Справа № 369/3609/16-ц
Провадження № 2-р/369/8/16
УХВАЛА

Іменем України

06.10.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про розяснення судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання сплати, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання сплати було відмовлено.

04 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою в порядку ст.ст. 215, 221 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), просивши суд: розяснити застосування ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) в мотивувальній частині рішення щодо широкого застосування судової форми захисту у відповідності положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 року № 9, а також дотримання принципу верховенства права; розяснити мотивувальну частину вищезазначеного рішення суду, зокрема «…Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення…»; розяснити на якій підставі з Позивача стягнуто борг в сумі 1 772,27 грн., якщо ухвалою ВССУ від 14 червня 2016 року зупинено виконання рішення Ірпінського міського суду від 30.10.2015 року та ухвали Апеляційного суду Київської області від 30.03.2016 року; розяснити з яких джерел суд вбачає можливим направляти Позивачу рахунки на сплату послуг за електропостачання з прогнозованими розрахунками, які є альтернативою сплати послуг.

Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України, неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін.

У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що заява про розяснення рішення суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі приписів ч.1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14 розяснено, що відповідно до статті 221 ЦПК України розяснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз'яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз'яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз'яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2016 року у цивільній справі № 369/3609/16-ц (провадження № 2/369/2037/16), зміст якого просить роз'яснити заявник, ухвалено відповідно до вимог ст. ст. 212-215 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14.

Текст рішення суду є зрозумілим, доступним для сприйняття та виконання, містить вичерпні, чіткі та такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті заявлених вимог, таким чином, вищезазначене рішення суду не потребує роз'яснення.

Більш того, проаналізувавши вимоги заяви ОСОБА_1, суд вбачає, що по-перше, фактично у даному випадку розяснення судового рішення полягає у трактуванні норм цивільного законодавства; по-друге, в порушення п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14, згідно якої питання щодо розяснення рішення вирішує суд, що його ухвалив, заявник просить розяснити рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30.10.2015 року, що не входить до компетенції Києво-Святошинського районного суду Київської області, що в свою чергу унеможливлює задоволення заяви ОСОБА_1.

Враховуючи, що ОСОБА_1 у заяві про роз'яснення судового рішення не зазначив в чому саме полягає незрозумілість судового рішення, які припускаються варіанти тлумачення вказаного рішення, а суд вважає, що резолютивна частина рішення не припускає різного тлумачення, в задоволені заяви слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 221 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заявиОСОБА_1 про розяснення судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання сплати відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя