Справа № 496/1872/16-ц
Провадження № 2/496/1135/16
У Х В А Л А

06 червня 2016 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Мельничук Н.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам, які предявляються ЦПК до її змісту та форми (ст.119 ЦПК України).

Так, відповідно до п.п.3, 4, 5 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог, ціну позову та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначені вимоги ст.119 ЦПК України не дотримані.

Під змістом позовних вимог цивільно процесуальне законодавство розуміє вказівку позивача на спосіб судового захисту.

Предявляючи позов, позивач повинен, насамперед, зазначити у позовній заяві предмет позову (що конкретно вимагає позивач), далі він сам повинен визначитися, виходячи із принципу змагальності, зі способом судового захисту змістом позовних вимог, що є одним із основних елементів позову, який має своє нормативне закріплення у п.3 ч. 2 ст.119 ЦПК, а далі у заяві, за п.5 ч. 2 ст.119 ЦПК позивач повинен зазначити підстави позову (обставини, з яких випливає право вимоги позивача та якими він обґрунтовує свої вимоги).

Звертаючись до суду позивач повинен визначитися як з матеріальним, так і з процесуальним законом, який повинен застосовуватися до даних правовідносин, оскільки від правильної правової кваліфікації правовідносин залежить формування позивачем предмета доказування та подальше вирішення позовних вимог.

ОСОБА_1 предявив до суду позов про поділ майна подружжя, який передбачає такий спосіб захисту інтересу позивача, як розподіл майна, нажитого під час шлюбу в натурі, або лише визначення його частки з визначенням способу поділу (кому, що і скільки).

Але зміст позовних вимог не конкретний, а саме, не зрозуміло, яке саме спільне майно подружжя підлягає поділу, його ціна, кожного найменування, варіанти розподілу. При цьому, позивач посилається на норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що є предметом судового розгляду, а саме: ст.ст. 60, 62, 63, 69 - 70 СК України, як на правові підстави позову, разом з тим у прохальній частині заяви викладає матеріально правову вимогу до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання за ним права власності на 1/2 частину майна, тоді як вимоги про визнання права власності не складають предмету позову.

Оскільки, обовязок правильно формулювати свої позовні вимоги до суду, визначати зміст (спосіб судового захисту) та предмет покладається на позивача, що в даному позові позивачем не виконано, вважаю за необхідне надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви.

Крім того, в позовній заяві не зазначено ціну позову, не додано документів про вартість майна, що підлягає поділу та відсутнє посилання на докази, підтверджуючі ціну позову, що позбавляє суддю можливості визначити правильність сплати судового збору, відсутні правовстановлюючі документи на спірні транспортні засоби, копії технічних паспортів на автомобілі, свідоцтво про укладення шлюбу до матеріалів позову не долучені, або ж надати суду докази про неможливість отримання таких.

Згідно із ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Якщо в позовній заяві обєднано кілька самостійних вимог майнового характеру, повязаних між собою, то, враховуючи, що обєктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до ч. 1 та підпунктів 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" передбачено, що з 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата становить 1378 грн.

Отже, за подання позовної заяви майнового характеру розмір судового збору має дорівнювати одному відсотку ціни позову, при цьому мінімальний розмір судового збору становить 551,20 грн, а максимальний 6890 грн.

Як вбачається із позовної заяви, позовні вимоги, містять дві позовні вимоги майнового характеру (визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про визнання права власності на частину майна), але при цьому судовий збір сплачено в сумі 2500 грн., отже відсутність ціни позову та не правильне визначення предмету та підстав позову позбавляє суддю можливості визначити правильність сплати судового збору.

Посилання позивача на неможливість встановити ціну позову суд до уваги не приймає, оскільки вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, а питання про відстрочення сплати судового збору позивачем не порушувалося.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України і підлягає залишенню без руху, згідно із ст.121 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня отримання її копії до апеляційного суду Одеської області, через Біляївський районний суд.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_5