Справа № 369/6750/15-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/5748/16 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 26 21.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

21 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Сушко Л.П.,

за участю секретаря: Нагорної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд», третя особа публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний Банк України про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що між нею та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено договір поруки, яким забезпечувалось виконання по кредитному договору №68029-20/12-1 від 16 жовтня 2012 року, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Фоззі-Фуд». За договором поруки вона та ТОВ «Фоззі-Фуд» є солідарними боржниками. Враховуючи те, що товариство не сплатило перед банком заборгованості та на виконання умов договору поруки, вона 19 березня 2015 року погасила перед ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 216 839,08 грн. 19 травня 2015 року вона направила листа на адресу ТОВ «Фоззі-Фуд» про часткове виконання кредитних зобов'язань товариства та набуття права зворотної вимоги до товариства на суму 16 216 839,08 грн. Також нею був запропонований порядок та строки виконання зобов'язань за договором поруки. У добровільному порядку ТОВ «Фоззі-Фуд» повернути сплачену суму за договором поруки відмовляється, мотивуючи тим, що даний правочин є нікчемним. Таку відмову вважає неправомірною та такою, що суперечить чинному законодавству та судовій практиці. Вказувала, що за період з 16 травня 2015 року по 15 червня 2015 року відповідач повинен був сплатити на її користь 137 501,10 грн.

Просила суд стягнути з ТОВ «Фоззі-Фуд» на її користь заборгованість по сплаті чергових платежів за кредитним договором та договором поруки в розмірі 320 835,90 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київськоїх області від 02 вересня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України позовні вимоги ОСОБА_2 є необгрунтованими, оскільки на момент зарахування коштів позивачем простроченої заборгованості у ТОВ «Фоззі-Фуд» за договором кредиту не існувало. В зв'язку з тим зарахування зазначених коштів в рахунок погашення заборгованості не відбулось.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що 16 вересня 2012 року між ПАТ «Банк» Київська Русь» та ТОВ «Фоззі-Фуд» було укладено кредитний договір № 68029-20/12-1 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії ( а..с.12-19)

За даним договором банк відкрив позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію та зобов'язався надати кредитні кошти у розмір та на умовах, визначених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі. Ліміт кредитної лінії - 75 000 000 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту до 01 квітня 2015 року.

14 січня 2015 року між ПАТ «Банк» Київська Русь» та ТОВ «Фоззі-Фуд» було укладено додатковий договір №6 до кредитного договору № 68029-20/12-1 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії ( а.с.21-22).

03 березня 2015 року між ПАТ «Банк» Київська Русь» та ОСОБА_2 було укладений договір поруки № 26254-20/15-5 щодо забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Фоззі-Фуд» за кредитним договором № 68029-20/12-1 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії ( а.с 25-28).

Відповідно до п.2.1 договору поруки № 26254-20/15-5 від 03.03.2015 р. поручитель зобов'язується солідарно та в повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, який було укладено між кредитором та боржником. Відповідальність поручителя обмежується сумою 16 216 839,08 грн.

П.3.1.1. у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором у встановлені строки кредитор надсилає поручителю повідомлення з вимогою про виконання забезпеченою порукою зобов'язання боржника за кредитним договором.

Згідно п. 3.1, 3.2 даного договору у випадку невиконання Відповідачем зобов'язань за Кредитним договором у встановлені строки, Банк надсилає Поручителю повідомлення з вимогою про виконання забезпеченого порукою зобов'язання ТОВ «Фоззі-Фуд» за кредитним договором. У разі невиконання ТОВ «Фоззі-Фуд» зобов'язань за Кредитним договором у відповідні строки. ОСОБА_4 зобов'язалася сплатити заборгованість ТОВ «Фоззі-Фуд» упродовж 10 календарних днів здати пред'явлення Банком вимоги.

Відповідальність поручителя за договором поруки настає, у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором у встановлені строки та за наявності заперечень банку до поручителя з відповідною вимогою.

09 липня 2014 року між ПАТ Банк «Київська Русь» та ОСОБА_2 було укладено договір № 9390-29.1.2 банківського вкладу в іноземній валюті «СУПЕР-вклад», за яким банк приймає від вкладника на зберігання грошову кошти в формі депозитного вкладу в сумі 702 000 доларів США з терміном повернення вкладу до 09 лютого 2015 року.

09 лютого 2015 року між ПАТ Банк «Київська Русь» та ОСОБА_2 було укладено договір про внесення змін до договору № 9390-29.1.2 банківського вкладу в іноземній валюті «СУПЕР-вклад». При цьому сторони погодили пролонгацію договору до 09 квітня 2015 року.

Відповідно до Правил залучення вкладників фізичних осіб в ПАТ «Банк» Київська Русь» затверджених Постановою Правління ПАТ «Банк «Київська Русь» від 18.05.2012 року № 41/3 вкладник має право достроково розірвати договір, попередньо повідомивши банк шляхом подання відповідної заяви згідно п. 4.2.Правил.

Відповідно до; п. 4.2. до Правил залучення вкладників фізичних осіб в ПАТ «Банк» Київська Русь» затверджених Постановою Правління ПАТ «Банк « Київська Русь» від 18.05.2012 року № 41/3, вкладник, який виявив бажання достроково розірвати договір /достроково отримати частину суми строкового вкладу зобов'язаний в строк за 10 календарних днів повідомити банк шляхом подання відповідної заяви в установленій банком формі.

10 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Голови Правління ПАТ «Банк «Київська Русь» із заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу № 9390-29.1.2 та повернення вкладу в сумі 702 000,00 доларів США, яка була отримана головою правління ОСОБА_5 19 березня 2015 року.

19 березня 2015 року ПАТ «Банк « Київська Русь » здійснив конвертацію валют вкладу у відповідності до Постанови НБУ № 160 та заяви позивача від 10 березня 2015 року зарахувавши грошові кошти в розмірі 16 422 615,38 грн. на рахунок № НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2

19 березня 2015 року Постановою Правління Національного банку України № 190 ПАТ «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних, в наслідок цього рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.03.2015 року прийнято рішення про запровадження з 20 березня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонд: гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» призначено ОСОБА_6, Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь» запроваджено строком на 3 місяці з 20 березня 2015 року по 19 червня 2015 року включно. Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15 червня 2015 року продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» по 19 липня 2015 року (включно)

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової) адміністрації і до її припинення. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Згідно ч.2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення (тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк» Київська Русь» правочин зі сплати ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 16 422 615,38 грн. відповідно до платіжного доручення № 6638 від 19 березня 2015 року, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Фоззі-Фуд» за кредитним договором від 16 жовтня 2011 року за № 68029-20/12-1 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) із змінами та доповненнями згідно договору поруки від 03 березня 2015 року за № 26254-20/15-5 визнано нікчемним. Дане рішення не оскаржувалось.

Згідно ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо зокрема, банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку,

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 2.22, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги.

Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установ; (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що станом на 19 березня 2015 року заборгованість ТОВ «Фоззі-Фуд» була відсутня, що визнавалось в судовому засіданні представниками та не оспорювалось при розгляді справи. Згідно облікових даних банку ТОВ «Фоззі-Фуд» мало за кредитним договором лише заборгованість, строк сплати якої ще не настав, тобто товариство своєчасно та в повному обсязі виконувало свої зобов'язання за Кредитним договором, порушень умов Кредитного договору з його боку не було.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: