ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №483/1414/16-ц
Провадження №2/483/587/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Чаус Л.В.

при секретарі Шилінскас О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до міського комунального підприємства «Очаківводоканал» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

01 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до міського комунального підприємства «Очаківвводоканал» (далі МКП «Очаківвводоканал»). Свої вимоги обґрунтовує тим, що він працював в МКП «Очаківвводоканал» на посаді заступника директора. Наказом директора підприємства від 25 серпня 2016 року № 84 йому було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме - за недостатній збір коштів за відпущену воду та ненадання пропозицій по покращенню цієї роботи. Стверджує, що зазначені в наказі відсотки збору платежів за відпущену воду не відповідають дійсності, є заниженими. Крім того, контролери працюють з боржниками, оповіщають їх про наявність заборгованості, а про тих споживачів, які не допускають до приладів обліку спожитої води, контролери доповідають особисто директору. На усне запитання директора щодо пропозицій по покращенню ситуації зі збором платежів, він усно повідомив йому про необхідність звернення до суду з позовами до боржників, однак такі позови не подавались. Вважає вказаний наказ незаконним, винесеним з порушенням трудового законодавства, а саме за відсутності в його діях складу відповідного дисциплінарного проступку.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що його рекомендації про необхідність звернення до суду з позовами про стягнення заборгованості з боржників не приймались до уваги директором, у звязку з необхідністю сплати судового збору. Списки боржників він щомісячно надавав юрисконсульту підприємства. Також ним надавались пропозиції по відпрацюванню схеми оптимізації водопостачання, по організації повірки приладів обліку спожитої води та по відновленню застарілих водопровідних мереж. Вважає, що він та підконтрольні йому контролери у повному обсязі виконували покладені на них обовязки у межах чинного законодавства та підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності були відсутні.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні. Пояснила, що догана ОСОБА_1 оголошена за невиконання покладених на нього посадових обовязків. ОСОБА_1 не проводив роботу з боржникам щодо погашення заборгованості в позасудовому порядку. Не заперечує, що позивачем їй як юрисконсульту подавались списки боржників для предявлення позовів до суду, однак до серпня 2016 року такі позови нею не подавались у звязку з відсутністю згоди директора підприємства, який мав їх підписати, на подання таких позовів. Вважає, що позивач притягнутий до дисциплінарної відповідальності з дотриманням вимог чинного трудового законодавства.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Позивач ОСОБА_1 працював на посаді заступника директора МКП «Очаківвводоканал» з 01 квітня 2016 року. Звільнений 24 квітня 2016 року за п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне порушення трудової дисципліни. Вказані обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача, та не заперечувалися в судовому засіданні представником відповідача, а тому суд вважає їх доведеними.

Під час роботи на вказаній посаді, згідно наказу директора МКП «Очаківвводоканал» від 25 серпня 2016 року № 84, ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни та оголошено йому догану, що підтверджується копією вказаного наказу.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Таким чином, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, статутів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положень ст. 147 КЗпП України.

У відповідності зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки одне з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов'язків; вина працівника; наявність причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов'язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Згідно з ч. 1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (ч. 3 ст. 149 КЗпП).

Отже, в силу статей 147 - 149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов'язків.

Як підстава для винесення оспорюваного наказу в даному наказі зазначено про те, що за попередні місяці реалізація (збір платежів) від обсягу відпущеної води склала: червень 63%, липень 74%. Для покращення ситуації директором було запропоновано заступнику директора ОСОБА_1 надати план дій або пропозиції, але протягом трьох робочих днів жодного плану дій і ніяких пропозицій не було надано. Також в наказі зазначено, що відповідно до п. 3.3.4 посадової інструкції заступник директора відповідає за невиконання або неналежне виконання обовязків, передбачених п. 3.3.5 інструкції за недостатній рівень заходів відповідно до чинного законодавства до споживачів щодо 100% рівня оплати, недопущення безоплатного та несанкціонованого отримання послуг, та п. 3.3.7 за забезпечення збору платежів за надані послуги.

Разом з тим, згідно копії посадової інструкції, наданої представником відповідача, заступник директора дійсно несе відповідальність, зокрема: за п.3.3.2 за недостатній рівень заходів відповідно чинного законодавства України до споживачів щодо 100%; рівня оплати, недопущення безоплатного та несанкціонованого отримання послуг, за п.3.3.4 за незабезпечення збору платежів за надані послуги; тобто ці пункти посадової інструкції є іншими, ніж зазначені в наказі про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з положеннями ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв'язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження своїх заперечень представником відповідача надано копії балансів (звітів про фінансовий стан) за червень та І півріччя 2016 року) та довідку про обсяг відпущеної та реалізованої води за 2016 рік, відповідно до якої збір платежів від обсягу відпущеної води склав: за квітень 85%, травень 89%, червень 63%, липень 74%, серпень 68%, вересень 93%, жовтень 106%, листопад 94%.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка директор МКП «Очаківвводоканал» ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за низький рівень збору коштів за спожиту воду та невиконання його усної вказівки щодо надання пропозицій по покращенню роботи зі збору коштів.

Разом з тим, в судовому засіданні позивач, не погоджуючись з вказаними обсягами, надав власний розрахунок нарахування та оплати за користування водою населенням та пояснював ситуацію щодо неповної оплати спожитої води наявністю випадків не облікованого споживання води, відсутністю повноважень у підлеглих йому контролерів для проведення перевірок на території домоволодінь, належних громадянам, без згоди останніх. Також ним надавались пропозиції щодо проведення позовної роботи з боржниками, але ця пропозиція відхилялась керівником по причині відсутності коштів для сплати судового збору.

Доводи позивача наданими відповідачем доказами не спростовані.

Таким чином, стверджувати, що позивачем не вживались заходи щодо покращення роботи зі збору платежів за спожиту воду, не представляється можливим.

Крім того, зазначене в наказі порушення трудової дисципліни є неконкретним, оскільки описова частина наказу не містить визначення, який саме дисциплінарний проступок вчинено, не зазначено в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до застосування догани.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку що наказ № 84 від 25 серпня 2016 року винесено з порушенням вимог ст. 147-149 КЗпП України, оголошена ОСОБА_1 догана є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до міського комунального підприємства «Очаківводоканал» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,- задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ міського комунального підприємства «Очаківводоканал» від 25 серпня 2016 року № 84 про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника директора ОСОБА_1 та оголошення йому догани.

Стягнути з міського комунального підприємства «Очаківводоканал» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судового збору 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: