Справа № 682/80/16-ц
Провадження № 2/682/128/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Захарчук С.П.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя особа відділ державної виконавчої служби Славутського МРУЮ, про звільнення майна з-під арешту,

встановив:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі представника ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, вказує про те, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 29 лютого 2008 року було укладено кредитно-заставний договір, в забезпечення виконання якого відповідач передав в заставу автомобіль марки «DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1.

20 жовтня 2009 року на вказаний автомобіль було накладено арешт. Єдиним заставодержателем даного автомобіля є ПАТ КБ «ПриватБанк», крім того, автомобіль та технічний паспорт на підставі рішення суду було передано позивачу. Оскільки автомобіль перебуває під арештом, ПАТ КБ «ПриватБанк» позбавлений можливості реалізувати свої права заставодержателя за кредитно-заставним договором, а тому просить звільнити майно з-під арешту.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити з викладених підстав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи ВДВС Славутського МРУЮ у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні обєктивно встановлено, що 29 лютого 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитно-заставний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 10582,91 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором ОСОБА_2Л, передав в заставу автомобіль марки «DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить йому на праві власності.

22 жовтня 2009 року, на підставі ухвали Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2010 року, постановою державного виконавця у виконавчому провадженні № 15429189 було накладено арешт на автомобіль марки «DAEWOO», модель FSO TF69Y, 2008 року випуску, типу легковий седан, номер кузова НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Крім того, на вказаний автомобіль було накладено арешт у виконавчому провадженні № 19459753 від 27 травня 2010 року, виконавчому провадженні № 23781789 від 07 лютого 2011 року, а також накладено арешт на підставі ухвали Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2009 року.

За даними копії рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровськ від 24 жовтня 2011 року, звернуто стягнення на предмет застави автомобіль марки «DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем із зняттям вказаного автомобіля з обліку та наданням банку всіх повноважень для здійснення продажу.

На підставі акта прийому від 24 лютого 2011 року автомобіль було передано ОСОБА_2 співробітникам ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Стаття 589 ЦК України передбачає, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Згідно вимог ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави.

Оскільки, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» є заставодержателем даного автомобіля, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими на законі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1378 гривень, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 88, 209, 212 - 215, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Звільнити належний на праві власності ОСОБА_2 автомобіль марки «DAEWOO», модель FSO TF69Y, 2008 року випуску, типу легковий седан, номер кузова НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з-під наступних арештів:

арешту, накладеного 22 жовтня 2009 року, по виконавчому провадженню № 15429189;

арешту, накладеного 27 травня 2010 року, по виконавчому провадженню № 19459753;

арешту, накладеного 07 лютого 2011 року, по виконавчому провадженню № 23781789;

арешту, накладеного 20 жовтня 2009 року, на підставі ухвали Славутського міськрайонного суду Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 1378 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Мацюк Ю.І.