Ухвала

іменем україни

28 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовом до суду, в якому просило в рахунок виконання зобов'язання щодо оплати заборгованості в сумі 365 784 грн 95 коп. за кредитним договором від 23 липня 2007 року № 0050/0707/88-156 звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Свої вимоги банк мотивував тим, що 23 липня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», а відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором), та відповідачем укладено кредитний договір № 0050/0707/88-156, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 40 тис. доларів США із розрахунку 12,5 % річних терміном до 22 липня 2017 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець за договором іпотеки від 23 липня 2007 року № 0050/0707/88-156Z-107 передав в іпотеку нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 31 березня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 365 784 грн 95 коп., яка складається із тіла кредиту - 295 634 грн 90 коп.; відсотків - 33 049 грн 59 коп.; пені - 34 705 грн 18 коп.; 3% річних за прострочене тілу кредиту - 1 978 грн 79 коп.; 3 % річних за прострочені відсотки - 416 грн 49 коп.

Позивач вважав, що через неналежне виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою, має право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом установлено, що 23 липня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 0050/0707/88-156, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 40 тис. доларів США з розрахунку 12,5 % річних терміном з 23 липня 2007 року до 23 липня 2017 року.

Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечено іпотекою відповідно до укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_4 іпотечного договору від 23 липня 2007 року № 0050/0707/88-156Z-107, згідно з яким предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1.

За умовами п. 6.1.3 кредитного договору банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, відповідно до чинного законодавства України та умов іпотечного договору у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань за цим договором.

Як убачається з матеріалів справи, позичальник належним чином не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 31 березня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 365 784 грн 95 коп., яка складається із тіла кредиту - 295 634 грн 90 коп.; відсотків - 33 049 грн 59 коп.; пені - 34 705 грн 18 коп.; 3% річних за прострочене тілу кредиту - 1 978 грн 79 коп.; 3 % річних за прострочені відсотки - 416 грн 49 коп.

Відповідно до п. 11 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов'язання повністю або частково. При настанні зазначених у першому абзаці цього пункту договору випадків іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання та зобов'язань, передбачених цим договором, у строк, що не перевищує тридцяти днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору.

Відповідно п. 12 іпотечного договору за вибором іпотекодержателя застосовується один з наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: рішення суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до п. 14 іпотечного договору суперечки, що виникають при виконанні цього договору, вирішуються в судовому порядку, встановленому чинним законодавством України.

У силу положень ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Звертаючись до суду з даним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості шляхом визнання права власності на квартиру, позивач не надав суду оцінки предмета іпотеки і представник позивача в процесі розгляду справи клопотання про призначення експертизи з метою визначення вартості предмета іпотеки не заявляв, не зважаючи на те, що судом були роз'яснені права і обов'язки сторони щодо необхідності доведення заявлених вимог.

З огляду на викладене, суд вважав, що позивачем не був дотриманий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачений ст. 37 Закону України «Про іпотеку», у спосіб, обраний позивачем - визнання права власності, в частині визначення вартості предмета іпотеки на момент набуття такого права.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, підстав для скасування ухвалених ними рішень не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ПАТ «Дельта Банк» не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Т.Л.Ізмайлова

О.В.Кадєтова