АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 640/6098/16-ц Головуючий І інстанції - Сенаторов В.М.,
Провадження: 22-ц/790/7375/16 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів -Коваленко І.П.,, Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Котлярової М.Ю.,

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АКБ "Базис» про стягнення грошових коштів, -

встановила:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, він уклав договір банківського вкладу №296/1 від 12 квітня 2011 року (строковий Золота Гільдія Пенсійний) з «ПАТ «АКБ «Базис», згідно якого вніс грошову суму в розмірі 101 000,00 грн. на депозитний рахунок НОМЕР_1, відкритий у банку, а банк зобов'язався повернути цю грошову суму вкладнику після закінчення строку, вказаного в п. 1.2 даного договору і виплатити відсотки, в розмірі 16,5% річних на умовах та в порядку встановленому в договорі. Датою повернення депозиту є 13 квітня 2012 року. Після закінчення строку збереження коштів 13 квітня 2012 року він звернувся до відділення №1 ПАТ«АКБ «Базис» з вимогою повернути кошти, які йому належать у сумі 102 957, 91 грн., однак йому було відмовлено в цьому з посиланням на відсутність готівки у банку та запропоновано кошти у сумі 2 957, 91 грн. отримати готівкою, а кошти у сумі 100000,00 грн., які знаходяться на поточному рахунку залишити у банку до 13 липня 2012 року. При цьому укласти договір про внесення змін до договору банківського рахунку №24138 від 23 лютого 2005 року зі строком збереження депозитних коштів по 13 липня 2012 року.

06 травня 2011 року позивач уклав договір банківського вкладу №383/1 (строковий Золота Гільдія Пенсійний) з «ПАТ АКБ «БАЗИС» та вніс грошовий вклад у розмірі 1 000,00 грн. з датою повернення 07 травня 2012 року. Згодом позивачем було внесено на депозитний рахунок НОМЕР_2 кошти у сумі 133 300,00 грн.

07 лютого 2012 року ОСОБА_2 уклав договір банківського вкладу №103/1 (строковий Золота Гільдія Сімейний) з «ПАТ «АКБ «БАЗИС», згідно якого вніс грошову суму в розмірі 5 500,00 грн. на депозитний рахунок НОМЕР_3 строком до 06 травня 2012 року. Після закінчення строку збереження коштів 07 травня 2012 року позивач звернувся до ПАТ «АКБ «Базис» з вимогою повернути кошти, які йому належать у сумі 5 830,59 грн.59 коп., позивачу було відмовлено в цьому з посиланням на те, що Правлінням Нацбанку України призначена тимчасова адміністрація «ПАТ «АКБ «Базис» строком на шість місяців з 23.04.2012 року до 23.10.2012 року та введено повний мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на три місяці з 23.04.2012 року до 23.07.2012 року.

11 січня 2011 року позивач уклав договір банківського вкладу №24/1 (строковий Золота Гільдія Сімейний) та вніс грошову суму в розмірі 1 000,00 грн. на депозитний рахунок НОМЕР_4 з датою повернення 11 липня 2012 року. Згодом позивачем було внесено на депозитний рахунок НОМЕР_4 кошти у сумі 34 000,00 грн. Після закінчення строку збереження коштів 11 липня 2012 року він звернувся до банку з вимогою повернути кошти у сумі 40 247,07 грн. , однак йому було відмовлено в цьому.

30 червня 2011 року позивач уклав договір банківського вкладу №602/1 від 30 червня 2011 року (строковий Золота Гільдія Пенсійний) з відповідачем, за яким вніс грошову суму у розмірі 1 021,49 грн. на депозитний рахунок НОМЕР_5 строком до 01 липня 2012 року, та згодом вніс ще кошти у загальному розмірі 5 221,49 грн. на вказаний рахунок. Після закінчення строку збереження коштів 02 липня 2012 року позивач звернувся до банку із вимогою повернути кошти, на що отримав відмову.

06 грудня 2011 року позивач уклав договір банківського вкладу №941/1 (строковий Золота Гільдія Пенсійний) з відповідачем та вніс грошову суму у розмірі 4 886,69 грн. на депозитний рахунок НОМЕР_6 з датою повернення 07 грудня 2012 року. Станом на 01 вересня 2012 року на депозитному рахунку НОМЕР_6 знаходилося 5 223,74 грн.

07 березня 2012 року позивач уклав договір банківського вкладу №181/1 (строковий Золота Гільдія Сімейний) та вніс грошову суму в розмірі 6 245,00 грн. на депозитний рахунок НОМЕР_7 зі строком збереження коштів по 09 березня 2013 року. Станом на 01 вересня 2012 року на вказаному вище депозитному рахунку знаходилася сума 6 836,66 грн.

29 березня 2012 року ОСОБА_2 уклав договір банківського вкладу №239/1 (строковий Золота Гільдія Сімейний) з «ПАТ«АКБ «БАЗИС», згідно якого вніс грошову суму в розмірі 26 987,35 на депозитний рахунок НОМЕР_8 на строк до 31 березня 2013 року Станом на 01 вересня 2012 року на депозитному рахунку НОМЕР_8 знаходилася сума 29 248,69 грн.

07 травня 2012 року ОСОБА_2 звернувся з письмовою заявою до Тимчасового адміністратора «ПАТ«АКБ «Базис» з проханням повернути йому грошові кошти за вкладами по договорам №296/1 від 12.04.2011 року, №383/1 від 06.05.2011 року, №103/1 від 07.02.2012 року у загальній сумі 241 359,54 грн., але відповіді не отримав. У письмовій відповіді Тимчасового адміністратора «ПАТ«АКБ «Базис» на повторні звернення від 31 травня 2012 та 30 серпня 2012 року йому було відмовлено в отриманні грошей, а саме - 333 829, 83 грн. 23 серпня 2012 року Постановою Правління Національного банку України №357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора «ПАТ«АКБ «Базис» з 28.08.2012 року відкликано банківську ліцензію, ініційовано процедуру ліквідації та призначено ліквідатора «ПАТ«АКБ «Базис», яка 14.08.2014 року Окружним адміністративним судом м. Києва вказана постанова банка була визнана незаконною. Позивач також вказує, шо станом на 28 серпня 2012 року на його поточному рахунку №0021 «ПАТ«АКБ «Базис» знаходилась загальна сума залишків коштів 338 671,91 грн. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 25.10.2012 року ОСОБА_2 було виплачено 200 000,00 грн., а тому позивач просив стягнути на його користь з відповідача залишок боргу у розмірі 138 671,91 грн., оскільки отримав відмову у повернення вказаних грошових коштів на письмові звернення.

Просив стягнути з ПАТ "АКБ "Базис" на його користь суму грошових вкладів та відсотків за ними у розмірі 138671,91 грн..

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 19 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґ рунтування скарги зазначено, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову помилково посилався на рішення Київського районного суду м.Харкова від 28.09.2016 року згідно якого на його користь з ПАТ «АКБ «Базис» було стягнуто суму в розмірі 338 671,91 грн. Предмети позову в даній справі і у справі по якій було ухвалено рішення Київського районного суду м.Харкова від 28.09.2012 року є різними. Позов, по якому було ухвалено рішення Київського районного суду м.Харкова від 28.09.2012 року стосувався вимоги про зобов'язання відповідача вчинити дії, а саме повернути суму вкладу та відсотки. Крім того, зазначив, що до теперішнього часу рішення Київського районного суду м.Харкова від 28.09.2012 року в повному обсязі не виконано, що і змусило позивача звернутись до суду з даним позовом з тих же самих підстав, але з іншим позовом.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спір про право на стягнення коштів у сумі 138671,91 грн. за неналежне виконання умов укладених між сторонами договорів був вирішений Київським районним судом м. Харкова у справі №2012/13785/2012. Звернення позивача з даним позовом фактично свідчить про спробу позивача повторно стягнути з "ПАТ "АКБ "Базис" грошові кошти, які вже були предметом стягнення у справі №2012/13785/2012, що є недопустимим.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що 12.04.2014 р. ОСОБА_2 уклав договір банківського вкладу №296/1 від 12 квітня 2011 року (строковий Золота Гільдія Пенсійний) з «ПАТ «АКБ «Базис», згідно якого вніс грошову суму в розмірі 101 000,00 грн. на депозитний рахунок НОМЕР_1, відкритий у банку, а банк зобов'язався повернути цю грошову суму вкладнику після закінчення строку, вказаного в п. 1.2 даного договору і виплатити відсотки, в розмірі 16,5% річних на умовах та в порядку, встановленому в договорі. Датою повернення депозиту є 13 квітня 2012 року. Після закінчення строку збереження коштів 13 квітня 2012 року він звернувся до відділення №1 ПАТ«АКБ «Базис» з вимогою повернути кошти, які йому належать у сумі 102 957, 91 грн., однак йому було відмовлено в цьому з посилання на відсутність готівки у банку та запропоновано кошти у сумі 2 957, 91 грн. отримати готівкою, а кошти у сумі 100 000,00 грн., які знаходяться на поточному рахунку залишити у банку до 13 липня 2012 року, при цьому укласти договір про внесення змін до договору банківського рахунку №24138 від 23 лютого 2005 року зі строком збереження депозитних коштів по 13 липня 2012 року.

06 травня 2011 року позивач уклав договір банківського вкладу №383/1 (строковий Золота Гільдія Пенсійний) з «ПАТ АКБ «Базис» та вніс грошовий вклад у розмірі 1 000,00 грн. з датою повернення 07 травня 2012 року. Згодом позивачем було внесено на депозитний рахунок НОМЕР_2 кошти у сумі 133 300,00 грн.

07 лютого 2012 року ОСОБА_2 уклав договір банківського вкладу №103/1 (строковий Золота Гільдія Сімейний) з «ПАТ «АКБ «БАЗИС», згідно якого вніс грошову суму в розмірі 5500,00 грн. на депозитний рахунок НОМЕР_3 строком до 06 травня 2012 року. Після закінчення строку збереження коштів 07 травня 2012 року позивач звернувся до ПАТ «АКБ «Базис» з вимогою повернути кошти, які йому належать у сумі 5830,59 грн., позивачу було відмовлено в цьому з посиланням на те, що Правлінням Нацбанку України призначена тимчасова адміністрація «ПАТ «АКБ «Базис» строком на шість місяців з 23.04.2012 року до 23.10.2012 року та введено повний мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на три місяці з 23.04.2012 року до 23.07.2012 року.

11 січня 2011 року позивач уклав договір банківського вкладу №24/1 (строковий Золота Гільдія Сімейний) та вніс грошову суму в розмірі 1000,00 грн. на депозитний рахунок НОМЕР_4 з датою повернення 11 липня 2012 року. Згодом позивачем було внесено на депозитний рахунок НОМЕР_4 кошти у сумі 34 000,00 грн. Після закінчення строку збереження коштів 11 липня 2012 року він звернувся до банку з вимогою повернути кошти у сумі 40 247,07 грн. , однак йому було відмовлено в цьому.

30 червня 2011 року позивач уклав договір банківського вкладу №602/1 від 30 червня 2011 року (строковий Золота Гільдія Пенсійний) з відповідачем, за яким вніс грошову суму у розмірі 1 021,49 грн. на депозитний рахунок НОМЕР_5 строком до 01 липня 2012 року, та згодом вніс ще кошти у загальному розмірі 5 221,49 грн. на вказаний рахунок. Після закінчення строку збереження коштів 02 липня 2012 року позивач звернувся до банку із вимогою повернути кошти, на що отримав відмову.

06 грудня 2011 року позивач уклав договір банківського вкладу №941/1 (строковий Золота Гільдія Пенсійний) з відповідачем та вніс грошову суму у розмірі 4 886,69 грн. на депозитний рахунок НОМЕР_6 з датою повернення 07 грудня 2012 року. Станом на 01 вересня 2012 року на депозитному рахунку НОМЕР_6 знаходилося 5223,74 грн.

07 березня 2012 року позивач уклав договір банківського вкладу №181/1 (строковий Золота Гільдія Сімейний) та вніс грошову суму в розмірі 6 245,00 грн. на депозитний рахунок НОМЕР_7 зі строком збереження коштів по 09 березня 2013 року. Станом на 01 вересня 2012 року на вказаному вище депозитному рахунку знаходилася сума 6 836,66 грн.

29 березня 2012 року ОСОБА_2 уклав договір банківського вкладу №239/1 (строковий Золота Гільдія Сімейний) з «ПАТ«АКБ «Базис», згідно якого вніс грошову суму в розмірі 26 987,35 на депозитний рахунок НОМЕР_8 на строк до 31 березня 2013 року Станом на 01 вересня 2012 року на депозитному рахунку НОМЕР_8 знаходилася сума 29 248,69 грн.

07 травня 2012 року ОСОБА_2 звернувся з письмовою заявою до Тимчасового адміністратора «ПАТ«АКБ «Базис» з проханням повернути його грошові кошти за вкладами по договорам №296/1 від 12.04.2011 року, №383/1 від 06.05.2011 року, №103/1 від 07.02.2012 року у загальній сумі 241 359,54 грн. 54 коп., але відповіді не отримав. У письмовій відповіді Тимчасового адміністратора «ПАТ«АКБ «Базис» на повторні звернення від 31 травня 2012 та 30 серпня 2012 року йому було відмовлено в отриманні грошей, а саме - 333 829, 83 грн.

З рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2012 року (справа №2018/13785/2012) вбачається, що з відповідача ПАТ «АКБ «Базис» на користь ОСОБА_2 було стягнуто суму заборгованості за вищевказаними договорами грошових вкладів та відсотків у розмірі 338 671,91 грн.

Вказане заочне рішення набрало законної сили та на підставі вказаного рішення відкрито виконавче провадження про стягненню з в ПАТ «АКБ «Базис» на користь позивача суми вкладів у розмірі 138 671,91 року, оскільки Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 25.10.2012 року ОСОБА_2 було виплачено 200 000,00 грн.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що спір про право на стягнення коштів у сумі 138671,91 грн. за неналежне виконання умов укладених між сторонами договорів був вирішений 28.09.2012 року Київським районним судом м. Харкова у справі №2012/13785/2012 за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «АКБ «Базис» про виплату заборгованих грошових коштів.

Є безпідставними посилання апелянта на той факт, що предмети позову у справі по якій було ухвалено рішення Київським районним судом м. Харкова від 28.09.2012 року і даній справі є різними, оскільки справа №2012/13785/2012 стосувалась вимоги про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а в даному позові йдеться про стягнення грошових коштів є безпідставними.

Як вбачається з рішення Київського районного суду м.Харкова від 28.09.2012 року позивач ОСОБА_5 звертався до суду з позовом до ПАТ «АКБ «Базис» та просив зобов'язати ПАТ «АКБ «Базис» повернути йому суму вкладів та відсотки нараховані до них на загальну суму в розмірі 338 671,91 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2012 року було зобов'язання ПАТ «АКБ «Базис» повернути ОСОБА_5 суму вкладів та відсотки у розмірі 338 671,91 грн. Тобто, на користь позивача була стягнута вказана сума вкладів та відсотків.

Предметом позову є та його частина, яка характеризує матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої він просить ухвалити судове рішення (спірне право позивача та спірний обов'язок відповідача). Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб'єктивним правом і обов'язком позивача і відповідача. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «АКБ «Базис» про виплату заборгованих грошових коштів по якій було ухвалено рішення Київського районного суду м.Харкова від 28.09.2012 року та дана позовна заява стосується одно і того ж самого предмету позову і витікає з одних і тих самих правовідносин між сторонами.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення Київського районного суду м.Харкова від 28.09.2012 року до теперішнього часу не виконано, що на думку апелянта є підставою для задоволення позову є помилковими, оскільки недопустимим є повторне стягнення грошових коштів, які вже були предметом стягнення в іншій справі.

Позивач має можливість захистити свої права шляхом вимоги про виконання ухваленого на його користь судового рішення.

Таким чином, висновки рішення суду першої інстанції відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для скасування або зміни рішення суду при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -