441/593/16-ц 2/441/419/2016
22.08.2016 р.Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - Ференц О.І.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Городоцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Львівської області, про звільнення майна з-під арешту, -
12.05.2016р. представник позивача звернувся до суду із позовною заявою, покликаючись на те, що 15.11.2007р. між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, згідно з яким ОСОБА_3 було передано кредит у розмірі 36 000 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки квартири від 15.11.2007р., за яким передано в заставу банку житловий будинок загальною площею 57.1 кв. м. в м. Городок, вул. Дорошенка, 82 Львівської області.
Зазначав, що 12.04.2013р. державним виконавцем ВДВС Городоцького РУЮ згідно постанови серії ВП № 2764258 від 02.02.2007р. накладено арешт на все майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3. 30.06.2011р. державним виконавцем ВДВС Городоцького РУЮ згідно постанови серії ВП № 27335626 накладено арешт на все майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3. Згідно інструкції "Про проведення виконавчих дій" № 74/5 від 15.12.1999р. та ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст.16 Закону України "Про заставу" право застави виникає з моменту укладення договору застави.
З огляду на наведені обставини просив суд ухвалити рішення, яким звільнити з-під арешту, накладеного постановами державного виконавця ВДВС Городоцького РУЮ серії ВП № 2764258 від 02.02.2007р. та серії ВП № 11337539 від 30.06.2011р., майно, належне на праві власності відповідачу.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча була своєчасно та належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, а також від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Львівської
області, в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надходило.
У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що дозволяється ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Судом встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3 15.11.2007р. було укладено кредитний договір № Є/V 3372, за яким останньому було надано кредит в сумі 36 000 доларів США терміном до 15.11.2017р. для придбання житлового будинку в м. Городок, вул. Дорошенка, 84 Львівської області (а.с.5-8). Для забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 15.11.2007р. між ОСОБА_3 та ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку передано належний іпотекодавцю на праві власності житловий будинок загальною площею 57.1 кв. м. на вул. Дорошенка, 84 в м. Городок Львівської області (а.с.9-12).
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо житлового будинку № 84 на вул. Дорошенка в м. Городок Львівської області від 22.03.2016р. на вказаний об'єкт нерухомості накладено заборону на відчуження на підставі договору іпотеки від 15.11.2007р., заявник ЗАТ КБ "Приватбанк" (а.с.18-19).
Постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 2764258 від 02.02.2007р. накладено арешт на все нерухоме майно, належне ОСОБА_3, обтяжувач - відділ ДВС Городоцького РУЮ. Постановою державного виконавця ВДВС Городоцького РУЮ № 27335626 від 30.06.2011р. накладено арешт на все майно ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки від 15.11.2007р., заявник ЗАТ КБ "ПриватБанк", власник - ОСОБА_3 (а.с.21-22).
ОСОБА_3Є помер 09.02.2014р., що підтверджується копією актового запису про смерть № 22 від 11.02.2014р. (а.с.34).
ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3 і згідно довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області № 5687 від 16.12.2015р. проживала з чоловіком на момент його смерті (а.с.31).
Порядок передачі майна у заставу та звернення стягнення на це майно визначений ст.ст.572-597 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Відповідно до ст.33 Закону Ураїни «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.14 Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет перед незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.
Відповідно до ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.
Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно матеріалів справи та викладених у позові даних банк не є власником спірного майна, а лише іпотекодержателем, даних про звернення стягнення на спірне іпотечне майно в інтересах банку в суду немає і представником позивача такого не доведено. Поза тим, в матеріалах справи відсутні відомості про
розмір заборгованості відповідача перед банком, яка б перевищувала вартість предмета застави, що б давало підстави звільняти з-під арешту не лише предмет іпотеки, а й інше майно боржника, на яке накладено арешт.
Як роз'яснено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976р. «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач своїми правами розпорядився на власний розсуд.
З огляду на наведене, враховуючи, що позивач не є власником чи володільцем арештованого нерухомого майна, звернення стягнення на таке майно не відбулося, а позивач лише має право стягнення з спадкоємців боржника заборгованості за кредитним договором, жодними матеріалами справи не доведено розміру заборгованості боржника перед банком, а права банка як іпотекодержателя при наявності інших обтяжень спірного майна задовольняються не шляхом звільнення майна з-під арешту, а пріоритетом задоволення його вимог, суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст.ст.317, 321, 391, 572-590 ЦК України, ст.ст. ст.ст.3, 10, 60, 209, 212, 214-215, 223-226 ЦПК України, суд
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Городоцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Львівської області, про звільнення майна з-під арешту - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Інші учасники судового розгляду, крім відповідача, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, крім відповідача, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4