Провадження 4-с/235/34/16
Справа №235/4931/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі : головуючого судді Хмельової С.М.

за участю: секретаря судового засідання Соловйової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 7 м. Покровськ цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого дії ОСОБА_2, на дії державного виконавця, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1, в інтересах якого дії ОСОБА_2, зі скаргою на дії державного виконавця, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, ОСОБА_3. Скаргу обґрунтував тим, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 20, кв. 13, де у особистій власності в нього був зареєстрований автомобіль « INFINITI FX 35 ЗНГ» № АН 5705НМ 2007 року випуску номер шасі (кузова, рами) JN8AS05Y18XO16891, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САЕ 965669, виданим ВРЕР №2 м. Донецька при УДА1 ГУ МВС України в Донецькій області.

Від попереднього шлюбу в ОСОБА_1 є дитина у звязку із чим відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 10.04.2007 р. по цивільній справі № 2-1836, на підставі виконавчого листа № 2-1836 від 10.04.2007 року, виданого Кіровським районним судом міста Донецька: «Про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх його доходів», він сплачував аліменти в розмірі ? частини всіх доходів на користь колишньої дружини - ОСОБА_3, яка проживає за адресою: 83117, м. Донецьк, вул. Ляшенко, б. 2, кв. 178.

У звязку із захопленням міста Донецька незаконними збройними формуваннями, ОСОБА_1 разом із сімєю, на належному йому автомобілі, виїхав із міста Донецька і в даний час зареєстрований і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 318-А, кв. 19.

Через скрутне матеріальне становище, ОСОБА_1 вирішив продати належний йому автомобіль. Знайшовши покупця, для офіційного оформлення договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 звернувся у жовтні 2015 р. до МРЕВ-10 м. Києва (м. Київ, вул. Братиславська, б. 52), але у знятті з реєстрації даного автомобіля йому було відмовлено з посиланням на те, що дозвіл на зняття з обліку належного йому автомобіля не дає УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області через начебто наявність якогось арешту на вказаний автомобіль.

З метою перевірки факту накладеного арешту на автомобіль, ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса, який надав йому витяг з реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до витягу № 49090581 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 02.03.2016 року будь які обтяження стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податків № НОМЕР_1, та належного йому автомобіля.

Тоді з метою перевірки наявності дійсного арешту на автомобіль, ним було направлено адвокатський запит до Регіонального сервісного центру в Донецькій області.

Відповідно до листа В.о. директора регіонального сервісного центру МВС у Донецькій області на автомобіль ОСОБА_1 начебто був накладений арешт на підставі постанови ВДВС Кіровського РУЮ у м. Донецьку за вих. № 32516/3-25 від 26.12.2012 р., тобто ОСОБА_1 являвся стороною виконавчого провадження боржником.

Однак із відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку ніякої постанови про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на майно ОСОБА_1 він не отримував. Також ОСОБА_1 не отримував будь-якого документа про наявність в нього взагалі якоі-небудь заборгованості із сплати аліментів.

Після отримання цієї відповіді, звернувся із запитом до Відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції ГТУ юстиції у Донецькій області, де зараз фактично знаходиться відділ державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку.

Тільки на підставі отриманої на повторно направлені запити відповіді стало відомо, що згідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 26.12.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_4 по виконавчому провадженню ВП № 20303031, було накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_1І . в межах суми звернення стягнення 25061,25 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь- якого майна, що належить йому, як боржнику.

Вважає дану постанову від 26.12.2012 року незаконною.

В порушення вимог ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 20303031 не пізніше наступного робочого дня ОСОБА_1, як боржникові, надіслана не була, як не була вона направлена взагалі.

Через те, що державний виконавець копію постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику рекомендованим листом не направив та не вказав йому, як боржнику, про необхідність самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та не повідомив ОСОБА_1, що у разі ненадання ним, як боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом, то він був позбавлений права надати копії платіжних документів про сплату ним аліментів, що підтверджувало відсутність будь-якої заборгованості з цього приводу з його боку.

При виконанні цих заходів державним виконавцем, ОСОБА_1 міг би пред'явити йому документи про сплату аліментів і ніяких би підстав для застосування арешту його майна не було б взагалі.

Однак, ОСОБА_1 К,Г. копія постанови державного виконавця від 26.12.2012 року направлена не була і про її існування він дізнався тільки в липні 2016 року, чим був позбавлений права на оскарження цієї незаконної постанови. ОСОБА_1 не мав на момент винесення 26.12.2012 року даної постанови заборгованості із сплати аліментів перед ОСОБА_3, що підтверджується копіями платіжних документів, які додаються до даної скарги. Відповідно до даних платіжних документів ОСОБА_1 у період з квітня 2007 року по квітень 2008 року сплачував аліменти на депозитний рахунок ВДВС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку для перерахування їх ОСОБА_3, а з травня 2008 року ОСОБА_1 став безпосередньо перераховувати аліменти особисто ОСОБА_3 Т.1. шляхом електронних переказів. При цьому дані перекази були узгоджені із самою ОСОБА_3.

Окрім того, в нього були в наявності кошти для сплати аліментів, що він і робив щомісячно. Вартість же належного йому автомобіля явно перевищує суму 25061,25 грн., що також являється порушенням закону.

Арешт на належний ОСОБА_1 автомобіль був накладений: - без стягнення з нього коштів, які в нього були в наявності: - без наявної в нього реальної заборгованості перед стягувачем по сплаті аліментів: - з перевищенням суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів; - без будь-якого обгрунтування суми начебто наявної у ОСОБА_1 заборгованості, а отже незаконно.

ОСОБА_1 ніхто ніякої постанови про арешт автомобіля не направляв та не вручав на зберігання належний йому автомобіль не передавав. ОСОБА_1 взагалі не отримував ніякої постанови про відкриття виконавчого провадження стосовно нього у ВДВС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, а тому був позбавлений права доступу до реєстру виконавчих проваджень.

Про те, що у відділі державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції в м. Донецьку виконавче провадження ВП № 20303031 було закінчено свідчить той факт, що 31.01.2013 року у відділі державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку (за місцем роботи боржника) було відкрито виконавче провадження ВП № 36608534 на підставі того ж самого виконавчого листа, виданого відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 10.04.2007 р. по цивільній справі № 2-1836, тобто виконавчого листа по тій же самій цивільній справі і від того ж самого числа про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/4 частини доходів на користь його колишньої дружини ОСОБА_3, які він продовжував постійно сплачувати, про що свідчать копії платіжних документів.

Таким чином, після закінчення виконавчого провадження ВП № 20303031 у відділі державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, арешт на майно ОСОБА_1, що був незаконно накладений, підлягав зняттю, але цього державним виконавцем зроблено не було.

В даний час Відділ державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, переміщений із зони АТО та функціонує у відділі державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції.

Представник боржника, який діє в інтересах ОСОБА_1, просить поновити строк на оскарження постанови про накладення арешту, визнати неправомірним дії державного виконавця, скасувати постанову державного виконавця про накладання арешту на автомобіль.

ОСОБА_1 та його представник до судового засідання не зявились, надіслали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, та задовольнити скаргу в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції, до судового засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 до судового засідання не зявилась, від її представника ОСОБА_5 надійшла нотаріально посвідчена заява про розгляд справи за її відсутності. В заяві представник зазначила, що ОСОБА_3 не заперечує проти задоволення скарги і просить її задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортний засіб держ номер АН 5705НМ, 2007 року випуску, 27.07.2011 року зареєстрований на імя ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно листа від 07.12.2015р. в.о. директора регіонального сервісного центру МВС у Донецькій області відповідно до інформації наявних баз даний, станом на 03.12.2015 р. на легковий автомобіль держ.номер АН 5705НМ було накладено обмеження: арешт, заборона на відчудження на підставі постанови ВДВС Кіровського РУЮ у м. Донецьку за вих. № 3251/16/3-25 від 26.12.2012 (а.с.12).

У звязку з проведенням АТО на території Донецької області ВДВС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку фактично знаходиться у м. Словянськ. Доступ до матеріалів виконавчих проваджень з примусового виконання зазначеного виконавчого документа, відсутній, лист відділу ДВС Словянського міськрайонного управління юстиції № 2654 від 07.06.2016р. (а.с.51).

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження державного виконавця відділу ДВС Кіровського районного управління юстиції у м.Донецьку від 26.12.2012р., накладено арешт на все рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1, у межах суми звернення стягнення: 25061,25 гривень. Заборонено здійснювати відчудження будь-яого майна, яке належить боржнику(а.с.52).

Стаття 73 ЦПК України передбачає, що суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд вважає за необхідне поновити пропущений строк на оскарження постанови державного виконавця про арешт боржника та оголошення заборони на його відчудження.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Таким чином, законодавцем визначена чітка мета накладення арешту на майно боржника і вона полягає у необхідності забезпечення реального виконання рішення суду.

Аліменти є періодичними щомісячними платежами.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду виконується божником у добровільному порядку і вживати заходів для додаткового забезпечення такого виконання у державного виконавця не було необхідності. Проте, у звязку з тим, що державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника, на час винесення постанови йому не було відомо про добровільне виконання рішення суду та відсутності претензій з боку стягувачки. Тому суд приходить до висновку що вимога про визнання неправомірними дії державної виконавчої служби, які полягають у винесенні постанови про накладення арешту не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. (ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України).

Частиною 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином на даний момент має місце невиправдане обмеження прав скаржника розпоряджатися своїм майном, а тому накладений арешт слід скасувати.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги та необхідності її часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 378, 383, 387 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого дії ОСОБА_2, на дії державного виконавця, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, ОСОБА_3,задовольнити частково.

Поновити строк оскарження постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 26 грудня 2012 року по виконавчому провадженню № 20303031.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 26 грудня 2012 року по виконавчому провадженню № 20303031.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

В судовому засіданні 26 серпня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено 30 серпня 2016 року.

Суддя