АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 755/9020/16-ц Головуючий у 1 - й інстанції:Чех Н.А.
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Пікуль А.А.

- Усика Г.І.

при секретарі - Сімаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2016 року про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах, та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договорів недійсними, визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2016 року ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах, та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_6, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договорів недійсними договорів купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладених 21 травня 2010 року та 13 травня 2016 року, визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на 5/6 частин вказаної квартири та визнання за ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину вказаної квартири.

10.06.2016 року позивач ОСОБА_4 звернулась до Дніпровського районного суду м.Києва з заявою про забезпечення позову способом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 та способом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 до набрання чинності рішенням у справі. Зазначала, що невжиття вказаного забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, так як квартира може бути відчужена відповідачем на користь третіх осіб.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2016 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3, яка зареєстрована за ОСОБА_2 .

Виконання ухвали покладено на Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м.Києві.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду про забезпечення позову постановлена з порушенням норм процесуального права, які регулюють підстави, умови та порядок забезпечення позову. Суд першої інстанції не навів в ухвалі суду жодного доказу, на підставі якого він пересвідчився в існуванні реальної загрози невиконання рішення суду. Накладаючи арешт на квартиру, суд першої інстанції не навів в ухвалі жодного мотиву, з якого він виходив, не покладаючи на позивача обов»язок внести заставу на депозитний рахунок суду, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову та усунення ризику спричинення збитків відповідачу.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивач ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах, та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_11 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила ухвалу суду про забезпечення позову залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_6 та третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши надані докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви позивача Публічного акціонерного товариства « Дельта-Банк» про забезпечення позову, накладаючи арешт на квартиру АДРЕСА_3 , яка зареєстрована за ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст.151-153 ЦПК України, зазначаючи, що забезпечення позову по справі має суттєве значення, оскільки предметом спору є квартира № 65, розташована в будинку № 6-Б по вул. Микільсько-Слобідській в м.Києві, а невжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. В задоволенні заяви в частині заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири слід відмовити, так як вказана вимога заяви є неконкретизованою.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК Українипозов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову, при цьому суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Крім того, ч.3 ст.152 ЦПК Україниімперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Накладаючи арешт на квартиру АДРЕСА_3, яка зареєстрована за ОСОБА_2, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення даного позову зазначеним способом, оскільки ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах, та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_6, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договорів недійсними договорів купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладених 21 травня 2010 року та 13 травня 2016 року, визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на 5/6 частин вказаної квартири та визнання за ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину вказаної квартири, посилаючись на те, що вказана квартира вибула з власності її чоловіка ОСОБА_10 поза його волею внаслідок укладення між відповідачами недійсних оспорюваних правочинів, що порушує законні права її на неповнолітнього сина на спадкове майно після смерті ОСОБА_10

Обраний судом спосіб забезпечення позову, колегія суддів вважає співмірним із заявленими позивачем вимогами та забезпечить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду є невмотивованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2016 року постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 151-153 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не навів в ухвалі суду жодного доказу, на підставі якого він пересвідчився в існуванні реальної загрози невиконання рішення суду, правильність висновків суду не спростовують, оскільки вказана квартира є предметом спору, що виник між сторонами, на даний час право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_2, який як власник, при відсутності арешту може здійснити її відчуження на користь третіх осіб до вирішення спору по суті, а тому накладення арешту на вказану квартиру є обґрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Дніпровського районного суду м.Києва від 14 червня 2016 року про забезпечення позову ї є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: