Провадження №2-о/760/375/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі: Здорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та просив встановити факт того, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 є рідною матір'ю ОСОБА_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 - мати ОСОБА_1. Заявник вказує, що після смерті матері залишилось нерухоме майно, що складається з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло. При цьому заявник є спадкоємцем за заповітом після смерті матері.

Пояснив, що у встановленим законом порядку він звернувся до Державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак в оформленні документів на спадщину, нотаріус йому відмовив на підставі того, що після реєстрації шлюбу між гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3, їй присвоєно прізвище «ОСОБА_2», однак у свідоцтві про народження заявника у графі «мати» зазначено «ОСОБА_2».

А тому, враховуючи вищенаведене, звернувся до суду із даною заявою та просив її задовольнити.

Заявник в судове засідання 07.09.2016 не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, врахувавши заяву заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку.

Статтею 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у місті Києві 04 березня 2016 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 87 років, про що 04 березня 2016 року складено відповідний актовий запис № 3757 (а.с. 5).

Згідно Заповіту серії ВАЕ №948189, що зареєстрований в реєстрі за №3-1134, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народилась в м. Гайсин, Вінницької області, все своє майно, де б воно не було і з чого не складалося, все що належало на день смерті заповідає ОСОБА_1 (а.с. 4).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житла Залізничного району м. Києва 19 січня 1998 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної власності гр. ОСОБА_3 та членам його сім'ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних долях ( а.с. 8).

Заявник звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері, однак, відповідно до Постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії № 3961/02-31 від 29 липня 2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері, ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9). Підставою відмови є те, що спадкоємець ОСОБА_1 не може підтвердити свої родинні відносини з померлою, так як померла «ОСОБА_2», а в свідоцтві про його народження, у графі «мати» зазначено «ОСОБА_2».

Як вбачається з Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, виданого Немировським РАЦС Вінницької області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., одружились 31 грудня 1966 року, після одруження чоловікові присвоєно прізвище ОСОБА_3, дружині - ОСОБА_2 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 30 липня 1952 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4, у м. Гайсин, батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_2 (а.с. 7).

Отже, як вбачається з вищезазначеного, при видачі свідоцтва про народження ОСОБА_1, уповноваженим органом було неправильно вказано прізвище матері народженого.

Згідно зі ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявник довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог про встановлення факту родинних відносин, а саме: що ОСОБА_2 є рідною матір'ю ОСОБА_1.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 57-60, 197, 208-209, 212-215, 218, 256, 258 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяв у- задовольнити.

Встановити факт родинних відносин про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідною матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: І. А. Усатова