Справа № 541/2433/16-ц
Провадження №2/541/1175/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 грудня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання - Лисенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання, та стягнення додаткових витрат на оплату вартості освітніх послуг, третя особа ОСОБА_3,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 23 років, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою та стягнення з відповідача 6750,00 грн. додаткових витрат на оплату вартості освітніх послуг, що надаються ОСОБА_3 згідно договору про надання освітніх послуг між ним і Полтавським національним технічним університетом ім.Ю.Кондратюка від 10.08.2016 року. В обгрунтування позову вказує, що з 1995 по 1999 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з нею, знаходиться на її повному утриманні та навчається на заочній формі навчання у Полтавському національному технічному університеті ім.Ю.Кондратюка. При цьому через відсутність у нього будь-якої професії не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, навчання в університеті є платним, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 13500 грн., що створює додаткове фінансове навантаження на її сімю. Відповідач працює та отримує заробітну плату, тому зобовязаний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, при цьому просила суму витрат на оплату навчання стягувати з відповідача щорічно рівними частинами .

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що оскільки його син ОСОБА_3 навчається за заочною формою та є повнолітнім то він має можливість працювати і отримувати дохід, тому він не згоден сплачувати кошти на його утримання, з урахуванням того, що він сам має незадовільний стан здоровя після перелому ноги, а на його утриманні знаходиться ще малолітня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Пояснив, що згоден добровільно оплачувати половину вартості навчання сина, про що він повідомляв позивача, але вона не погоджується.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність (а.с.35).

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.09.1995 року по 01.11.1999 року (а.с.11). Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8 ), на утримання якого з відповідача стягувалися аліменти з 14 липня 1999 року і до повноліття ОСОБА_3 (а.с.10). В даний час ОСОБА_3 навчається на 1 курсі заочної форми навчання гуманітарного факультету Полтавського національного технічного університету ім.Ю.Кондратюка (а.с.9). Навчання на контрактній основі, що підтверджується копією договору про надання освітніх послуг від 10.08.2016р. (а.с. 24).

Позивач ОСОБА_1 працює в філії ПрАТ «Миргородкурорт» - СКК «Миргород» на 0,5 ставки прибиральником виробничих приміщень (а.с.25). Її дохід за період з 01 листопада 2015 року по 1 листопада 2016 року становить 15403,20 грн. (а.с. 26).

Відповідач ОСОБА_2 працює в ДП «Миргородське лісове господарство» і його дохід за період з 1 грудня 2015 року по 1 грудня 2016 року складає 66471,96 грн. (а.с.50).

За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що повнолітній син сторін навчається і в звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги. При цьому, судом враховується та обставина, що він перебуває на заочній формі навчання, а отже не позбавлений можливості працевлаштування та отримання самостійного доходу.

Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, що відповідач є працездатним, працює, а також враховуючи стан здоровя ОСОБА_3 та ОСОБА_2, те, що останній має також малолітню дочку (а.с.52), яку зобовязаний утримувати, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, але у меншому розмірі, ніж просить позивач, а саме: у розмірі 1/5 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, з моменту звернення позивача до суду, на період навчання ОСОБА_3, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. При цьому суд вважає, що витрати на оплату навчання, які згідно договору про надання освітніх послуг від 10.08.2016 року несе ОСОБА_3, входять до складу його потреб, повязаних з навчанням, на задоволення яких стягуються аліменти з відповідача, тому окремому стягненню не підлягають.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218, 292 ЦПК України, ст. 182, 183, 199, 200 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2016 року на період навчання ОСОБА_3, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягти з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок на користь держави на р/р 0012; код класифікації доходів бюджету 22030001, отримувач коштів УДКС України у Миргородському районі, код отримувача за , банк отримувача ГУДКС України в Полтавській області, МФО 831019, призначення платежу: «22030101 Судовий збір; 26436309 (п.1.1)»

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5