Справа № 161/5894/16-ц
Провадження № 2/161/2529/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Козак О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Луцької міської ради про встановлення факту прийняття спадщини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.12.2000 року помер її чоловік ОСОБА_2.

Вказує, що квартира в м. Луцьку по пр. Соборності, 30/17 є спільною сумісною власністю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і кожному з них належить по 1/4 частки спірної квартири та після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на його частку.

Зазначає, що на час відкриття спадщини, вона та їхні діти проживали і на даний час проживають у вказаній квартирі.

В звязку з чим просила встановити факт прийняття нею спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, а саме: на його частку у квартирі АДРЕСА_1.

Позивач до судового засідання подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Крім того, уточнила позовні вимоги та просила визначити, що померлому ОСОБА_2 належало ? частки квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на спадкове майно після його смерті.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, проте подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності та під час прийняття рішення покладається на розсуд суду.

Треті особи в судове засідання не зявились, однак подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутності, проти позову не заперечують.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши наявні письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира за № 17 по пр. пр. Соборності, 30 в м. Луцьку належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.11.2000 року (а.с. 10).

Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ не визначено умов, за яких один із членів сімї може отримати більшу або меншу частку в приватизованому житлі. Частки в жилому приміщенні кожного з повнолітніх членів сімї, яким передається у власність займана квартира (будинок), є рівними.

Згідно ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Спору щодо часток співвласників у вказаних осіб не виникало, що також ствердив представник позивача в судовому засіданні.

Отже, фактично, кожному із співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить по 1/4 частині вказаної квартири.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 помер 31.12.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.01.2007 року (а.с. 5-7).

Після його смерті відкрилась спадщина на його частку квартири АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом зясовано, що ОСОБА_1 являється дружиною померлого, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 4).

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, судом встановлено, що позивач прийняла спадщину шляхом проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України. Про відмову від прийняття спадщини не заявляла. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наведених вище підстав

Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 130, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 372, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_2 належить 1/4 частина квартири АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2, який помер 31.12.2006 року, а саме: на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк