Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/1512/16-ц Головуючий у 1-й інст. Гришковець А. Л.
Категорія 20 Доповідач Павицька Т. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великочернігівської сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання угоди такою, що відбулася та визнання права власності на нерухоме майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 03 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Великочернігівської сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання угоди такою, що відбулася та визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову вказував, що 16.12.1993 між ним і Переїздівською сільською радою Овруцького району було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку №7-А з надвірними будівлями, що знаходиться по вулиці Лісовій в с. Нивки Овруцького району. Даний будинок було ним придбано за 85455 крб., що прямо зазначено в договорі купівлі-продажу. Кошти він вніс в касу Переїздівської сільської ради 16.12.1993. Однак, право власності на будинок він у встановленому порядку не зареєстрував. З дня укладення договору він періодично проживає в будинку, використовує його під дачу, тобто фактично управляє та володіє ним. 15.04.1995 Переїздівську сільську раду було ліквідовано і с. Нивки було передано в підпорядкування Великочернігівської сільської ради. Враховуючи вищевикладене, просив визнати укладену 16.12.1993 між ним і Переїздівською сільською радою Овруцького району угоду купівлі-продажу житлового будинку №7-А з надвірними будівлями, що знаходиться по вулиці Лісовій в с. Нивки Овруцького району, такою, що відбулася; визнати за ним право власності на вказаний будинок з надвірними будівлями.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 03 серпня 2016 року в задоволення позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений, а тому відсутні правові підстави для його задоволення.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна.

Судом встановлено, що 16 грудня 1993 року між ОСОБА_1 та Переїздівською сільською радою Овруцького району Житомирської області був укладений договір купівлі-продажу жилого будинку в с. Нивки Овруцького району.

Відповідно до ст.227 ЦК України (1963 року який діяв на час виникнення спірних правовідносин) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору ( ст.47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає державній реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ОСОБА_2 народних депутатів.

Згідно п.1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських ОСОБА_2 депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №1/5 від 19.01.1976 року ( яка діяла на час укладення спірного договору купівлі-продажу та втратила чинність за наказом Міністерства юстиції України №22/5 від 25.08.1994 року, далі - Інструкція) у відповідності зі статтею 14 Закону Української РСР "Про державний нотаріат" у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, виконавчі комітети міських, селищних, сільських ОСОБА_2 депутатів трудящих вчиняють такі нотаріальні дії:

1) посвідчують заповіти;

2) посвідчують інші угоди (договори, довіреності та ін.), крім договорів про надання у безстрокове користування земельних ділянок для спорудження індивідуальних жилих будинків і угод, які стосуються майна, що знаходиться за кордоном, або прав, які мають бути здійснені за кордоном;

3) вживають заходів до охорони спадкового майна;

4) накладають заборони відчуження жилого будинку;

5) засвідчують вірність копій документів і виписок з них;

6) засвідчують справжність підпису на документах;

7) передають заяви громадян, державних установ, підприємств і організацій, колгоспів, інших кооперативних та інших громадських організацій (Наказ N 4/5) іншим громадянам, державним установам, підприємствам і організаціям, колгоспам, іншим кооперативним та іншим громадським організаціям (Наказ N 4/5).

Нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних, сільських ОСОБА_2 депутатів трудящих вчиняють голова, заступник голови або секретар виконавчого комітету, на яких за рішенням виконавчого комітету, відповідної ОСОБА_2 депутатів трудящих покладено вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до діючого законодавства обов'язковому нотаріальному посвідченню підлягають такі угоди: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування) жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників незалежно від суми договору (статті 227, 242, 244 Цивільного кодексу УРСР) ( п.29 Інструкції).

Із змісту договору купівлі-продажу вбачається, що спірний договір посвідчений головою Переїздівської сільської ОСОБА_2 народних депутатів та зареєстрований в книзі нотаріальних дій за №36.

Таким чином спірний договір нотаріально посвідчено відповідно до ст.227 ЦК України ( яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

З огляду на наведені вимоги закону та обставини справи є помилковим висновок суду першої інстанції про те, що спірний договір відчуження жилого будинку не був нотаріально посвідчений.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, ( яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56).

Згідно з п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (була чинною до 13 грудня 1995 року), не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських ОСОБА_2 народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР.

Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сімї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов'язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

З довідки Великочернігівської сільської ради Овруцького району Житомирської області №125 від 07.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 16.12.1993 року належить житловий будинок по вул. Лісовій, 7-А в с. Нивки, Овруцького району.

Згідно довідки Державного архіву Житомирської обласної державної адміністрації №П/979 від 11.04.2016 року село Нивки входило до складу Переїздівської сільської ради Овруцького району з 14 листопада 1991 року по 15 квітня 1995 року. Рішенням виконавчого комітету Житомирської обласної ОСОБА_2 народних депутатів від 15 квітня 1995 року Переїздівську сільську ОСОБА_2 району ліквідовано, с.Нивки підпорядковане Великочернігівській сільській раді Овруцького району.

Відповідно до ч.1 ст.128 ЦК України ( 1963 року) право власності ( право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбаченого законом або договором.

Переїздівська сільська рада Овруцького району та ОСОБА_1 16.12.1993 року уклали нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку, а тому право власності у ОСОБА_1 виникло 16.12.1993 року, тобто зі дня укладення спірного правочину.

Тому відсутні підстави для підтвердження того, що договір купівлі-продажу, який укладений 16.12.1993 року між Переїздівською сільською радою Овруцького району та ОСОБА_1, є таким, що відбувся та визнавати додатково право власності на спірний будинок за ОСОБА_1

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 з інших правових підстав.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 03 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Великочернігівської сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання угоди такою, що відбулася та визнання права власності на нерухоме майно.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді