Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1058/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Кавун Т. В.
Доповідач Черненко В. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

01.06.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Черненко В.В.

суддів - Потапенка В.І., Чорнобривець О.С.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10.03.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки яка продовжує навчання..

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що, ІНФОРМАЦІЯ_1, під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилася донька ОСОБА_4, яка проживає разом з нею .

28.11.2001 року шлюбні відносини з відповідачем розірвано.

Зазначила, що до досягнення донькою 18-річного віку, відповідач сплачував аліменти на утримання дитини

01.09.2015 року донька, з метою отримання професійної освіти продовжила навчання у Кіровоградському комерційному технікумі у м. Кіровограді на денній формі навчання за спеціальністю «Виробництво харчової продукції».

Відповідач достовірно знаючи , що повнолітня донька продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги , від виконання свого обов'язку спільно утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, ухиляється.

ОСОБА_3 зазначила, що працює, однак її доходів не вистачає на навчання дитини крім того донька та вона сама часто хворіє і багато коштів витрачає на ліки. Донька проживає разом з нею у с. Івано-Благодатне і для проїзду до місця навчання або оплати оренди житла у місці навчання необхідно додаткові кошти не менше 1 000 грн. на місяць.

Відповідач по справі не має проблем зі здоров'ям, не має інших неповнолітніх дітей або престарілих батьків, має постійний дохід. Добровільно надавати матеріальну допомогу відповідач не бажає.

Просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1 000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду до закінчення дитиною навчання 30.06.2017 року, а у разі, якщо навчання буде продовжено - до досягнення 23 років.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10.03.2016 року позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_4 являється донькою відповідача, навчається на денній, державній формі навчання Кіровоградського комерційного технікуму на 1-му курсі, за спеціальністю " Виробництво харчової продукції" з 01.09.2015 року та буде продовжувати навчання по 30.06.2017 року.

ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1, в житловому будинку, який належить йому на праві власності, до його складу сім"ї входить дружина, у підсобному господарстві утримує птицю, має присадибну земельну ділянку в розмірі 0,1517 га, неповнолітніх дітей та пристарілих батьків на утриманні не має, не відноситься до малозабезпечених категорій населення, що вбачається з довідки виданої Оникіївською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області від 02.11.2015 року № 355.

Суд першої інстанції зазначив, що з довідки виданої Миколаївською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області вбачається, що ОСОБА_2 має на території сільської ради земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в оренді ТОВ " Аргомир-2005". З 01.07.2014 року по 31.12.2014 року перебував у трудових відносинах з ТОВ " Агромир-2005" та отримав заробітну плату в сумі 5470 грн.44 коп. за листопад місяць 2014 року.

Суд першої інстанції зазначив, що з показань свідка ОСОБА_4 встановлено, що відповідач є її батьком, однак матеріальної допомоги на її утримання не надає, при цьому перебуває в трудових відносинах з ФГ " Ковалевський В.І", однак офіційно не працевлаштований, її життям не цікавиться, вона не працює, самостійного заробітку не має та потребує матеріальної допомоги, кожного дня їздить на навчання до м. Кіровоград, так як не має змоги оплатити проживання за місцем навчання.

Посилаючись на статтю ст. 199 СК України, приймаючи до уваги встановлені обставини , суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач має матеріальну можливість надавати допомогу повнолітній доньці яка навчається.

Суд задовольнив позов частково . Стягнув на користь позивача аліменти на утримання доньки, яка навчається в розмірі 500 грн.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можливо.

Відповідно до статті 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин , на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 215 ЦПК України в рішенні суду повинно бути зазначено на підставі яких доказів та з яких мотивів суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам права.

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних , свобод чи інтересів. У випадках встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних, як свідків , показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експерта.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є надання матеріальної допомоги одного з батьків на утримання повнолітньої доньки яка продовжує навчання і проживає з іншим із батьків.

Згідно зі ст.. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статі 182 цього Кодексу.

Згідно ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно пункту 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції в порушення зазначених норм матеріального права та роз'яснень Пленуму Верховного суду України не встанови дійсні обставини справи, і не надав належної оцінки доказам наданих сторонами по справі на підтвердження позову та заперечень проти позову.

Так зокрема суд першої інстанції не встановив з чого складаються витрати які несе позивач по справі на утримання доньки яка продовжує навчання.

З матеріалів справи вбачається , що позивач не надав конкретних розрахунків своїх витрат які б підтвердили позовні вимоги, а тільки зазначив , що приблизно витрати на доньку, яка навчається складають 1000 грн. на місяць.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки тим обставинам , що ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання, безкоштовно за рахунок держави.

Суд першої інстанції не встановив чи отримує ОСОБА_4 стипендію і у якому розмірі , якщо ні то з яких причин.

Під час розгляду апеляційної скарги позивач пояснила , що донька навчається в Кіровоградському комерційному технікумі у м. Кіровограді на денній формі навчання за спеціальністю «Виробництво харчової продукції» за рахунок держави, стипендію в даний час не отримує.

Розрахунок з чого складаються витрати на утримання доньки не може надати , але пояснила що ці витрати зокрема складаються із проїзду доньки до місця навчання, одягу та харчування .

З пояснень позивача вбачається , що відповідач придбав житловий будинок орієнтованою ціною у 50000 грн. зробив у будинку євроремонт має земельні ділянки з яких отримує прибутки. Крім того відповідач отримує заробітну плату близько 4000 грн. на місяць, однак зазначені доводи належними доказами підтвердити не може.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не працює, що підтверджується копією трудової книжки, постійного заробітку не має, отримує дохід від передачі в оренду земельної ділянки, який в 2014 році становив 5470 грн. 44 коп. в 2015 році відповідачу нарахована та виплачена орендна плата в розмірі 3% від вартості паю , що з у рахуванням податків становить 5598.00 грн. Зазначене підтверджується довідкою ТОВ «Агромир 2005» від 04.05.2016 року. Інших доходів у відповідача не має, відповідно до матеріалів справи.

Відповідно до довідки Оникієвської сільської Ради №483 від 30.05.2016 року ОСОБА_2 проживає у власному будинку в АДРЕСА_1, господарства не має, земельна ділянка становить 0,1517 га.

Встановлено , що жінка відповідача також не працює, оскільки не має можливості працевлаштуватись.

З матеріалів справи вбачається , що позивач працює в КЗ «Облтублікарня» і в січні 2016 року отримала дохід у розмірі 3649,66грн.

Колегія суддів приймаючи до уваги встановлені обставини дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції , що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання у розмірі 500 грн. не ґрунтуються на належних доказах , а є припущеннями, що не відповідає вимогам частини 4 статті 6о ЦПК України, в якій зазначено , що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 р. №928-У111 прожитковий мінімум для працездатної особи в період з 01.01. 2016 року по 30.04.2016р. становить 1378 грн.

Встановлені обставини свідчать про те , що у відповідача відповідно до доходів, які встановлені під час розгляду справи, відсутній прожитковий мінімум на одну особу.

Посилання позивача та суду першої інстанції на те, що відповідач придбав житловий будинок у власність не є підставою вважати , що відповідач має можливість в даний час надавати матеріальну допомогу доньці яка навчається. З розписки від 25.09.2013 року вбачається , що відповідач в 2013 році взяв у борг у ОСОБА_6 .35000 грн. для придбання будинку, на строк до 30.11.2017 року. Докази того, що відповідач повертає борг в матеріалах справи відсутні.

Також в матеріалах справи відсутні підтвердження того, що відповідач проводив ремонтні роботи в даному будинку.

Встановлені обставини дають підстави зробити висновок, що відповідач на даний час не має матеріальної можливості надавати матеріальну допомогу донці яка навчається , відповідно до статті 199 СК України.

Приймаючи до уваги встановлені обставини колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи не встановив дійсні обставини справи в повному обсязі , не застосував норми матеріального права які регулюють спірні правовідносини, що як наслідок вплинуло на висновки суду які не ґрунтуються на законі.

Відповідно до п. 4 ст. 309 ЦК України зазначені обставини є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки відмовити у зв'язку з необґрунтованістю і недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10.03.2016 року - скасувати. Ухвалити нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок сторін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: