АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретар -ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 24 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання незаконною постанови про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що постановою приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 03 грудня 2015 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_8 на частки в статутному капіталі ТОВ «Славутич». Посилаючись на незаконність вказаної постанови та порушення приватним нотаріусом вимог чинного законодавства України, порушення її прав, як спадкоємця, просила скасувати вказану постанову та зобовязати відповідача видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частки в статутному капіталі ТОВ «Славутич».

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 24 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7 вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги, вважає рішення законним та обґрунтованим та просить залишити його без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_5 та пояснення відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено порушення відповідачем - приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7, її прав, як спадкоємця після смерті чоловіка ОСОБА_8. Однак з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що 25 листопада 2015 року ОСОБА_5 звернулась до відповідача - приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7 з заявою про оформлення спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_8, що помер 27.04.2015 року, та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у спільному майні, у тому числі й на частки в статутному капіталі ТОВ «Славутич».

03.12.2015 року приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом на частки в статутному капіталі ТОВ «Славутич», мотивуючи її тим, що в Реєстрі обтяжень на все рухоме майно ТОВ «Славутич» накладено арешти, згідно постанов про арешт майна ВДВС Скадовського РУЮ від 31.01.2013 року за № 23594555 та постанови про арешт майна Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Херсонській області від 28.04.2015 року ВП № 38409305.

Відповідно до статуту ТОВ «Славутич» учасниками товариства є ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5.

Згідно п.4.1. Статуту Товариство є юридичною особою приватного права, створено в організаційно-правовій формі господарського товариства товариства з обмеженою відповідальністю, статутний (складений) капітал якого поділений між учасниками на частки, розмір яких встановлюється цим статутом.

Відповідно до п. 5.5. Статуту учасники визначили такі розміри часток статутного капіталу кожного учасника: ОСОБА_5 15%, ОСОБА_9 35%, ОСОБА_8 50%.

В абзаці 4 п.9.5. статуту передбачено, що частка у статутному капіталі товариства переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи учасника товариства без згоди інших учасників товариства.

В пунктах 9.1. та 9.2 статуту передбачено права та обовязки учасників товариства, в тому числі: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); приймати участь у Загальних зборах Учасників товариства, виконувати обовязки, передбачені цим статутом, рішеннями загальних зборів, та інше.

Відповідно до п.4.17. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, про те, що накладення арешту на рухоме майно ТОВ «Славутич» не перешкоджає отримання ОСОБА_10 свідоцтва про право на спадщину на частку в статутному капіталі ТОВ «Славутич», що належала ОСОБА_11, оскільки власником частки у статутному капіталі господарського товариства є його учасник, а не саме товариство. На майнові права, в тому числі, корпоративне право ОСОБА_8, арешт не накладено.

Відповідно до ч.1 ст. 167 ГК України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають в правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутним капіталом.

Відносини стосовно майна господарського товариства регулюються нормами ЦК України, Господарським кодексом України (далі - ГК України) та Законом України «Про господарські товариства».

За змістом ст. 113 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» товариство з обмеженою відповідальністю належить до господарських товариств. Господарські товариства можуть набувати майнових та особистих немайнових прав.

Згідно зі ст. 115 ЦК України та ст.12 ЗУ «Про господарські товариства» господарське товариство є власником:

1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу;

2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності;

3) одержаних доходів;

4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

За положеннями ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» та ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують його участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

Об'єктом відчуження учасником товариства своєї частки (її частини) у статутному капіталі товариства є сукупність корпоративних прав та обов'язків, пов'язаних з участю особи в товаристві, серед яких право на управління товариством, право на отримання частини прибутку від діяльності товариства, а також право на отримання частини майна товариства у разі виходу з нього учасника або у випадку поділу залишків майна товариства у процесі його ліквідації (припинення).

При цьому розмір відчужуваної частки визначає обсяг окремих корпоративних прав, які переходять до нового власника частки. Зокрема, кількість голосів, яку має новий власник частки при голосуванні на загальних зборах учасників товариства, частина прибутку товариства, яку він має право отримати у разі виплати дивідендів, частина майна товариства, яку він може вимагати у разі виходу з товариства, що пропорційні до розміру придбаної ним частки.

Разом із тим з урахуванням положень ст. 115 ЦК України, ст. 85 ГК України та ст. 12 Закону України «Про господарські товариства», за якими власником майна, переданого господарському товариству у власність його учасниками як вклад до статутного (складеного) капіталу, є саме товариство, відчуження учасником товариства частки в статутному капіталі на користь іншої особи не припиняє права власності товариства на майно, яке обліковується на його балансі, у тому числі на внесені до статутного капіталу вклади учасників.

Враховуючи наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу безпідставно відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - частку в статутному капіталі ТОВ «Славутич», оскільки арешт накладено на майно товариства, а не на корпоративні права спадкодавця.

Посилання суду першої інстанції, про недоведеність позивачем факту порушення її прав такою відмовою, є помилковим, оскільки відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій порушуються корпоративні права спадкоємця на участь у товаристві, в тому числі на час дії арешту на майно підприємства.

Керуючись ст.303, п.2 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 24 лютого 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким визнати не законною та скасувати постанову приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 03 грудня 2015 року про відмову ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» після смерті 27 квітня 2015 року її чоловіка ОСОБА_8.

Зобовязати приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7 видати ОСОБА_5 свідоцтво про право власності та свідоцтво про право на спадщину за законом на частку у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» після смерті 27 квітня 2015 року її чоловіка ОСОБА_8.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий (підпис) І.В.Вейтас

Судді: (підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Копія рішення оформлена 27 травня 2016 року

Рішення набирало законної сили 25 травня 2016 року

Суддя: І.В. Вейтас

Секретар судового засідання: Д.Д. Гуров