АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6887/2016 Головуючий у І інстанції - Сальникова Н.М.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Васильківська районна державна нотаріальна контора, про визнання недійсним прийняття спадщини та усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів, в якому просили на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України усунути відповідачів від права на спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8, зобов'язати нотаріуса внести зміни у свідоцтво про право на спадщину, визнати позивача ОСОБА_2 таким, що прийняв спадщину, обґрунтовуючи тим, що відповідачами не надавалася допомога спадкодавцеві, яка через похилий вік, тяжку хворобу була у безпорадному стані.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 3 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, мотивуючи тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Апелянти до суду апеляційної інстанції не зявилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Представник відповідачів просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8, 1931 року народження померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

У Свідоцтві про право на спадщину за законом від 20.09.2014 року державний нотаріус Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області Смоліна І.В. посвідчила, що спадкоємцем на зазначене у цьому свідоцтві майно ОСОБА_8 згідно зі ст. 1266 ЦК України є її онука ОСОБА_6, яка спадкує Ѕ частку спадщини, у тому числі з урахуванням ј частки спадщини, від якої відмовилася онука спадкодавця ОСОБА_7, батько яких ОСОБА_10, помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з житлового будинку з господарсько-побутовими надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, що належав спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу від 22 січня 2004 року.

Відповідно до ст.. 1224 ч.5 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивачами не надано доказів того, що відповідачі ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві, який перебував у безпорадному стані.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_8, а відповідачки - це дочки другого сина спадкодавця ОСОБА_10, який помер у 2000 році за життя матері.

Відповідно до ст.. 1266 ч.1 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері,батькові,бабі, дідові,якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_6 успадкувала 1/2 частину будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка належала б її батьку, в разі якби він був живий, а позивач як син померлої і спадкоємець першої черги отримав свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/2 частку цього будинку.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач не надав суду достовірних та належних доказів того, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, а остання мала можливість її надавати, проте умисно ухилялася від обов'язку щодо її надання.

Як пояснював сам позивач він звільнився з роботи і здійснював догляд за своєю матір'ю ОСОБА_8, з якою разом мешкав у будинку по вул. Чапаєва, 7-а, а тому підстав вважати, що спадкодавець перебувала у безпорадному стані та потребувала ще й догляду з боку своїх онук у суду не було.

Крім того, відповідачі надали довідки про свої доходи в 2012-2013 роках, із яких вбачається, що вони мали невеликий дохід і матеріальну допомогу надавати спадкодавцю не мали можливості.

Судом встановлено, і ця обставина визнавалася обома сторонами під час розгляду справи, що між спадкодавцем та відповідачами тривалий час були відсутні будь-які стосунки, вони не спілкувалися, не відвідували один одного, доказів того, що позивач звертався до відповідачів із проханням надати допомогу у догляді за бабусею, а вони ухилялися від такого догляду, суду не надано.

Позивач ОСОБА_3 та її неповнолітні діти не є належними позивачами по справі, оскільки ОСОБА_3 не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_8, а неповнолітні онуки є спадкоємцями наступних черг, які за наявності спадкоємців першої черги до спадкування не залучаються.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 3 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :