ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7751/16-ц
провадження № 2/753/4649/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2016 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОЛОДЕНКО К.В.

сторін:

позивача ОСОБА_2

представника позивача ШУРХОВЕЦЬКОЇ Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лозова Юлія Анатоліївна, Садово-Дачний кооператив " ЕНТУЗІАСТ" про визнання права власності на садовий будинок у порядку спадкування , суд

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2, в особі свого представника Шурховецької Л.І., звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, залучивши в якості третіх осіб: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лозова Юлія Анатоліївна, Садово-Дачний кооператив " ЕНТУЗІАСТ" про визнання права власності на садовий будинок АДРЕСА_1, в садовому товаристві " Ентузіаст" із господарськими будівлями та спорудами, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_1.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим відділом реєстрації смерті у м.Києві управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у м.Києві 20.06.2015р. та його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим РАГС м.Шостка, Сумської області 28.11.1963р.

Він є єдиним спадкоємцем після смерті його матері, інших спадкоємців не має. Після смерті матері відкрилась спадщина на садовий будинок АДРЕСА_1, в садовому Товаристві «Ентузіаст» .У встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лозовою Юлією Анатоліївною, згідно постанови від 15.02. 2016 року йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садовий будинок, оскільки ним не подані правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а саме спірний дачний будинок. Таким чином він змуше ний звернутись до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Шурховецька Л.І., яка діє на підставі ордеру серія НОМЕР_4 від 19.04. 2016 року ( а.с. 52) позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах.

Відповідач Київська міська Рада у судове засідання не направила свого представника, про те, через загальну канцелярію за вх. № 43192 від 30.08. 2016 року надала письмові пояснення із яких вбачається, що відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Разом з тим, відповідно до ст.. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, після його державної реєстрації в установленому законом порядку. Згідно ст..376 Цивільного кодексу України житловий будинок вважається самочинним , якщо вони будуються або збудовані на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушеннями будівельних норм і правил. Тому позивачу по справі слід довести ті обставини, що виключають визнання статусу спірного житлового будинку як самовільно збудованого. А відповідно до ч. 1 ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 58 та 59 Цивільного процесуального кодексу України передбачено належність та допустимість доказів, тобто тих, які містять інформацію щодо предмета доказування одержані у встановленому законом порядку. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка його здійснила за умови надання земельної ділянки у встановленому законом порядку для цієї мети. Тому на підставі вищевикладеного просила прийняти законне та обгрунтоване рішення та слухати справу без участі представника Київради.

Треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лозова Юлія Анатоліївна, Садово-Дачний кооператив " ЕНТУЗІАСТ" належним чином повідомлені, у судове засідання не прибули , про те надали свої письмові заяви про розгляд справи без їх участі ( а.с. 53;74-76)

Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, письмові пояснення представника відповідача, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача , ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим відділом реєстрації смерті у м.Києві управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у м.Києві 20.06.2015р ( а.с.9)

ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, що підтверджується заповітом від 07 березня 2003 року, складеного ОСОБА_1, посвідченим державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Вороніною С.А., зареєстрованим у реєстрі за №1н-881 . ОСОБА_1. заповіла: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право своєму сину ОСОБА_2.( а.с. 11)

Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на садовий будинок АДРЕСА_1, в садовому Товаристві «Ентузіаст».

У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до Довідки садово-дачного кооперативу «Ентузіаст» №41 від 14.12.2008р., яка міститься в технічному паспорті на спірний будинок, виготовленому Київським міським БТ1 16.01.2009р. «Гр.ОСОБА_1 є власником садового (дачного) будинку АДРЕСА_1 Рішення ВК Київ міськради про відведення земельної ділянки для будівництва СБ (ДБ)від 15.02.1997р.№253/914. Садовий будинок №6 в СТ (ДТ) «Ентузіаст» побудований господарчим способом в 1990 році та введений в експлуатацію в 1990році.» ( а.с.18).

Як вбачається із технічного паспорта КМ БТЇ, виданого ОСОБА_1 у січні 2009 року: спірний садовий будинок побудований в 1990 році ( а.с. 12 -17).

Згідно із інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації нерухомого майна за НОМЕР_5 від 26.01.2016р. ( а.с. 20), садовий будинок АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрований.

Отже, 15 лютого 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний садовий будинок, оскільки подані мною правовстановлюючі документи не зареєстровані в органі, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно, що підтверджується Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Лозової Ю.А., про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.02.2016р. ( а.с. 19)

Відповідно до ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. З зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року у справі № 6-54цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва (втратила чинність). Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року»).

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації, відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30 липня 2012 року, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів».

В Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 16 березня 2016 року у справі №6-34814ск15 за результатами розгляду аналогічної справи викладена правова позиція:Таким чином, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Ця позиція також узгоджується з Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001р за №582/5773 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», відповідно до якого не належить до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року, та Порядком прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, які збудовані без дозволу' на виконання будівельних робіт, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №79 від 24.04.2015р., який вступив в чинну дію 26 травня 2015 року, згідно з яким в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження приймаються лише індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, які збудовані з 05 серпня 1992 року до березня 2011 року.

Таким чином, не потребує введення в експлуатацію приватних житлових садових, дачних будинківта господарських споруд збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об"єкти, тому звертатися до компетентного державного органу про прийняття господарських споруд до експлуатації немає підстав.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права на спадкове майно.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1277 ЦПК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, право власності на спадщину переходить у власність територіальної громади.

Вирішуючи питання про право власності на нерухомість, суд повинен застосувати законодавство, яке є чинним на час придбання (побудови) житлового будинку, а питання спадкування - на час відкриття спадщини.

У технічному паспорті на спірний садовий (дачний) будинок з господарськими будівлями та спорудами на сторінці «Оцінка всіх будівель і споруд домовласника» у графі «рік збудування» зазначено 1990 рік.

Тобто спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами збудовано до 05 серпня 1992 року на земельній ділянці, яка перебувала у користуванні спадкодавця, а відтак на нього може бути визнано право власності, яке переходить у порядку спадкування.

Відповідно до узагальнення судової практики, а саме листа ВССУ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

З огляду на зазначене суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення як законні та обґрунтовані.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1268, 1297, ЦК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 13, 15 Закону України «Про власність», постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.2012 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 3,4,10,11, 15, 27, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лозова Юлія Анатоліївна, Садово-Дачний кооператив " ЕНТУЗІАСТ" про визнання права власності на садовий будинок у порядку спадкування , задовольнити .

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованим за адресою у АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на садовий будинок АДРЕСА_1, в садовому товаристві " Ентузіаст" із господарськими будівлями та спорудами, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 06 вересня 2016 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК