У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

30 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В., Парінової І.К.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргоюОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Київської області від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 4 вересня 2008 року між ними та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 77.1/АА-01603.08.2, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 23 550 євро для придбання автомобіля марки «Hyundai HD 72» терміном до 4 вересня 2011 року зі сплатою 16 % річних.

У забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 4 вересня 2008 року між сторонами був укладений договір застави транспортного засобу № 77.1/АА-01603.08.2-3, предметом якого є забезпечення виконання всіх зобов'язань ОСОБА_5 перед заставодержателем, що випливають з укладеного між ними кредитного договору від 4 вересня 2008 року, шляхом передачі в заставу заставодавцем автомобіля марки «Hyundai, HD 72», належного останньому на праві власності згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 28 серпня 2008 року.

Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_6 був укладений договір поруки, за яким поручитель зобов'язалася відповідати у повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за вказаним кредитним договором.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 не виконує умов кредитного договору, унаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати кредиту, відсотків за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 3 % річних від суми простроченого кредиту, ПАТ «Родовід Банк» просило суд стягнути із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на його користь станом на 19 лютого 2013 року заборгованість за кредитним договором у сумі 8 001,78 євро, заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у сумі 1 260,83 євро, пеню у сумі 1 515 113 грн 56 коп., а також 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості, що складає 7 774 грн 99 коп.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 2 грудня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково, стягнуто на його користь з ОСОБА_5 заборгованість за кредитом у сумі 8 001,78 євро, що еквівалентно 85 397 грн 03 коп., заборгованість з відсотків у розмірі 1 260,83 євро, що еквівалентно 13 455 грн 90 коп., пеню у розмірі 54 241,84 євро, що еквівалентно 586 036 грн 37 коп., 3% річних у розмірі 278,17 євро, що еквівалентно 3 005 грн 43 коп., а також 1 459 грн 57 коп. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 10 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Родовід Банк» пені урозмірі 54 241,84 євро, що еквівалентно 586 036 грн 37 коп., судового збору у розмірі 1 459 грн 57 коп. скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення у справі про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Родовід Банк» пені урозмірі 200 392 грн. та судового збору урозмірі 3 022грн 50 коп. В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення апеляційного суду не відповідає цим вимогам у повній мірі.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що 4 вересня 2008 року між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 77.1/АА-01603.08.2, відповідно до умов якого останній отримав кредит на загальну суму 23 550 євро зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 16 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 4 вересня 2011 року. У цей же день 4 вересня 2008 року ОСОБА_5 уклав із ПАТ «Родовід Банк» договір застави № 77.1/АА-01603.08.2-3, за яким у заставу банку був переданий належний йому автомобіль марки «Hyundai HD 72». Також у забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 4 вересня 2008 року між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_6 був укладений договір поруки, за яким поручитель зобов'язався відповідати в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за вказаним кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_5 умов кредитного договору утворилася заборгованість, розмір якої станом на 19 лютого 2013 року становив: 8 001,78 євро ‒ за тілом кредиту; 1 260,83 євро ‒ відсотки за користування кредитом; 1 515 113 грн 56 коп. ‒ пеня, а також 3% відсотків річних від суми простроченої кредитної заборгованості, що складає 7 774 грн 99 коп.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із підставності й обґрунтованості заявлених ПАТ «Родовід Банк» позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитом у сумі 8 001,78 євро, що еквівалентно 85 397 грн 03 коп., заборгованості з відсотків у сумі 1 260,83 євро, що еквівалентно 13 455 грн 90 коп., 3% річних у сумі 278,17 євро, що еквівалентно 3 005 грн 43 коп. Разом із цим вирішуючи питання щодо стягнення пені у розмірі 1 515 113 грн 56 коп., місцевий суд дійшов висновку про застосування позовної давності в один рік до цих вимог і стягнув пеню у розмірі 54 241,84 євро, що еквівалентно 586 036 грн 37 коп., за період з 22 травня 2012 року по 22 травня 2013 року.

Апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені, посилаючись на положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та те, що розмір пені значно перевищує суму збитків, зменшив розмір її стягнення до 8 000 євро, що згідно із встановленим Національним банком України офіційним курсом гривні по відношенню до долара США станом на 10 грудня 2015 року було еквівалентно 200 392 грн.

Однак з таким висновком суду погодитися не можна з огляду на наступне.

У абз. 2, 3 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення» судам роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).

Вирішуючи справу та стягуючи кредитну заборгованість з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Родовід Банк», суд визначив пеню за прострочення виконання зобов'язань у євро, при цьому не звернув увагу на таке.

Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій, пені за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами України.

Отже, пеня може обчислюватись і стягуватись лише в національній валюті України - гривні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 1 квітня 2015 року у справі № 3-29гс15.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, вирішуючи позов ПАТ «Родовід Банк» щодо стягнення заборгованості за кредитом, дійшов передчасного висновку про стягнення з ОСОБА_5 пені за прострочення сплати кредиту у сумі 8 000 євро, що згідно із встановленим Національним банком України офіційним курсом гривні по відношенню до долара США станом на 10 грудня 2015 року було еквівалентно 200 392 грн.

З урахуванням цього ухвалене апеляційним судом рішення підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 10 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.О. Дьоміна М.В. Демяносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко І.К. Парінова Головуючий Судді: