РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3583/16-ц

пр. № 2/759/2710/16

09 червня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді : Лук'яненко Л.М.

при секретарі Скляренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу та просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за розпискою у сумі 11000 гривень та судовий збір у розмірі 551,20 гривень. Посилався на те, що 22 січня 2015 року громадянин України ОСОБА_2 під розписку позичив у громадянина України ОСОБА_1, гроші у розмірі 11000 (одинадцять тисяч) гривень строком до 31.05.2015 року.

Проте, в порушення норм чинного законодавства та умов Договору, відповідач повернення позики не здійснив та на день подання позовної заяви продовжує користуватись наданими в позику коштами.

Представник позивача в судове засідання з»явився, просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача, керуючись ч. 4, ст.. 169, ст.. 224 ЦПК України суд ухвалив, що рішення у справі можливо постановити при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно цих вимог закону судом встановлено, що 22 січня 2015 року громадянин України ОСОБА_2 під розписку позичив у громадянина України ОСОБА_1, гроші у розмірі 11000 (одинадцять тисяч) гривень строком до 31.05.2015 року.

На підтвердження укладення Договору, а також факту отримання суми позики відповідачем було видано розписку від 22.01.2015 року. За умовами Договору, а також виданої відповідачем розписки остання повинна була повернути позивачу позику в повному обсязі у строк до 31..05.2015 року. (а.с.11)

Проте, в порушення норм чинного законодавства та умов Договору, відповідач повернення позики не здійснив та на день подання позовної заяви продовжує користуватись наданими в позику коштами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений кредитним договором строк з відповідною сплатою за його користування.

Тобто сума заборгованості по розписці складає 11000 (одинадцять тисяч) гривень і має бути повернута позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених вимог. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 546, 549-552 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_3, виданий Святошинським РУГУ МВС України в м. Києві 17.11.2006р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 17.02.1999р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) - суму позики 11 000, 00 гривень, судовий збір в розмірі 551.20 гривень, а всього 11 551 ( одинадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення чи отримання його копії для осіб, що не були присутні в судовому засіданні.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Лук'яненко Л.М.