АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач-Чобіток А.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року в справі за позовом Товариства з обмеженої відповідальністю «Управ-дом» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ТОВ «Управ-Дом» пред»явило позов до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті послуг за централізоване опалення за період з жовтня 2011 року по 2014 року в розмірі 2 111,64 грн.,3 % річних від простроченої суми у розмірі 199,38 грн.,інфляційні втрати в сумі 1559,65 грн. та витрати по оплаті судового збору у сумі 1378 грн..

Позивач зазначав,що 11 серпня 2010 року між ТОВ «Управ-Дом» та відповідачем мешканкою квартири АДРЕСА_1 було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Проте відповідач , починаючи з жовтня 2011 року по листопад 2014 року в повному обсязі не сплачувала кошти за надані послуги з центрального опалення, в зв»язку з чим утворилася заборгованість у вказаному розмірі.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове,яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає,що позивачем належним чином не було обґрунтовано позовні вимоги щодо розміру заборгованості за опалення.

Вислухавши доповідь судді,пояснення представників сторін,обговоривши доводи апеляційної скарги,обставини справи,колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено,що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем комунальних послуг,а також послуг по утриманню житлового будинку та прибудинкової території.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті послуги щодо централізованого опалення в період з жовтня 2011 року по листопад 2014 року в розмірі 2 111,64 грн.,суд встановив і виходи в того,що відповідач користуючись такою комунальною послугою у повному обсязі не сплачувала її, про що свідчать надані позивачем квитанції за вказаний період з зазначенням боргу та розрахунок заборгованості за цей період.

Крім того суд, застосувавши ч.2 ст.625 ЦК України стягнув з відповідача на користь позивача 3 % річних за прострочення грошового зобов»язання та 1 559,65 грн. інфляційних втрат.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції відповідним обставинам справи та вимогам закону,що регулює правовідносини,які виникли між сторонами.

Доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують.

Статтею 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено,що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо.

Пунктом 1 частини першої статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а цьому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частиною третьою цієї же статті обов»язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки,встановлені договором або законом.

Таким чином зазначені норми закону покладають на споживачів зобов»язання

оплатити житлово-комунальні послуги,якщо вони фактично користувалися ними.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Таким чином вказаний Закон регулює правовідносини,які виникли між сторонами стосовно надання житлово-комунальних послуг та обов»язку споживача оплатити ці послуги.

З матеріалів справи вбачається,що відповідач будучи власником квартири №30 в багатоквартирному будинку №7 по вулиці Майорова в м. Києві та користуючись комунальними послугами в тому числі і центральним опаленням не виконувала свої обов»язки споживача, вчасно не оплачувала в повному обсязі спожиті нею комунальні послуги з центрального опалення в період з жовтня 2011 року по листопада 2014 року внаслідок чого саме за центральне опалення утворилася заборгованість у розмірі 2 111,64 грн. з врахуванням часткового внесення оплати за цю комунальну послугу.

Відсутність між сторонами договору на надання житлово-комунальних послуг не заслуговують на увагу,оскільки ця обставина не звільняє споживача від оплати за спожиті послуги.

Посилання представника відповідача на безпідставність наданого позивачем розрахунку заборгованості колегія суддів не бере до уваги,оскільки будь яких доказів на спростування цього розрахунку відповідачем не надано.

Довід апеляційної скарги про відсутність доказів зі сторони позивача про надання комунальних послуг ,в тому числі центрального палення є голослівним,а тому на увагу не заслуговує.

Порушення судом норм матеріального та процесуального права,на які посилається в апеляційній скарзі представник відповідача,як на безумовну підставу для скасування рішення,колегією суддів не встановлено.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст. 304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -