Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про визнання права користування водопровідним вводом до житлового будинку, усунення перешкод у користуванні водопровідним вводом, визнання договору на водопостачання недійсним, стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він з ОСОБА_5 є власниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за АДРЕСА_1

Зазначав, що спірне домоволодіння набуте ними у власність в порядку спадкування після смерті батьків. При цьому після оформлення спадщини ОСОБА_5 оформив з товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (далі - ТОВ «Інфокс») договір на водопостачання холодної води лише до належної ОСОБА_5 1/2 частини вказаного житлового будинку та відрізав в колодязі водопровідну трубу Ф 25 мм водопровідного вводу до належної ОСОБА_4 частини будинку по АДРЕСА_1 самовільно відключив подачу води до вказаної частини житлового будинку.

Вказував, що у 2012-2013 роках він неодноразово звертався до ТОВ «Інфокс» із заявою про відкриття особового рахунку з оплати послуг водопостачання на його ім'я, поновлення водопостачання до його частки житлового будинку, однак йому було відмовлено.

Враховуючи, що зазначеними діями відповідачів йому чиняться перешкоди у користування його власністю просив: визнати за ним право користування водопровідним вводом до житлового будинку по

АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_5 не перешкоджати йому в користуванні водопровідним вводом до вищевказаного житлового будинку та в укладенні договору між ним та ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» для водопостачання холодної води до житлового будинку з відкриттям особового рахунку на його ім'я; зобов'язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» укласти з ним договір на водопостачання холодної води до його частини житлового будинку, відновити водопостачання та відкрити особовий рахунок; визнати недійсним договір на водопостачання, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім'я ОСОБА_5; стягнути з ОСОБА_5 на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 жовтня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від

27 травня 2016 року, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних у кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що у

ОСОБА_4 не виникло право користування водопровідною трубою та водопровідним вводом, що підведені до частини домоволодіння АДРЕСА_1 оскільки вони є власністю ОСОБА_7 При цьому ОСОБА_4 не доведено факту встановлення йому перешкод в укладенні договору з ТОВ «Інфокс» про водопостачання холодної води, у відкритті особового рахунку, а також спричинення йому з боку відповідачів моральної шкоди.

Даний висновок судів першої та апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 та

ОСОБА_4 є співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 яким на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині вказаного вище будинку.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня

2014 року проведено між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розподіл житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 в натурі.

ОСОБА_5, як співвласник частини житлового будинку по

АДРЕСА_1 звернувся до ТОВ «Інфокс» із заявою про переоформлення особового рахунку № НОМЕР_1 зі сплати послуг за водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 на своє ім'я.

ТОВ «Інфокс» на підставі заяви ОСОБА_5 та наданих правових документів на його частку домоволодіння, а саме: свідоцтва про право на спадщину від 16 жовтня 2012 року, довідки ф.1, виданої дільницею №5 КП ЖКС «Черьомушки» та свідоцтва про державну реєстрацію права власності від 02 листопада 2011 року переоформило особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_5

Згідно акту обстеження від 29 грудня 2012 року № 01783, складеного представниками філії «Інфоксводоканал», водопостачання частини ділянки за адресою: АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_5 здійснюється від існуючого водопровідного вводу розташованого у колодязі у дворі спільного користування, водопостачання частини ділянки, яка належить ОСОБА_4, не здійснюється, водопровідний ввід на частину ділянки обрізано та заглушено у колодязі на подвір'ї спільного користування.

При цьому судами встановлено, що водопровідна труба, якою користується ОСОБА_5, встановлена ним особисто за власні кошти, попередньо був замовлений проект на встановлення водомірного вузла, який був узгоджений з відділом «Водозбит», та в подальшому труба підведена до його частки житлового будинку АДРЕСА_1 На час набуття сторонами права власності на спірне домоволодіння, воно не було обладнано єдиною системою водопостачання через цілісну водопровідну трубу.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 331 ЦПК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно з п. 5.20 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, у разі необхідності з відома споживача і виробника для обліку води, що витрачається споживачами, останній за свій рахунок може встановити засіб обліку.

Суди попередніх інстанцій правильно визначились із характером спірних правовідносин та враховуючи, що на час набуття сторонами права власності на спірне домоволодіння, воно не було обладнано єдиною системою водопостачання через цілісну водопровідну трубу, водопровідна труба, якою користується ОСОБА_5, встановлена ним особисто за власні кошти, при цьому відсутні перешкоди з боку відповідачів для укладення позивачем договору водопостачання холодної води з відкриттям особового рахунку на його ім'я, дійшли законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Докази та обставини, на які посилаються ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6 у касаційній скарзі були предметом розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій, при їх дослідженні і встановленні судами було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішення не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст.ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 жовтня

2015 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 27 травня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

В.М.Коротун