АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/933/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Казидуб О.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівКорнієнко Н. В. , Пономаренка В. В.
при секретаріГончар Л. В.

представник відповідача Шуклін Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ТОВ ім. Шевченка, Шукліна Григорія Валентиновича на ухвалу Придніпровського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ТОВ ім. Шевченка, третя особа ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ТОВ ім. Шевченка, третя особа ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. З метою забезпечення позову представник ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти ТОВ ім. Шевченка в розмірі заявлених позовних вимог.

Ухвалою Придніпровського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2016 року накладено арешт на грошові кошти ТОВ ім. Шевченка в межах матеріального збитку.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою представник ТОВ ім. Шевченка подав апеляційну скаргу, вважаючи, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права та просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2016 року і постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву представника позивача про забезпечення позову у даній справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Стаття 152 ЦПК України містить перелік видів забезпечення позову, одним із яких може бути накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього.

В силу ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України - про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Також, колегія суддів апеляційного суду враховує, що відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки предметом позовних вимог фактично є стягнення грошових коштів за пошкоджене рухоме майно позивача, то звернувшись до суду з клопотанням про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах спірної суми, позивач належним чином обґрунтував та довів необхідність застосування таких заходів з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів про вчинення відповідачем дій щодо затягування часу по відшкодування збитків, що не виключає в подальшому можливість подальшого знецінення суми відшкодування збитків.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ ім. Шевченка є діючим підприємством та має активи, а тому забезпечивши позов шляхом накладення арешту на банківський рахунок в межах спірної суми, що не позбавляє відповідача користуватись коштами що є на рахунку поверх спірної суми та не є втручанням в господарську діяльність цього підприємства. Такий вид забезпечення позову не суперечить чинному законодавству. При цьому, суд першої інстанції врахував, що з часу причинення майну позивача пошкоджень та збитків позивачу, минуло більше року, добровільно вирішити питання відшкодування шкоди відповідач не бажає в будь-якому розмірі.

Суд першої інстанції при постановленні ухвали повністю дослідив матеріали справи, постановив ухвалу по дослідженим матеріалам, в зв'язку апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ТОВ ім. Шевченка, Шукліна Григорія Валентиновича на ухвалу Придніпровського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2016 року відхилити, а ухвалу Придніпровського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :