Ухвала

іменем України

24 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Гончара В.П., Остапчука Д.О.,Дьоміної О.О., Дербенцевої Т.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовомПублічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, приватного підприємства «Ф-Студія» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційними скаргами Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» та представника ОСОБА_6 - ОСОБА_9 - на рішення апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_6 як боржника та ОСОБА_8, ОСОБА_7, приватного підприємства «Ф-Студія» як поручителів 464 323,64 доларів США, що станом на 17 червня 2013 року становить 3 710 611 грн 49 коп., заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на ті обставини, що 21 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_6 укладено кредитний договір, за яким банк надав відповідачці 611 939,82 доларів США а вона зобов'язалася їх повернути строком до 21 березня 2033 року та сплатити за користування коштами плаваючу процентну ставку у розмірі 4,49 % річних та FIDR (процента ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені у банку на строк у 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

На забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором між банком та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ПП «Ф-Студія» в цей же день укладені договори поруки, за яким поручителі зобов'язались відповідати перед банком солідарно з боржником за повне та своєчасне виконання ним свого обов'язку.

ОСОБА_6 не виконала взятих на себе зобов'язань, у результаті чого станом на 17 червня 2013 року утворився борг у розмірі 464 323,64 доларів США, який складається з: 431 541,82 доларів США - борг за кредитом, 32 781,82 доларів США - борг за відсотками за користування кредитом, а також 82 940 грн пені.

27 червня 2013 року банк направив поручителям письмові вимоги про погашення боргу, які не виконані.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2014 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОТП Банк» 464 323,64 доларів США, що становить 3 710 611 грн 49 коп., заборгованості за кредитним договором, яка складається з: 431 541,82 доларів США - борг за кредитом, 32 781,82 доларів США - борг за відсотками за користування кредитом; а також 82 940 грн пені.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «ОТП Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно із законом.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_9 -просить скасувати рішення апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_6 та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Свої вимоги мотивують порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини за договорами кредиту та поруки, за яким банк виконав взяті на себе зобов'язання та надав відповідачці кредитні кошти, а вона взятих на себе зобов'язань не виконала у зв'язку з чим утворився борг, який підлягає стягненню з боржника та поручителів у солідарному порядку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що борг підлягає стягненню тільки з боржника, оскільки банк пропустив шестимісячний строк для пред'явлення вимоги до поручителів, тому порука припинилась.

Проте з таким рішенням апеляційного суду погодитись не можна на таких підставах.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно з законом, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 21 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_6 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав відповідачці 611 939,82 доларів США із встановленням плаваючої процентної ставки у розмірі 4,49 % річних та FIDR (процента ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені у банку на строк у 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору), а вона зобов'язалася повернути кредитні кошти у строк до 21 березня 2033 року та сплатити проценти за користування кредитом щомісячними платежами, в порядку та на умовах, визначених договором.

На забезпечення виконання цих зобов'язань у цей же день між банком, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ПП «Ф-Студія» укладені договори поруки, за якими відповідачі поручилися відповідати перед банком солідарно з боржником за виконання ним свого обов'язку.

18 квітня 2011 року між ОСОБА_6 та ПАТ «ОТП Банк» укладено додатковий договір № 4, за яким внесено зміни до кредитного договору та викладено графік платежів у новій редакції.

ОСОБА_6 неналежно виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором внаслідок чого станом на 17 червня 2013 року утворився борг у розмірі 464 323,64 доларів США, який складається з 431 541,82 доларів США боргу за кредитом, 32 781,82 доларів США боргу за відсотками за користування кредитом; а також нарахована пеня у розмірі 82 940 грн.

27 червня 2013 року банк направив боржнику та поручителям вимоги про наявність боргу та необхідність його погашення достроково, однак вони не виконані й у вересні 2013 року банк звернувся до суду з позовом до боржника та поручителів про стягнення боргу в солідарному порядку.

За змістом ст. ст. 526, 554 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу і у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 3.1, п 3.2, п. 3.4 договорів поруки у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором, кредитор має право звернутися до поручителя про їх виконання у повному обсязі чи частково, а поручитель приймає на себе зобов'язання здійснити їх виконання в обсязі, заявленому кредитором, протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної вимоги, яка вважається отриманою поручителем, якщо кредитор надіслав її поштою за адресою, вказаною у цьому договорі.

Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (ч. 4 ст. 559 ЦК України).

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції на порушення вимог ст. 303 ЦПК України не перевірив законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення боргу з поручителів, зробив передчасний висновок про те, що порука припинилась та відмовив у задоволенні цих позовних вимог.

Не перевірив умов договорів поруки щодо виникнення обов'язку поручителя виконати боргові зобов'язання та доводів позивача про те, що вимога про дострокове погашення боргу за кредитним договором була направлена поручителям 27 червня 2013 року, а з позовом банк звернувся 25 вересня 2013 року, тобто до спливу шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково, не надав цим обставинам відповідної оцінки та не навів мотивів на спростування цих висновків суду першої інстанції.

Натомість, пославшись на те, що ОСОБА_6 не виконує зобов'язання за кредитним договором з 16 червня 2012 року і банк звернувся з позовом до поручителів тільки 25 вересня 2013 року зі спливом шестимісячного строку, не врахував, що цей строк має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання, зокрема, у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково і таким строком не може бути лише несплата чергового платежу, зробив передчасний висновок про те, що порука припинилась, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Разом із цим не перевірив правильність висновку суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення боргу на користь ПАТ «ОТП Банк» з поручителя ПП «Ф-Студія», не встановив, чи підлягають ці вимоги розгляду в порядку цивільного судочинства, не надав належної оцінки цим обставинам.

При цьому суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про стягнення боргу, не перевірив правильність його розрахунку та його складові, не з'ясував, як нараховані відсотки за користування кредитом з урахуванням встановлення плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка та FIDR, не з'ясував, чи правильно розрахований цей відсоток, не навів відповідних мотивів, а пославшись на те, що в матеріалах справи немає доказів того, що застосована позивачем процентна ставка у розмірі 13,21 % при проведенні розрахунку не відповідає умовам договору, зробив передчасний висновок про правильність проведення розрахунку.

Крім того, не встановив та не зазначив, за який період нарахована та стягнута пеня та не перевірив правильність її розрахунку, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Невиконання судом апеляційної інстанції норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, і є підставою для скасування ухваленого у справі рішення апеляційного суду із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційні скарги потрібно задовольнити частково, рішення апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» та представника ОСОБА_6 - ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян
Судді: В.П. Гончар Т.П. Дербенцева О.О. Дьоміна Д.О. Остапчук