Справа № 203/2785/16-ц
Провадження № 2-з/0203/100/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Колесніченко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 представника ОСОБА_2, про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 предявив позов до ОСОБА_3 на предмет захисту своїх спадкових прав на майно після матері ОСОБА_4, померлої 21 січня 2016 року, в якому посилаючись на відсутність волевиявлення на відчуження ? частини належної матері квартири №133 на пл. Петровського, 1 у м. Дніпропетровську і введення відповідачем його в оману, скориставшись його алкогольною залежністю, просив суд визнати договір купівлі-продажу ? частини квартири №133 в будинку №1 на пл. Петровського у м. Дніпропетровську, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_5 14 березня 2016 року за реєстровим №150, таким, що не є дійсним; визнати за ним, ОСОБА_2, право власності на ? частину вказаної квартири.

28 липня 2016 року в провадження судді розподілена в порядку ст. 11-1 ЦПК України заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на ? частину квартири №133 в будинку №1 на пл. Петровського у м. Дніпропетровську, що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_5 14 березня 2016 року за реєстровим №150, обґрунтовуючи таку необхідність ризиком відчуження вказаного майна, яке вибуло із власності позивача без його волі.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається у спосіб, визначений ЦПК та про який клопочуть такі особи на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, ризик чого має бути підтвердженим достатніми фактичними даними.

За вимогами ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Разом з тим, заявляючи про наявність спору про право власності на ? частку квартири №133 в будинку №1 на пл. Вокзальній (колишня назва пл. Петровського) у м. Дніпрі, вибуття її із власності позивача та його померлої 21 січня2016 року матері ОСОБА_4, за відсутності волеявиявлення позивача на це, через підступні дії відповідача, представник позивача не представив будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин належності на праві власності на день смерті його матері ОСОБА_6 21 січня 2016 року, спірної частини квартири, а так само доказів належності йому на праві власності іншої ? частки вказаної квартири як на час смерті матері, так і на день звернення до суду. Крім того, представником позивача не надано жодних доказів на підтвердження обставин належності на праві власності та реєстрації на час звернення до суду з позовом відповідачу ОСОБА_3 спірної частки квартири АДРЕСА_1 (колишня назва пл.Петровського) у м. Дніпрі, у зв?язку з чим доводи представника позивача про безпідставне набуття та відчуження спірної частки квартири відповідачем за відсутності будь-якого підтвердження цих обставин неможна вважати обґрунтованими.

При цьому, довідка КП «ДМБТІ» ДОР від 22 грудня 2010 року про реєстрацію станом на 22 грудня 2010 року за ОСОБА_2 права власності на ? частку вказаної квартири на підставісвідоцтва про право власності на житло від 14 листопада 2007 року не свідчить про наявність такого майнового права у позивача на цю квартиру на час виникнення спору.

Крім того, представником ОСОБА_2 ОСОБА_1 не наведено доказів на підтвердження необхідності застосування такого способу забезпечення як арешт нерухомого майна, який полягає за своєю суттю, з урахуванням положень ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», у вилученні із користування.

За таких обставин, приймаючи до уваги принципи співмірності та відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, представником ОСОБА_1 не доведено перед судом наявність підстав для забезпечення позову у спосіб про який він клопотав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 представнику ОСОБА_2 в задоволенні його заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу ? частини квартири таким, що не є дійсним та визнання права власності на частину квартири.

Апеляційна скарга на ухвалу суду про відмову у забезпеченні позову подається протягом пяти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко