Справа № 212/5302/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 грудня 2016 року м. Кривого Рогу Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Пустовіта О.Г.,

при секретарі - Конограй В.В.,

розглянувши у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування вимог вказав, що вона є власником житла, що розташоване за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Коротченко ( на теперішній час вулиця ОСОБА_3) АДРЕСА_1.

В вищевказаній квартирі крім неї в якості членів сімї зареєстровані її колишній чоловік ОСОБА_2 та донька ОСОБА_4.

В жовтні 2013 року відповідач забрав особисті речі, пішов з сімї, де він проживає на даний час їй не відомо. З вказаного часу відповідач жодного разу в квартирі не зявлявся.

Весь цей час позивач сплачує комунальні послуги в повному обсязі, відповідач ніякої матеріальної допомоги на оплату вказаних послуг не надає. Добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає. Реєстрація відповідача унеможливує оформлення субсидії.

Тому за захистом порушених прав власника вона змушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подав заяву.

Відповідач ОСОБА_2 про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суду не повідомив.

Представник третьої особи виконкому районної у місті ради ОСОБА_5 просила розглядати справу за її відсутності, прийняти рішення згідно чинного законодавства, про що подала заяву.

Суд вважає можливим розглянути справу заочно.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору дарування квартири від 31 травня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 за реєстрований у реєстрі за №562, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить трьохкімнатна квартира, загальною площею 58,2 кв.м. та житловою площею 37,3 кв.м., яка розташованої на третьому поверсі, девятиповерхового будинку, за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Коротченко ( на теперішній час вулиця ОСОБА_3) АДРЕСА_1, копія свідоцтва міститься в матеріалах справи.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, зареєстрований у вказаній квартирі, однак не проживає в ній з 10 жовтня 2013, що підтверджено актом від 01 серпня 2016 року, підписаним трьома свідками ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та посвідченим головним інженером ТхОВ « Житлокомцентр» ОСОБА_10

Відповідно до ст. 317 Цивільного Кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Добровільно знятися з реєстраційного обліку АДРЕСА_2 по вулиця Коротченко ( на теперішній час вулиця ОСОБА_3) в місті ОСОБА_11, відповідач не бажає, про що свідчить той факт, що він тривалий час ніяких засобів по даному питанню не прийняли, в квартирі не мешкає.

Таким чином, відповідач не тільки перешкоджає володіти та розпоряджатися квартирою, але позивач ще повинен сплачувати за них комунальні платежі.

Ніякого права на дану квартиру ОСОБА_2 не має, тому що він не є власником квартири або її частки.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім'ї без поважної причини більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином обов'язок по зняттю особи з реєстраційного обліку за рішенням суду виникає у третьої особи - Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради, після набрання вказаним рішенням законної сили.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 319,321,391,405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Коротченко (на теперішній час вулиця ОСОБА_3) АДРЕСА_3, що є підставою для зняття його з реєстраційною обліку в вищезазначеної квартирі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О. Г. Пустовіт