Провадження №2/485/419/16
15 вересня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Лисенко М.Є.
при секретарі Бондаренко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приват Банк» (далі ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
26 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
В заяві зазначив, що 03 березня 2012 року сторони уклали договір б/н, за умовами якого ОСОБА_2 передав відповідачу кредитні кошти у розмірі 4800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
На погашення вказаного кредиту ОСОБА_3 зобов'язувалася вносити заборгованість по кредиту, відсотки за користування кредитом, за перевитрати платіжного ліміту, сплачувати комісії.
У судове засідання сторони не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.
Представник позивача у своїй заяві просив суд справу розглядати за його відсутності, позовну заяву підтримав повністю.
Відповідач про причини неявки суд не повідомив.
Судом ухвалено слухати справу за відсутності сторін в порядку заочного розгляду відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України.
Дослідивши докази, суд прийшов до наступного.
На підставі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Укладення сторонами кредитного договору, є підставою виникнення між ними цивільних прав і обов'язків.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором ОСОБА_2 або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст.509, 525-526, 598, 610-611, 625, 631 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язків.
Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.
Зазначене також стосується і кредитних зобов'язань, які не виконані належним чином.
Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Судом встановлено і позивачем надано відповідні докази про те, що 03 березня 2012 року ПАТ КБ «Приват Банк» з одного боку та ОСОБА_3 з іншого боку уклали кредитний договір б/н, за умовами якого ОСОБА_2 надав відповідачу кредит у сумі 4800 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, а останній зобов'язався повернути заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Пунктами 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6, 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг (а.с.9-32), які є невід'ємною частиною кредитного договору, з якими відповідач ознайомлений та не надав будь-яких заперечень, передбачено, що позичальник взяв на себе обов'язок погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, перевитрати платіжного ліміту, комісії, передбачених діючим договором. У випадку невиконання зобовязання на вимогу Банка виконати зобовязання по поверненню кредиту та винагороди. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше, ніж на 30 днів, сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же термін.
Таким чином, судом встановлено, що позивач зі свого боку повністю виконав умови договору, надавши відповідачу кредит, а останній свої зобов'язання за договором не виконав та припинив погашення кредиту.
Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили повне виконання боржником кредитного зобов'язання, відповідач суду не надав.
Суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у заявленому обсязі.
За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по сплаті на користь позивача судових витрат у справі у розмірі 1378 грн.
Керуючись ст.ст.3,15,57,60,208,209,213215,218,224-226 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приват Банк» судові витрати у сумі 1378 (тисяча триста сімдесят вісім)грн.
Копію рішення направити сторонам для відома не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмової заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ