АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2139/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 626 /1910/15-ц Яценко Є.І.
Категорія : земельні Доповідач -Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Зазулинської Т.П.,

Міненкової Н.О.,

за участю секретаря: Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 02 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Піщанської сільської ради, третя особа: відділ Держземагенства у Красноградському районі Харківської області про скасуванні рішення, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та скасування запису про його реєстрацію,-

ВСТАНОВИЛА :

31 серпня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила скасувати рішення Піщанської сільської ради від 22.09.2009 року про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0, 1600 га за адресою : АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку Серії НОМЕР_1 виданий 22.11.2009 року на ім'я відповідача , зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю під № 61 та скасувати реєстрацію зазначеного державного акту.

Вказані вимоги, з посиланням на ст. ст. 120, 149,152 , 155 Земельного кодексу України ч.1 ст. 377 ЦК України, обґрунтовувала тим, що є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_2 на присадибній ділянці належній Піщанській сільській раді Красноградського району Харківської області на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.2008 року

Позивач, посилаючись на довідку вказаної сільської ради № 406 від 25.08.2015 року зазначає, що згідно до по господарчої книги № 16 особистого рахунку НОМЕР_2 за вказаною адресою в її користуванні знаходиться земельна ділка площею 0,0200 га та вказана земельна ділянка перейшла до її користування згідно вказаного вище договору купівлі-продажу на умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Позивач також зазначає, що 24.03.2015 року нею було отримано рішення Піщанської сільської ради № 1216-УІ про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для оформлення права власності земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд , яка розташована за вказаною адресою за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0.0200 га та відповідно до акту встановлення таких меж, проведеною ліцензованою організацією ПП «Алгоритм3» було виявлено, що існує накладення земельної ділянки з земельною ділянкою відповідача за адресою АДРЕСА_1 , яка було допущена в процесі виготовлення правоустановчих документів відповідачем на її земельну ділянку і межових знаків суміжного землекористувача , у зв'язку з чим її земельна ділянка зменшилась з 0,0200га до 0,199га , тобто на 0,0001 га, що порушує її права на користування земельною ділянкою в тих розмірах, в яких вона перейшла в її користування від попереднього власника.

Як на підставу вказаних вимог позивач посилається на невідповідність оскаржуваного нею рішення ХХХ сесії У скликання Піщанської селищної ради від 22.09.2009 року вимогам ст. 149 ЗК України, посилаючись на те, що вилучення частини земельної ділянки, яка знаходилась у її користуванні не проводилось, вказаний житловий будинок нею було куплено 21.01.2008 року, тобто ще до приватизації відповідачем суміжної земельної ділянки , а при виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 неправильно зазначені поворотні точки, внаслідок чого і виникла накладка на належну їй земельну ділянку, що позбавляє її можливості реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки, яка знаходиться в її користуванні.

Відповідач ОСОБА_4 подала до суду письмові заперечення, в яких просила відмовити позивачу в задоволенні вказаних позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовувала тим, що позивач невірно тлумачить ст. 120 ЗК України, оскільки відповідно до ч.6 ст. 120 ЗК України, істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти. Укладання договору, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що пов'язано з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. Також зазначає на необґрунтовані посилання позивача на надання їй дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку площею 0,0200 га, оскільки вказана площа в рішення про надання такого дозволу є орієнтировною, оскільки межі цієї земельної ділянки не встановлені. Також зазначає, що нею проведена приватизація земельної ділянки у відповідності до вимог чинного законодавства, при цьому самою позивачем були погоджені межі земельних ділянок. Також зазначає на пропуск позивачем встановленого ст. 256 ЦК України строку позовної давності та просила застосувати такий строк (а.с.37-40).

28 жовтня 2015 року Сільський голова Пісощанської сільської ради також подав до суду письмові пояснення на позовні вимоги позивача, в яких не підтримав її позовні вимоги. При цьому, зазначив на той факт, що по господарський книзі № 16 особистого рахунку НОМЕР_2 за адресою позивача, площа земельної ділянки зазначена 0.0200га , у зв'язку з чим вважає, що до позивача перейшла в користування земельна ділянка у відповідності до вимог ст. 120 ЗК України. Також зазначає на те, що правомірність видачі відповідачу державного акту на право власності на земельну ділянку ніким не оспорювалась, а виділення в натурі та встановлення меж земельної ділянки відповідача проведено у відповідності до вимог чинного законодавства в присутності власника та суміжного землекористувача (а.с.60).

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 30 вересня 2015 року вказана справа на підставі ст. 116 ЦПК України передана на розгляд до Зачепилівського районного суду Харківської області (а.с.31).

Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 02 лютого 2016 року в задоволенні вказаних позовних вимог позивачу відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи.

Позивач, з посиланням на порушення відповідачем при виготовленні технічної документації п. «е» ст. 184 ЗК України,ст.ст. 55, 56 Закону України «Про землеустрій», пунктів 2.8, 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 379 від 18.05.2010 року .

Як на підставу скасування вказаного рішення суду першої інстанції та задоволення її позовних вимог, позивач зазначає, що вона не була особисто присутньою під час проведення робіт землевпорядної організації при замірах земельної ділянки відповідача для передачі її у власність; закріплення між її земельною ділянкою та земельною ділянкою, яка виділялась відповідачу не проводилась землевпорядною організацією і на даний час неможливо чітко встановити межі між їхніми з відповідачем земельними ділянками, Позивач зазначає, що судом першої інстанції було встановлено, що земельна ділянка в натурі до придбання нею житлового будинку не була розмежована, а підписання нею Акту встановлення та погодження меж має наслідком їх встановлення в натурі на місцевості, що не було зроблено і призвело до порушення її прав на користування своєю земельною ділянкою, оскільки склались обставини, що спорудженні нею господарсько-побутові будівлі знаходяться на приватній земельній ділянці відповідача , що порушує її право користування, розпорядження земельною ділянкою, зокрема її приватизацією у тому розмірі, у якому вона перейшла до її користування при купівлі житлового будинку з надвірними будівлями 21.01.2008 року. Також зазначає, що паркан між їх з відповідачем суміжними земельними ділянками встановлено також без врахування необхідності встановлення межових знаків землевпорядною організацією, що є обов'язковим при виготовленні землевпорядної організації.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_4 , посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_4 звернулась до апеляційного суду з заявою про розгляд справи за її відсутності (а.с.110).

Піщанської сільська ради, відділ Держземагенства у Красноградському районі Харківської області належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи про що свідчать поштові повідомлення про вручення їм судових повісток (а.с.115-116). В судове засідання суду апеляційної інстанції не з»явились та про причини неявки не повідомили.

За таких обставин, с у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідне розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України,під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи позивачу в задоволенні вказаних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час приватизації земельної ділянки відповідача , її права порушені не були та оспорюване позивачем рішення Піщанської сільської ради від 22.09.2009 року про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0, 1600 га за адресою : АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і

споруд відповідає вимогам ст.ст. 116, 118, 151 ЗК України в їх редакції на час приватизації зазначеної земельної ділянки.

При цьому, судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 21.01.2008 року придбала у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 області (а.с.8).

Як свідчать пункти 1 та 2 умов цього договору, позивачем було прийнято у власність від ОСОБА_6 житловий будинок ,загальною площею 34, 6 кв.м. та надвірні будівлі: вбиральню Г та огорожу Н , які знаходяться на присадибній земельній ділянці належній Піщанській сільській раді та які належать йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом , виданого Красноградською державною нотаріальною конторою Харківської області 31.10.2007 року.

Таким чином, вказаний договір купівлі - продажу зазначеного житлового будинку не містить розміру та кадастрового номеру земельної ділянки , право на яку переходила до позивача у зв'язку з переходом права власності на вказане нерухоме майно, а також свідчить про те, що попередній власник вказаного житлового будинку з надвірними будівлями також не мав право установчих документів на земельну ділянку на якій розташоване зазначене нерухоме майно.

Згідно частин 2 та 6 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить права власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

В роз'ясненнях, які містяться в підпункті «г» пункту 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року, з наступними змінами «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними після 31 грудня 2003 року, згідно зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. N 997-V - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування.

Вказані вище обставини справи та вимоги норм матеріального права свідчать про те, що при переході права власності позивача на зазначений житловий будинок та вбиральню літ. Г до позивача перейшло право власності на ту частину земельної ділянки, яка була зайнята жилим будинок та вбиральнею та частину земельної ділянки яка необхідна для їх обслуговування.

Судом першої інстанції також встановлено та підтверджено наявними у справі доказами рішення Піщанської сільської ради від 24.03.2015 року отримала дозвіл на складання технічної документації по встановленню меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, орієнтовна площа якої складає 0,0200 га. для оформлення права власності на землю (а.с.10).

Згідно Акту встановлення меж земельної ділянки загальна площа земельної ділянки, яку має намір приватизувати ОСОБА_3, фактично становить 0,0185 га. (а.с.11).

Вказані обставини справи та вимоги норм матеріального права також свідчать про те, що закріплення по господарській книзі № 16 особового рахунку НОМЕР_2 за адресою : АДРЕСА_2 земельної ділянки площею 0,0200га не є підставою вважати, що до позивача за договором купівлі продажу від 21.01.2008 року перейшла в користування земельна ділянка саме такою площею, як це зазначено в довідці Піщанської сільської ради № 406 від 25.08.2015 року (а.с.12).

Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Судом першої інстанції також встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що рішенням ХУ сесії У скликання Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області від 18.10.2007 року Відповідачу було надано дозвіл на складання технічної документації по встановленню на місцевості меж земельної ділянки для оформлення права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.46)

Відповідно до Акту встановлення та погодження меж земельної ділянки від 16.10.2008 року відповідачем ОСОБА_4 було погоджено межі її земельної ділянки із власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок, в тому числі і з позивачем ОСОБА_3, якими жодних претензій заявлено не було (а.с.54).

Рішенням сесії ХХХ сесії У скликання Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області від 22.09.2009 року було затверджено «Технічну документацію із землеустрою» та передано ОСОБА_4 у приватну власність земельну ділянку розташовану по АДРЕСА_1 загальною площею 0,1600 га., цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

02.11.2009 року ОСОБА_4 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 та стала власником земельної ділянки на право власності на земельну ділянку розташовану по АДРЕСА_1, загальною площею 0,,1600 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, який було зареєстровано в управлінні Держкомземуу Красноградському районі Харківської області 12.11.2009 року (а.с.13).

Згідно до вимог ст. 125 ЗК України в редакції 05.03.2009 року, діючої як на момент ухвалення Піщанською сільською радою зазначеного рішення, так і на момент отримання відповідачем Державного акту на земельну ділянку, право власності на земельну ділянку, виникає з моменту державної реєстр рації цього права.

Зазначені вище обставини справи та вимоги норм матеріального права свідчать про правомірність набуття відповідачем права власності на зазначену земельну ділянку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказів, які б свідчили про те, що набувши на підставі оспорюваних позивачем рішенням сесії ХХХ сесії У скликання Піщанської сільської ради від 22.09.2009 року та Державного акту на право власності на зазначену земельну ділянку від 02.11.2009 року, відповідач порушила права позивача щодо набутого нею права власності на земельну ділянку, що знаходиться під жилим будинком та вбиральнею та частиною земельної ділянки, що необхідна для їх обслуговування, вона, в порушення вимог вказаної норми ЦПК України, суду не надала.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови позивачу в задоволенні позовних вимог.

Оскільки ж позивач, крім земельної ділянки, яка знаходиться під будинком та вбиральнею та частиною земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, на іншу частину земельної ділянки АДРЕСА_2, у встановленому законом порядку не набула права власності чи користування, судова колегія вважає безпідставними викладені нею в апеляційній скарзі доводи щодо порушення її прав відповідачем на користування земельною ділянкою на якій розташовані побудовані нею після придбання у власність зазначеного житлового будинку господарські споруди, які знаходяться на належній відповідачу земельній ділянці.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317, 319, 218, 209 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя: І.Г. Гальянова

Судді : Т.П. Зазулинська

Н.О. Міненкова