АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Ремеза В.А., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року про відкриття провадження

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Управління-служба у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання договору іпотеки недійсним, витребування майна та поділ спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року було відкрито провадження по даній цивільній справі (а.с. 34).

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм процесуального права в частині підсудності справи, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвали місцевого суду (а.с. 131-132).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування ухвали місцевого суду та задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

В п. 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним договору іпотеки № 1624 від 28 квітня 2014 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме квартира № 59, що знаходиться по вул. Гоголя, буд.1 в м. Дніпропетровську, а також витребування вказаної квартири від ОСОБА_2

Оскільки, нерухоме майно територіально відноситься до Жовтневого району м. Дніпропетровська наведені в апеляційній скарзі доводи правильність оскаржуваної ухвали не спростовують.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді місцевого суду підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді