АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 рокуколегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі головуючого судді Музичко С.Г.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянула в судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства молоді та спорту України, Державної установи «Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів «Укрспортзабезпечення», третя особа: Федерація легкої атлетики України про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Міністерства молоді та спорту України, Державної установи «Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів «Укрспортзабезпечення», третя особа: Федерація легкої атлетики України про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник позивача ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить про скасувати рішеня, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та матеріального права.

Зазначає, що звільнення позивача з займаної посади відбулося із порушенням п. 6.2 контракту, оскільки про дострокове його розірвання апелянта не було попереджено у визначеному порядку. Крім того, позивач не отримала копію наказу про звільнення, і як наслідок не була з ним ознайомлена.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Позивач та її представнику судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції пиравомірно керувався ст. 233 КЗпП та виходив з того, що позивачем пропущено тримісячний строк позовної давності за зверненням про поновлення свого порушеного права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції з 05.01.2005 року ОСОБА_2перебувала у трудових відносинах з Державною службою молоді та спорт та підставі контракту на посаді спортсмена - інструктора.

29.12.2012 року між сторонами було переукладено контракт на термін з 01.01.2013 року до 31.12.2013 року.

Відповідно до наказу № 07-272 від 30 липня 2013 року позивач звільнена з посади у зв'язку з невиконанням своїх обов'язків, передбачених п. 2.3.3 контракту.

Відповідно до пункту 2.3.3 контракту сторони несуть персональну відповідальність за порушення вимог ВАДА стосовно вживання фармакологічних препаратів та застосування методів для відновлення та лікування.

Пунктом 5.1 контракту передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання обов'язків, передбачених цим контрактом, сторони несуть відповідальність відповідно до цього контракту та чинного законодавства.

Відповідно до пункту 6.2.3 контракт припиняється з ініціативи відповідача до закінчення строку його дії: при невиконанні спортсменом-інструктором своїх обов'язків, передбачених пунктом 2.3 цього контракту; у разі дискваліфікації (відсторонення) спортсмена-інструктора від участі у спортивних заходах, зокрема за порушення правил спортивних змагань та/або положення (регламенту) про спортивні змагання, норм, визначених міжнародними та всеукраїнськими спортивними федераціями; у разі встановлення факту вживання спортсменом-інструктором заборонених у спорті засобів (допінгу).

При укладенні контракту сторони домовились, що при достроковому його розірванні з ініціативи однієї із сторін у разі невиконання, неналежного виконання іншою стороною своїх зобов'язань, визначених цим контрактом, він розривається з попередженням іншої сторони за два тижні. Такого попередження позивач не отримала.

30.09.2013 року видано наказ № 422 - е про звільнення позивача 30.09.2013 року у зв'язку з невиконанням своїх обов'язків, передбачених пунктами 2.3.3 контракту.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивач була звільнена із порушенням встановленого чинним законодавством порядку

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як слідує із матеріалів справи, про порушення відповідачем його трудових прав, позивачу було відомо 26.12.2013 року, про що свідчить підпис позивача в журналі обліку трудових книжок.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи ту обставину, що позовні вимоги заявлено в 16.04.2015 року, тобто поза межами строку, встановленого ч. 1 ст. 233 КЗпП України, колегія суддів дійшла висновку, що порушення процедури звільнення за контрактом не призвело до ухвалення незаконного рішення, оскільки позивач звернулась до суду зі спливом встановленого місячного строку.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: