Дата документу 13.12.2016
ЄУ № 420/1828/16-ц
Провадження №2/420/895/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Тарасова Д.С.

за участю секретаря Гречаної Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05.06.1993 року Новопсковським районним відділом ЗАГСу Луганської області, актовий запис №41.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою починаючи з 05.06.1993 року, шлюб зареєстровано Новопсковським районним відділом ЗАГСу Луганської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. З відповідачкою сумісно не проживають. Причиною розірвання шлюбу стало те, що з відповідачкою в психологічному плані вони були не сумісні, тому між ними не було порозуміння, в сімї виникали сварки та скандали, ці причини призвели до того, що вони втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, спільне життя стало неможливим. Подальше подружнє життя суперечить його інтересам, тому він звертається до суду з цим позовом. Спір про майно подружжя є, але можливо буде вирішений в добровільному порядку.

Позивач в судове засідання не зявився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, так як він вимушений виїжджати на заробітки за межі України.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна. Прізвище просить залишити «Ткачук».

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Матеріалами справи встановлено, що починаючи з 05.06.1993 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІІ-ЕД № 320868, виданим Новопсковським районним відділом ЗАГСу Луганської області, актовий запис № 41.

Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223, 292 ЦПК України, ст.ст. 24,56, 105,110, 112,-113, 115 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 05 червня 1993 року Новопсковським районним відділом ЗАГС у Луганській області, актовий запис № 41, розірвати.

Після розірвання шлюбу за відповідачем ОСОБА_2 залишити прізвище «Ткачук».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Новопсковського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Луганській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: