Ухвала

іменем україни

08 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Укрбудінвест плюс» про визнання майнових прав на нерухоме майно,

за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданого представником ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 05 січня 2016 року,

встановила:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до Приватного підприємства «Укрбудінвест плюс» (далі - ПП «Укрбудінвест плюс») про визнання майнових прав на нерухоме майно.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що нею було повністю сплачено відповідачу вартість квартири, однак відповідач не виконав умови договору, не здав в експлуатацію квартиру та не передав її у власність. Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила визнати за нею майнові права на дворівневу чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1, згідно з договором про участь у фонді фінансування будівництва обʼєкта інвестування від 17 вересня 2007 року

№ 38-4-Г.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2011 року позовні вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_3 майнове право на дворівневу чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_2 згідно з договору від

17 вересня 2007 року № 38-4-Г про участь у фонді фінансування будівництва обʼєкта інвестування.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2015 року відновлено повністю втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-7445/11 за позовом ОСОБА_3 до ПП «Укрбудінвест плюс» про визнання майнових прав на нерухоме майно.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 05 січня

2016 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 -просить скасувати рішення апеляційного суду Тернопільської області від

05 січня 2016 року та залишити в силі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2011 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи за ОСОБА_3 майнове право на спірну квартиру, суд першої інстанції виходив із того, що остання згідно з вимогами ст. 190 ЦК України набула майнові права на спірну квартиру.

Не погоджуючись із указаним судовим рішенням першої інстанції, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Галицький дім» (далі - ОК «ЖБК «Галицький дім») у лютому 2015 року звернувся з апеляційною скаргою на вказане судове рішення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог та визнання за позивачем майнових прав на спірну квартиру, оскільки згідно з висновком будівельно-технічної експертизи, складеним 25 вересня 2012 року, будівельна готовність спірного незавершеного будівництва (будинку по АДРЕСА_1) становить 54 %, відповідно будинок не введений в експлуатацію, а тому до завершення будівництва позивач є лише власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані у процесі будівництва.

Крім того, суд апеляційної інстанції відхиляючи доводи представників позивача та відповідача про те, що апеляційне провадження підлягає закриттю, оскільки ОК «ЖБК «Галицький дім» не довів, що суд першої інстанції вирішив питання про їх права та обовʼязки, виходив із положень

п. 1.4 Статуту ОК «ЖБК «Галицький дім» та того, що останній здійснював подальше будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1

Проте погодитися з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна, оскільки він зроблений із неповним з'ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що зазначеним вимогам рішення апеляційного суду не відповідає із наступних підстав.

Відповідно до розʼяснень, викладених в п. 20 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку», при розгляді справи суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та додержання норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій в конкретній справі стосовно її фактичних обставин, встановлених судами при розгляді справи в першій та апеляційній інстанціях.

При цьому, перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення, суд касаційної інстанції повинен з'ясувати: чи враховано судом першої або апеляційної інстанції при ухваленні судового рішення всі факти, що є предметом доказування (стаття 179 ЦПК); чи підтверджено обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами (статті 58 і 59 ЦПК); чи правильно застосовано норми матеріального права та чи дотримано норми процесуального права. При перегляді судових рішень необхідно виходити з повноважень суду касаційноїінстанції, визначених статтею 336 ЦПК, і відповідних їм підстав дляперегляду судових рішень у касаційному порядку, передбачених статтями 338-342 ЦПК. При цьому суд касаційної інстанції керується статтею 336 ЦПК (відповідним пунктом, частиною) та нормою ЦПК, що визначає підстави перегляду судового рішення в такому разі, і відповідно до такої норми та наданих суду касаційної інстанції повноважень формулює резолютивну частину своєї ухвали чи рішення.

Судом установлено, що 17 вересня 2007 року між ОСОБА_3 та ПП «Укрбудінвест плюс» укладено договір про участь у фонді фінансування будівництва обʼєкта інвестування.

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2 договору позивач передає відповідачу ПП «Укрбудінвест плюс» грошові кошти, а останній зобов'язується від свого імені здійснити фінансування будівництва та будівництво чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 та передати позивачу у власність житло. Планове закінчення будівництва ІІІ квартал 2008 року. Вартість обʼєкта інвестування на момент укладення цього договору становить 195 760,05 грн.

На час розгляду справи будинок по АДРЕСА_1 не прийнято в експлуатацію.

Статтями 15, 16 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.

Звертаючись з позовними вимогами про визнання прав на нерухоме майно у вересні 2011 року ОСОБА_3 вказувала на порушене її право відповідачем ПП «Укрбудінвест плюс».

Із змісту рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2011 року, вбачається, що судом встановлено порушення ПП «Укрбудінвест плюс» взятих на себе договірних зобовʼязань за договором про участь у фонді фінансування будівництва обʼєкта інвестування від 17 вересня 2007 року № 38-4-Г.

Так, відповідно до змісту ст. ст. 509, 526, 629 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом (договір є обов'язковим для виконання сторонами).

Згідно з положеннями ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Із матеріалів справи вбачається, що ОК «ЖБК «Галицький дім» створено 20 серпня 2012 року, вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, однак апеляційний суд на зазначені обставини уваги не звернули (а. с. 75-79).

Відповідно до ст. 292 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

При поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Пленум Верховного Суду України своєю постановою від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку, та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати.

Приймаючи до розгляду апеляційну скаргу ОК «ЖБК «Галицький дім» та скасовуючи рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2011 року, апеляційний суд не зазначив, яким чином вказане рішення стосується прав і обов'язків останнього, та не навів доказів на підтвердження цих обставин, яким чином до ОК «ЖБК «Галицький дім» перейшло право розпоряджатись житловим будинком з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 від ПП «Укрбудінвест плюс», дійшов передчасного висновку про можливість розгляду поданої ним скарги по суті і наявність підстав для перевірки ухваленого судом першої інстанції рішення за цією апеляційною скаргою, оскільки в матеріалах справи відсутні відповідні докази на підтвердження вказаних обставин.

Вказані порушення норм процесуального права (ст. ст. 292, 297, 303 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв'язку із чим рішення апеляційного суду Тернопільської області від 05 січня 2016 року не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 05 січня

2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк

Судді: О.І. Євтушенко

І.М.Завгородня

Ю.Г.Іваненко

О.М.Ситнік