Охтирський міськрайонний суд Сумської області
Справа № 583/1662/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Олійник О.В.

за участю секретаря Наливайкіної Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, заінтересовані особи: виконавчий комітет Охтирської міської ради, Управління капітального будівництва та житлово - комунального господарства, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

23 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що 13.08.1986 року вона була прийнята на роботу до заводу «Промзв'язок» та разом зі своєю донькою 31.07.1995 року були вселені до кімнати № АДРЕСА_1. Після народження від громадянського шлюбу сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 звернулася до профкомітету із заявою про виділення їй більшої за площею кімнати в гуртожитку. На підставі рішення профкомітету заявник 28.01.1999 року була вселена у сімейний блок до кімнати НОМЕР_1. Із довідки про склад сім'ї заявниця дізналася, що в 2010 році було змінено нумерацію кімнат та зараз вона проживає в кімнаті НОМЕР_2. Заявник разом зі своїм сином весь час проживали в одній кімнаті НОМЕР_1, сплачувала комунальні платежі. Іншого власного житла не мають, продовжують проживати в кімнаті гуртожитку на законних підставах. Законність користування заявником жилою площею у гуртожитку ніким не оспорюється. У зазначеній кімнаті інших осіб, окрім заявника та її сина, не зареєстровано. В приватизації даної кімнати ОСОБА_1 було відмовлено в зв'язку з відсутністю документа, що підтверджує право на постійне проживання в гуртожитку на законних підставах, так як кімната, в якій зараз проживає заявник має НОМЕР_2, а не НОМЕР_1. В зв'язку з чим просить встановити факт постійного проживання та реєстрації на законних підставах ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_2, який був вселений, як неповнолітня дитина до матері, у кімнаті АДРЕСА_2 починаючи з 28.01.1999 року по даний час.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримали з викладених підстав, просили її задовольнити.

ОСОБА_4, який за час перебування справи у суді став повнолітнім, в судове засідання не з'явився, його представник заяву підтримав, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління капітального будівництва та житлово - комунального господарства Охтирської міської ради в судове засідання не з'явився, подали заяву про розгляд справи у відсутність їх представника.

Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Охтирської міської ради в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві не заперечують проти встановлення факту постійного проживання.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13.08.1986 року по 02.04.2010 року працювала на різних посадах на заводі «Промзв`язок», який в послідуючому перетворено на ВАТ «Нафтопроммаш», що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.11).

Згідно довідки голови ОСББ «Зв'язківець» від 19.05.2016 року, ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована в гуртожитку в кімнаті АДРЕСА_1 з 02.08.1995 року по 28.01.1999 року. В даній кімнаті з нею проживали її діти донька ОСОБА_5, син ОСОБА_2, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в гуртожитку в кімнаті АДРЕСА_3 з 28.01.1999 року по теперішній час. В кімнаті НОМЕР_1 зареєстрований та проживає з нею її неповнолітній син ОСОБА_2 (а.с. 12).

Судом встановлено, що згідно з рішенням двадцять четвертої сесії шостого скликання Охтирської міської ради від 29 травня 2012 року № 455 Охтирська міська рада надала згоду на прийняття безкоштовно до комунальної власності територіальної громади міста Охтирки гуртожиток по АДРЕСА_1

Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради за №62 від 06.05.2015 року було затверджено акт приймання передачі до комунальної власності територіальної громади міста будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 прийнято його безоплатно до комунальної власності громади та залишено дану будівлю на балансі об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зв'язківець».

Згідно з рішенням шістдесят восьмої сесії шостого кликання Охтирської міської ради від 23 червня 2015 року № 1473-МР прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Охтирка будівлю гуртожитку за адресою АДРЕСА_1, та дозволено приватизацію житлових та нежитлових приміщень.

Відповідно до положень Глави 4 Житлового кодексу України, єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку (ст. 129 ЖК, п. 10 Розділу II Примірного положення про гуртожитки).

Спеціального ордера чи спільного рішення адміністрації заводу «Промзв`язок» (у подальшому ПАТ «Нафтопроммаш») та комітету профспілки за 1995-1999 роки про надання заявниці житлової площі в гуртожитку не відшукано.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що з 2006 року по 2011 рік була завідуючою гуртожитком, в неї була картотека, яка містила приписні картки і ордера, по яким вселялися мешканці гуртожитку до 2004 року, в тому числі і ОСОБА_1 Однак коли завод почав продавати кімнати у гуртожитку, картотека переїхала в інше місце, а потім зникла у невідомому напрямку.

Архівний відділ Охтирської міської ради також надав відповідь, що у переданих йому з ПАТ «Нафтопроммаш» справах «Протоколи сумісних засідань адміністрації та профкому» за 1995-1999 роки відсутні будь-які дані про розподіл кімнат та поселення громадян.

Факт постійного проживання заявника у кімнаті гуртожитку за зазначеною адресою підтверджується договорами про надання комунальних послуг, квитанціями про їх оплату, довідкою ОСББ «Зв'язківець» про відсутність заборгованості з оплати комунальних платежів, а також показами у судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, які є сусідами заявниці по гуртожитку і надали пояснення, що ОСОБА_1 з 1995 року по даний час безперервно і постійно нікуди не виїжджаючи, зі своїми дітьми (з дочкою та сином) проживала в кімнаті у гуртожитку. На даний час дочка виїхала, а заявник із сином мешкають у гуртожитку у кімнаті НОМЕР_1 удвох, на даний час внаслідок зміни нумерації кімната числиться як НОМЕР_2.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» N 500-VI, дія цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Тобто законом передбачено, що під захист підпадають особи, які дотримали певних умов, зокрема - відсутність в особи власного житла; правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком; реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах; фактичне проживання протягом п'яти років за місцем реєстрації в гуртожитку.

Встановлено, що заявниця власного житла немає, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.08.2016 року, право на приватизацію нею не використане, що підтверджується довідкою з Ощадного Банку України.

Однією із умов також є реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах.

Разом з тим, на осіб, які вселяються у гуртожиток, поширюється процедура реєстрації місця проживання відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Також встановлено, що заявниця разом зі своїм неповнолітнім сином, у встановленому законом порядку, зареєстрували своє постійне місце проживання в гуртожитку по АДРЕСА_1, у м. Охтирці, Сумської області, що підтверджується відповідними відмітками в паспорті громадянина України, копією картки прописки.

Кімната у гуртожитку загальною площею 17,5 кв.м.по АДРЕСА_1, м. Охтирка є постійним зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання заявниці з 28.01.1999 року і по даний час.

Таким чином, заявником дотримано умову щодо реєстрації місця свого проживання.

Відповідно до довідки №46 виданої 19.05.2016 року головою ОСББ «Зв'язківець», номер кімнати НОМЕР_1, в якій зареєстровані ОСОБА_1 та її неповнолітній син ОСОБА_2 було змінено на номер НОМЕР_2 (а.с. 13).

Другою обставиною, з якою пов'язане право на захист особи відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» N 500-VI, є правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. При цьому Закон N 500-VI не містить визначення "законні підстави".

Законність користування ОСОБА_1 та її неповнолітнім сином жилою площею у гуртожитку ніким не оспорюється. Дослідженими у судовому засіданні доказами не встановлено факту реєстрації у зазначеній кімнаті в даний час інших осіб, окрім заявниці та її сина. ОСОБА_1 було надане приміщення гуртожитку адміністрацією підприємства. Питання про звільнення нею кімнати на час перебування цього гуртожитку на балансі підприємства не ініціювалось. Тому має місце проживання заявниці в кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку, яка нині нумерується за НОМЕР_2, на законних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, які проживають у гуртожитках, що є об'єктами права державної чи комунальної власності, мають право на приватизацію займаного житла у вигляді окремої кімнати (кількох кімнат, жилих блоків, секцій).

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», кожен громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Передача займаних житлових приміщень здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, постійно проживаючих в цьому житловому приміщенні. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд приходить до висновку, що факт постійної реєстрації місця проживання заявника та її неповнолітнього сина на законних підставах в кімнаті гуртожитку підтверджено дослідженими в справі доказами.

Вказаний факт в силу норм Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» має для заявника юридичне значення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити зазначений факт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання та реєстрації на законних підставах ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, у кімнаті за АДРЕСА_1 Сумської області, починаючи із 28 січня 1999 року по даний час.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Олійник