Справа № 495/3411/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Левченко А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 19.11.1997 року)

від відповідача: ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 виданий 21.08.1997 року)

ОСОБА_3 (ордер серії ОД № 074166 виданий 05.07.2016 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід судді

по цивільній справі № 495/3411/16-ц

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа № 495/3411/16-ц за позовом ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

22.07.2016 року позивачем - ОСОБА_1, було подано до суду заяву про відвід головуючого судді у даній справі Мишко В.В. Така заява аргументована тим, що 20.07.2016 року в ході попереднього судового засідання суддя Мишко В.В., отримавши уточнену позовну заяву і заперечення відповідача, замість того, щоб зробити перерву у справі, надати сторонам можливість подати докази суду, фактично і юридично порушив норми ЦПК і не дав такої можливості, розпочав розгляд справи по суті. Такі обставини викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

В судовому засіданні 27.07.2016 року позивач - ОСОБА_1, подану до суду заяву про відвід судді підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

В судовому засіданні 27.07.2016 року представник відповідача (ОСОБА_2.) - ОСОБА_3, заперечував проти поданої ОСОБА_1 до суду заяви про відвід судді та просив у її задоволенні відмовити.

Розглянувши заяву ОСОБА_1про відвід судді, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, порадившись в нарадчій кімнаті, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно із ст.20 Цивільного процесуального кодексу України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї або близькими родичами між собою.

Відповідно до ст.ст. 2, 8 Цивільного процесуального кодексу України, цивільні справи вирішуються на основі закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них. Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об'єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду. Метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді.

Підстави для відводу судді можуть мати об'єктивний чи суб'єктивний характер. Об'єктивною підставою для відводу судді є його попередня участь у справі, а саме те, що під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання. Зазначена обставина є безумовною підставою для відводу і у разі її наявності суддя повинен заявити самовідвід. Під попереднім вирішення справи слід розуміти усі випадки, коли справа розглядалася в судовому засіданні незалежно від того, чи завершився її розгляд постановленням рішення суду. Підставою для відводу може бути лише безпосередня участь судді, про відвід якого йдеться, у цій справі.

Об'єктивною підставою для відводу є родинні стосунки з особами, які беруть участь у справі. Зокрема, суддя підлягає відводу, якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі. З цих підстав суддя підлягає відводу і тоді, коли зазначені у ній особи вступили або залучені у справі після початку розгляду справи. Перелік родичів є виключний.

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов'язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими. Наприклад, суддя може заявити самовідвід з цієї підстави, якщо він або його близькі родичі у тій чи іншій мірі залежні від однієї з сторін. Якщо заяву про відвід з цієї підстави подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.23 Цивільного процесуального кодексу України, на підставах, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки доказами.

Право заявляти відвід повинно реалізовуватися відповідно до порядку, встановленого законом. У зазначеній статті поміщена законодавча вимога про те, що заява про відвід (самовідвід) має бути вмотивованою. Нічим не підтверджена вимога відводу судді, експерта, спеціаліста, перекладача чи секретаря судового засідання не може бути задоволена. Вмотивованою можна вважати заяву про відвід, в якій міститься:

- правильний виклад та аналіз фактичних підстав, що вказують на упередженість судді (суддів), секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста чи перекладача;

- якомога більша деталізація цих фактів;

- зазначення того, що підстави для заявленого відводу викликають сумнів у безсторонності вищезазначених суб'єктів, та зазначити чому;

- посилання на засоби доказування та докази, які в них містяться (наприклад, допит та показання свідків, письмові докази тощо), якими підтверджуються наведені обставини, що свідчать про юридичні підстави для відводу;

- додатки, на які проводиться посилання в заяві про відвід;

- чітко сформульована вимога до суду.

Оцінюючи обставини, які заявлені ОСОБА_1, як підстави для відводу, суд виходе з наступного.

Суддя Мишко В.В. під час попереднього вирішення цієї справи не брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; не є особою, яка прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи; не є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_1 в підтвердження зазначеної вище заяви про відвід судді не надано жодних доказів, які б вказували на зазначені підстави для відводу судді Мишко В.В.

У відповідності до ч.3 ст.27 Цивільного процесуального кодексу України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на них поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов'язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Проте, суд вважає, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами, які реалізуються в протиріччі зі своїм призначенням, що, зокрема, виражено у безпідставному і необґрунтованому не бажанні для розгляду цієї справи суддею Мишко В.В.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що викладенні ОСОБА_1 доводи не є обґрунтованими та такими, що передбачені вимогами процесуального законодавства, а тому не можуть бути підставою для відводу судді.

Керуючись статтями 19, 20, 23, 24, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по справі № 495/3411/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.В. Мишко