Справа № 396/1020/16-ц
Провадження № 2-п/396/3/16
УХВАЛА

23.12.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого Шепетько Володимир Іванович

з участю секретаря Корольової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новоукраїнка заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, обґрунтовуючи його тим, що в січні 2016 року відповідач ОСОБА_1 самовільно забрала з будинку, в якому вони разом проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням суду від 23 вересня 2016 року позов було задоволено та визначено місце проживання малолітньої дитини разом із батьком.

Відповідач ОСОБА_1 подала заяву про перегляд заочного рішення, яке просить скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку, посилаючись на те, що вона не була повідомлена про час і місце розгляду справи, оскільки у червні місяці 2016 року змінила своє місце проживання з с. Затишшя Фрунзівського району Одеської області на с. В.Ростівка Оратівського району Вінницької області, а тому про судовий розгляд нічого не знала. Крім цього надала суду письмові докази, які підтверджують наявність у неї належних житлово-побутових умов проживання.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_4 заяву підтримали із підстав, вказаних у заяві, пояснили, що ОСОБА_1 не могла прибути на розгляд справи до Новоукраїнського районного суду з поважних причини, оскільки не знала про такий розгляд, судом вирішено справу лише на підставі поданих позивачем доказів, в той же час вона не мала змоги подати свої докази, а тому вважає, що подані нею докази про наявність у неї нової сімї, наявність місця проживання та позитивні характеристики є істотними, оскільки спростовують твердження позивача та доводять той факт, що проживання сина із нею буде відповідати його інтересам. Заперечили методику зясування педагогом думки дитини, вважаючи її необєктивною, впевнені, що дитина налаштована проти матері самим батьком, який підкуповує її іграшками.

В судовому засіданні ОСОБА_2 і його представник ОСОБА_5 вважають заяву безпідставною, не погодились із тим, що ОСОБА_1 не була повідомленою про розгляд справи, пояснили, що наявність у неї рівних із батьком житлових умов не є підставою для передання дитини матері всупереч волі дитини, яка бажає проживати з батьком. ОСОБА_2 повідомив, що ніяким чином не налаштовував дитину проти матері, але навпаки зацікавлений в тому, щоб дитина повноцінно спілкувалась як з матірю, так і з сестрою. Мати за час проживання дитини з ним не виявляла турботи про дитину, не цікавилась станом його здоровя. Представник ОСОБА_5 вважає, що заявниця ОСОБА_1 не знайшла часу для того, щоб прибути до суду в м. Новоукраїнка, щоб особисто зустрітися із сином і запропонувати йому повернутися до неї додому, що свідчить про її байдужість до долі дитини.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Новоукраїнської РДА ОСОБА_6 вважає заяву безпідставною, погоджується із аргументами ОСОБА_2 і його представника ОСОБА_5 ВВажає, що з'ясування дитини відбувалось об'єктивно, згідно передбачених методик із урахуванням віку дитини.

Згідно ст.12 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

На виконання вказаного положення, судом, із власної ініціативи, було викликано до суду малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у відсутності батьків та з участю педагога ОСОБА_6 зясовано особисту прихильність дитини до батьків, який пояснив, що любить обох батьків, але бажає проживати із батьком, так як йому подобається бути з ним, дитина, з урахуванням свого віку та розвитку, за твердженням педагога, чітко та однозначно висловила своє бажання проживати біля батька.

Вирішуючи заяву про перегляд заочного рішення суду, суд виходить із наступного.

Згідно ст.ст. 231,232 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, для скасування заочного рішення, суду необхідно встановити одночасно дві обставини: факт неявки відповідача в судове засідання з поважних причин та наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з адресної довідки від 18.06.2016 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 18.03.2015 року зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, й саме на цю адресу здійснювався виклик відповідачки до суду, й оскільки остання не отримувала судові повістки, то її виклик був здійснений шляхом оголошення у всеукраїнській газеті «Урядовий курєр» у встановленому законом порядку, що означає те, що відповідачка була належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи.

Судом оглянуто та досліджено представлені відповідачкою докази свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження дітей, довідки ПрАТ «Агрофорт» про здачу в оренду земельних паїв, акти обстеження умов проживання, довідки про склад сімї, характеристики на ОСОБА_1 і її чоловіка ОСОБА_8 з місця проживання, а також характеристику на малолітнього сина ОСОБА_9 з дошкільного навчального закладу.

На підставі цих доказів суд робить висновок, що ці докази дійсно мають важливе значення, оскільки спростовують попередній висновок суду, висловлений у заочному рішенні, про те, що відповідач не в змозі забезпечити належні умови проживання малолітній дитині. На даний час відповідач надала докази, які підтверджують рівні можливості сторін у забезпеченні проживання, розвитку та побуту дитини.

Оскільки судом встановлено, що сторони мають рівні можливості для забезпечення комфортного проживання дитини, то суд, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, вирішує заяву про перегляд заочного рішення суду, виходячи із необхідності забезпечення якнайкращих інтересів дитини, тобто бере до уваги думку дитини та її особисту прихильність.

Суд виходить з того, що емоційно близькою людиною дитина вважає свого батька, відчуває до нього ніжні, довірливі, дружні почуття. Із батьком окремо дитина проживає із жовтня 2016 року у належному йому будинку за власною ініціативою, без будь-якого тиску з боку батька, за цей час призвичаїлась до середовища свого проживання. Для сина батьком створені всі умови для розвитку, навчання, відпочинку, дитина забезпечена належним доглядом та харчуванням, повертатися проживати до матері бажання не виявив.

Згідно ч.ч. 2 і 3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст.160 Сімейного кодексу Українимісце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу Україниякщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органами опіки та піклування або судом.

Згідно з частиною 8 статті 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до частин 9 та 10 статті 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.157 СК України батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі ВСУ від 03.11.2016 року у справі №756/13327/15-ц, http://reyestr.court.gov.ua/Review/62754165.

За таких підстав, доводи заяви про перегляд заочного рішення, не переконують суд у необхідності його скасування та призначення судового розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 231-232 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2016 року залишити без задоволення.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2016 року може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Строк, протягом якого розглядалася заява про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження.

Головуючий: В. І. Шепетько