Справа №482/186/16-ц 20.04.2016 20.04.2016 20.04.2016
Провадження №22-ц/784/828/16
Справа 482/186/16-ц
Провадження 22ц-/784/828/16 Головуючий по 1 інстанції Гажа О.П.
22ц-/784/1042/16 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2016р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

з участю: секретаря судового засідання Лівшенка О.С., представника заявника ОСОБА_2, представника субєкта оскарження ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Садівничого товариства „Соснове (далі СТ „Соснове)

на ухвали Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 і 26 лютого 2016р.

за скаргою СТ „Соснове, заінтересована особа ОСОБА_4, на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції та стягнення грошових сум,

встановила:

У лютому 2016р. СТ „Соснове звернулось зі скаргою на дії державного виконавця та про стягнення 4170 грн.

Заявник вказував, що ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2015р. у звязку з розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до СТ „Соснове про покладення обовязку по відновленню електропостачання та відшкодування моральної шкоди постановлено про забезпечення доказів шляхом витребування документів. На підставі цієї ухвали державним виконавцем 02 грудня 2015р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку СТ „Соснове не отримувало. 10 і 18 грудня 2015р. та 28 січня 2016р. державним виконавцем винесено постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, накладення штрафів (всього на 4170 грн.), про арешт коштів на рахунках в банківських установах та про закінчення виконавчого провадження.

Вважаючи дії державного виконавця по виконанню ухвали суду від 20 жовтня 2015р. та винесені у звязку з цим постанови неправомірними, заявник просив поновити строки звернення із скаргою та задовольнити викладені у ній вимоги.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 лютого 2016р. провадження у справі щодо вимог скарги про визнання неправомірними дій і скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, накладення штрафів та про арешт коштів закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК.

Ухвалою цього ж суду від 26 лютого 2016р. відмовлено у задоволенні решти вимог скарги СТ „Соснове.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на незаконність ухвал суду від 25 і 26 лютого 2016р., порушив питання про їх скасування з постановлянням нової ухвали про задоволення вимог скарги.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані ухвали скасуванню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення виконавчого збору, витрат повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, накладення штрафів, суд виходив з того, що розгляд цих вимог не належить до компетенції загального суду, оскільки законодавством передбачено підвідомчість такого спору суду адміністративної юрисдикції.

Проте з таким висновком погодитись не можна, оскільки до нього суд дійшов з порушенням процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Інший порядок судового оскарження, у тому числі коло учасників цього оскарження, визначено Розділом VII ЦПК.

За правилами ст.82 Закону «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно зі ст.383 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (ч.2 ст.384 ЦПК).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч.1 ст.387 ЦПК).

Отже, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження в процесі якого були винесені оскаржені постанови було відкрито державним виконавцем 02 грудня 2015р. на підставі ухвали Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2015р. постановленої за правилами цивільного судочинства.

За таких обставин суд помилково не застосував до спірних правовідносин норму ч.1 ст.383 ЦПК та дійшов до невірного висновку про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.205 цього Кодексу (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

Таким чином, дана ухвала як незаконна в силу п.4 ч.1 ст.311 ЦПК підлягає скасуванню.

Також підлягає скасуванню ухвала суду від 26 лютого 2016р.

Так, крім вимог про визнання дій субєкта оскарження неправомірними та скасування постанов, винесених під час виконання виконавчого документа, заявник просив стягнути на його користь безпідставно, а його думку, кошти на загальну суму 4170 грн.

Предявлення заявником таких вимог, тобто вимог майнового характеру свідчить про наявність спору про право. У звязку з чим такі вимоги можуть бути розглянуті лише за правилами позовного провадження (Розділ 111 ЦПК), а не в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Отже, судом був порушений порядок для вирішення цих вимог, а тому дана ухвала на підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що вимоги скарги про визнання неправомірними дій і скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, накладення штрафів та про арешт коштів не розглядались по суті судом першої інстанції, а решту вимог скарги ним було розглянуто з порушенням порядку встановленого для їх вирішення, то апеляційний суд позбавлений можливості постановити ухвалу по суті заявлених вимог скарги. У звязку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.307,311,312,315 ЦПК, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу СТ „Соснове задовольнити частково.

Ухвали Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 і 26 лютого 2016р. скасувати, а справу передати до того ж суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: