час проведення експертизи кваліфікації з експертної спеціальності 10.10, а саме експертної спеціальності для визначення оціночної вартості будівельних обєктів та споруд, то слід дійти висновку, що він не мав права на проведення призначеної по справі судом першої інстанції судової будівельно- технічної експертизи в частині визначення суми приросту вартості орендованого майна в результаті здійснення його невідокремлених поліпшень.

Крім того, при визначенні методу дослідження під час проведення експертизи експертом не було запропоновано позивачу надати дозвіл на механічні втручання в конструкції, що призвело до ймовірності висновків експертизи.

Зазначені вище обставини в їх сукупності викликають сумніви в правильності висновку експерта, а тому суд вважає, що клопотання позивача та його представника про призначення по справі повторної судової оціночно - будівельної експертизи, є обгрунтованими. При цьому проведення експертизи слід доручити іншій експертній установі. А оскільки позивач та його представник просять доручити проведення експертизи експертам Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області, які мають спеціалізацію, передбачену п. 10.10 ( оціночно будівельна експертиза) Переліку видів судових експертиз та експертних спеціальностей, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 301/5 від 03.03.2015р., то колегія суддів вважає за можливе доручити проведення експертизи саме даній експертній установі.

Вирішуючи те, які питання слід поставити перед експертами, колегія суддів враховує положення ч.3 ст. 143 ЦПК України про те, що особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта, але кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. При цьому суд має мотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі. Тому колегія суддів вважає, що не зважаючи на те, що позивач просить поставити на вирішення експертів лише одне питання, а саме про визначення суми приросту вартості орендованого майна - підвального приміщення загальною площею 235,58 кв. м за адресою м. Миколаїв, вул. Артема,30/а в результаті здійснення невідокремлених поліпшень, на вирішення експертів слід поставити також питання, які просив поставити перед експертами відповідач по справі під час розгляду справи в суді першої інстанції, стосовно визначення того, чи були здійснені позивачем та коли саме поліпшення орендованого на підставі договору оренди від 02.01.2003 №5260 нежитлового приміщення площею 235,58 кв. м., розташованого в м. Миколаєві по вул. Артема, 30/а, чи є ці поліпшення невід'ємними та чи існують дані поліпшення на теперішній час.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 202 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи. Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження по справі слід зупинити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 315, 131, ч. 2 ст. 150, ч.3 ст.143 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання позивача ОСОБА_1 та його представника задовольнити.

Призначити по справі повторну судову оціночно будівельно експертизу, проведення якої доручити експертам Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області (54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська,41).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384,385 КК України, за відмову від дачі висновку або дачу завідомо неправдивого висновку.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1.Чи були здійснені ОСОБА_1 поліпшення орендованого на підставі договору оренди від 02.01.2003 №5260 нежитлового приміщення площею 235,58 кв. м., розташованого в м. Миколаєві по вул. Артема, 30/а? Якщо поліпшення були здійснені, то які саме та у який період часу вони були здійснені?

2.Чи є ці поліпшення невідокремленими та чи існують дані поліпшення на теперішній час?

3.Яка сума приросту вартості орендованого майна, що розташоване у м. Миколаєві по вул. Артема, 30/а в результаті здійснення невідокремлених поліпшень ОСОБА_1?

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи та ухвалу суду від 16 вересня 2016р.

Зобов'язати сторін забезпечити експертам безперешкодний доступ до об'єкта дослідження. Роз'яснити сторонам положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, а саме: у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Витрати за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_1).

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів після її проголошення в касаційному порядку. Головуючий Судді