Справа № 525/1194/16-ц
Провадження №2/525/400/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2016 року сел. ОСОБА_1

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

17 листопада 2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 15023 грн.09 коп.

Після надходження позовної заяви суд виконав вимоги ч.3 ст.122 ЦПК України, інформація з органу реєстрації відносно ОСОБА_3 надійшла до суду 23.11.2016 року; з листа Великобагачанської селищної ради від 22.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрованим, знятим з реєстрації на території Великобагачанської селищної ради не значиться.

У звязку з цими відомостями, з урахуванням положень ч.9 ст.110 ЦПК України суд був зобовязаний відкрити провадження у справі і ухвалою суду від 24.11.2016 року провадження у справі за вищевказаним позовом було відкрито і призначено попереднє судове засідання на 06.12.2016 року.

Ухвалою суду від 06.12.2016 року проведено попереднє судове засідання і розгляд справи призначений на 15.12.2016 року. Про день і час проведення судового засідання позивач повідомлявся засобами електронної кореспонденції згідно заяви представника позивача, позивачу також була направлена засобами електронного звязку копію ухвали суду від 06.12.2016 року (а.с.а.с.37,59,60). В судове засідання 15.12.2016 року представник позивача не зявився, в матеріалах позовної заяви мається клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутність (а.с.38), тому суд проводить розгляд справи в судовому засіданні 15.12.2016 року з урахуванням положень ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Суд, розглянувши матеріали справи приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для закриття цивільного провадження у справі, виходячи з таких підстав.

З поштового конверту про направлення кореспонденції на адресу останнього відомого місця реєстрації проживання відповідача ОСОБА_3 вбачається, що відділенням поштового звязку здійснена помітка про те, що ОСОБА_3 помер (а.с.а.с.51,52).

У звязку з цим, суд витребував копію актового запису про смерть відповідача у справі ОСОБА_3 (а.с.53).

Як вбачається з копії актового запису про смерть №53 від 12.05.2016 року, виданого Великобагачанським районним відділом ДРАЦС ГТУ юстиції у Полтавській області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнім місцем проживання якого було селище ОСОБА_1 Полтавської області помер 11 травня 2016 року (а.с.а.с.54,55).

Тобто, з матеріалів справи обєктивно вбачається, що відповідач у справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер 11 травня 2016 року, тобто до предявлення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду та відкриття провадження у справі (яке відкрито ухвалою суду від 24.11.2016 року).

Частиною 1 ст.26, ст.30 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. За змістом ст.ст.28,29 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи, а також здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Виходячи зі змісту цих статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст.37 ЦПК України (процесуальне правонаступництво) (що розміщена у Главі 4 ЦПК України «Учасники цивільного процесу»), у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво являє собою заміну сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку із вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього (юридичний зміст ст.37 ЦПК України детально розкривається також і в ухвалі Верховного Суду України від 19.01.2011 року).

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 37 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, а не зміни відповідача, однак лише за умови, що фізична особа померла після предявлення позову та відкриття провадження у справі.

З наявних матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є відповідачем за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, що був поданий банком до суду 17.11.2016 року помер ще 11.05.2016 року; відповідно, даний громадянин (боржник) помер до подання банком даного позову до нього та до відкриття провадження у справі за вищевказаним позовом.

При цьому, в зв'язку зі смертю боржника в кредитних правовідносинах має місце перехід обов'язків боржника до його спадкоємців, а нормами матеріального права визначено порядок пред'явлення вимоги кредитора до спадкоємців та обов'язки останніх (згідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; крім цього, п.32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що у випадку сперті боржника його спадкоємці, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину). Тобто, з огляду на викладене слідує, що правовідносини, що виникли між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 з приводу виконання кредитних зобовязань допускають правонаступництво та спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Разом з цим, цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому ЦПК України, проте процесуальним законом не передбачено право особи пред'являти позов до померлої особи. При цьому банк не позбавлений можливості пред'явити вимоги до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому ст.1281 ЦК України (відповідно до якої кредитор, за певних умов, має право предявити вимоги до спадкоємців боржника, а не до померлої особи-боржника) і отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола і обсягу спадкового майна.

Отже, за вищевказаних обставин справи, наявних документів та наведених положень ЦК України та ЦПК України вбачається, що відкриття провадження у цивільній справі за відсутності у відповідача цивільної процесуальної правоздатності свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу, тобто, що провадження по даній справі судом було відкрите помилково і справа за позовом до померлого відповідача не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства.

При цьому, відповідно до положень ст.1281 ЦК України, банк не позбавлений можливості звернення з відповідними вимогами до спадкоємців особи, з якою виникли правовідносини на підставі відповідного кредитного договору.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач у справі ОСОБА_3 помер 11 травня 2016 року, тобто до звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідним позовом до нього, тобто до виникнення судового спору, а порушений відносно фізичної особи, яка померла, цивільний процес не допускає процесуального правонаступництва, суд вважає, що в даний час, за вищевказаних обставин про те, що діючим законодавством України не передбачено судового регулювання спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинено, є підстави для закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.1.ч.1 ст.205 ЦПК України. При цьому, аналіз судової практики з даного приводу Апеляційного суду Полтавської області та Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за 2016 рік дає підстави вважати, що вищевказані судові інституції в подібних правовідносинах приймали рішення про правомірність закриття провадження у справах саме на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч.4 ст.25 ЦК України, ст.ст.28,29,30,197, п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Провадження в цивільній справі №525/1194/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Розяснити Публічному акціонерному товариству ОСОБА_2 «ПриватБанк» наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст.206 ЦПК України.

Розяснити позивачу положення ст.1281 ЦК України про те, що банк не позбавлений можливості звернення з відповідними вимогами до спадкоємців особи, з якою виникли правовідносини на підставі відповідного кредитного договору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя