Ухвала

Іменем України

26 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

ГримичМ.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 11 вересня 2015 року та 30 вересня 2015 року він, як представник ОСОБА_4, звертався до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Держощадбанк») для отримання грошових коштів у розмірі 3 568 грн. 61 коп. з рахунку останнього. У видачі готівки йому відмовлено з підстав того, що у паспорті позивача не була вклеєна фотографія по досягненню ним 45-ти річного віку, що вказувало на його недійсність, а довіреність від імені ОСОБА_4 не відповідала вимогам ЦК України. 2 жовтня 2015 року він звернувся до банку із заявою-претензією про виплату йому зазначених вище коштів з рахунку ОСОБА_4, а також пені на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 2 248 грн. 22 коп. та моральної шкоди у розмірі 20 тис. грн., проте вказані суми йому виплачені не були.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача 3 568 грн. 61 коп., які знаходяться на рахунку його довірителя - ОСОБА_4, пеню у розмірі 2 248 грн. 22 коп. та моральну шкоду у розмірі 20 тис. грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою м. Києва від 15 червня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що довіреністю, виданою позивачеві, ОСОБА_4 не надав йому права на отримання чи розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на рахунках ОСОБА_4 у ПАТ «Держощадбанк», а також про те, що паспорт ОСОБА_2 на момент пред'явлення банку для отримання грошових коштів був недійсним, оскільки у порушення п. 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII, до його паспорта не було вклеєно фотокартки при досягненні 45-річного віку.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), висновків судів не спростовують і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич