Провадження № 22-ц/783/3715/16 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Цапа П.М.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2 -ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

представника ТзОВ «Будівельна компанія «Сервус» - Медвідь Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 21 квітня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскарженою ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 21 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Приватного підприємства «Сколівські бескиди», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Андрол», про стягнення заборгованості за договором позики

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржена ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що на даний час внаслідок набрання законної сили рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 липня 2015 року у справі № 465/6755/14-ц та проведення державної реєстрації права власності за іншою особою (у спосіб повернення майна попередньому власнику), змінились обставини, що зумовили застосування заходу забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на спірну будівлю, а саме відпала правова підстава виникнення у відповідача права власності на вказане майно. При цьому зазначає, що втрата актуальності вжитих ухвалою від 03.12.2014 року заходів забезпечення позову обумовлюється тим, що станом на сьогоднішній день відповідач більше не являється власником нерухомого майна, а відтак наявність арешту на будівлю по вул. Героїв УПА,73 у м. Львові жодним чином не зможе забезпечити виконання можливого рішення суду у даній справі, оскільки реалізація такого майна на стадії виконання судового рішення не є можливою.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову та скасувати вжиті ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03.12.2014 року заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на будівлю виробничого корпусу АДРЕСА_1.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову по даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що провадження у справі не закінчено, а скасування заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження спірного майна, внаслідок чого виконання можливого рішення буде суттєво утруднене чи неможливе, законні права ОСОБА_4 не порушені, оскільки вона на даний час не є власником будівлі виробничого корпусу АДРЕСА_1.

Судова колегія погоджується з такими висновками районного суду, так як вони зроблені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03.12.2014 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову та вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_2 у вигляді накладення арешту на будівлю виробничого корпусу АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4

Згідно із ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до роз'яснень, даних у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Частиною 5 ст.154 ЦПК України визначено, що питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.6 ст.154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

На час постановлення оскаржуваної ухвали розгляд справи не було завершено, право власності на будівлю, щодо якої вжито заходи забезпечення позову ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03.12.2014 року, 13.04.2016 року зареєстровано за ОСОБА_7, а відтак колегія суддів вважає правильним висновок районного суду про відсутність правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення заяви, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: