Справа № 686/6856/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

державного виконавця Арещенкової Н.М.,

розглянувши подання старшого державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, до повного виконання зобовязань по сплаті боргу по зведеному виконавчому провадження № 37743320, -

встановив:

25 березня 2016 року старший державний виконавець районного відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н. НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, у звязку із невиконанням ним зобовязання на загальну суму 393533,60 грн., до складу якого входить виконавче провадження № 43643810 по виконанню виконавчого листа № 822/1313/14 від 28.05.2014 року, виданого Хмельницьким окружним адміністративним судом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на корить Хмельницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області заборгованості в розмірі 30 725,36 грн. Дане подання мотивовано тим, що боржник ОСОБА_2 в добровільному порядку рішення суду не виконав, майно, на яке б можливо було звернути стягнення для погашення заборгованості перед стягувачем, державним виконавцем у ОСОБА_2 не виявлено, а тому існує реальна можливість ухилення боржника від виконання рішення суду шляхом виїзду за межі України.

В судовому засіданні державний виконавець Арещенкова Н.М.. подання підтримала та просила задовольнити.

Заслухавши державного виконавця, дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що дане подання не є обґрунтованим і тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником державної виконавчої служби.

У відповідності до частини 2 цієї ж процесуальної норми, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами України і є обовязковими для виконання на всій території України.

Згідно ч. 1, п. 18 ч. 2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходи примусового виконання рішень, своєчасно та повно вчиняти виконавчі дії.

У разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Зокрема, пунктом 2 статті 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Таким чином, установлене Конституцією право вільно залишати територію України може бути обмежено відносно боржника-фізичної особи за судовим рішення шляхом установлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України лише у разі встановлення та доведеності факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Згідно Узагальнення Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013 року з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст.11 Закону № 606-XIV, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону № 606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Як слідує із подання державного виконавця, на виконання до районного відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції надійшов виконавчий лист № 822/11313/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Хмельницької ОДПІ 30725,36 грн. на підставі якого було відкрито виконавче провадження, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 35094995 якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження 07.11.2012 року направлено рекомендованим листом з повідомленням за вихідним № 16009-16011 за адресою проживання ОСОБА_2: Хмельницький р-н, с. Шаровечка, вул. Островського, 14, яку боржник отримав особисто, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

У звязку із перебуванням на виконанні у відділі ДВС декількох виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з одного й того самого боржника, вказане виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 37743320, про що було винесено відповідні постанови державного виконавця. Останнє виконавче провадження відносно вказаного боржника надійшло на примусове виконання та постановою державного виконавця від 24.12.2014 р. приєднано до зведеного виконавчого провадження(підтверджується копіями постанов про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 15.11.2012 року та 24.12.2014 року).

У звязку із тим, що боржником ОСОБА_2 рішення суду у встановлений строк виконане не було, у звязку з чим у відповідності до вимог статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було розпочате його примусове виконання.

Так, згідно повідомлення УДАІ УМВСУ в Хмельницькій області від 24.12.2012 року вих. № 5/57-16514 постанова ДВС виконана частково, у звязку із тим, що згідно бази даних УДАЇ УМВСУ в Хмельницькій області АІПС «Автомобіль», транспортні засоби: «RENAULT Magnum 430», номерний знак НОМЕР_2; напівпричіп «SAMRO SR 334DAP», номерний знак НОМЕР_3; «RENAULT Magnum», номерний знак НОМЕР_4; «RENAULT Magnum», номерний знак НОМЕР_5; причіп «SAMRO», номерний знак НОМЕР_6; причіп «SAMRO 2ЕС19», номерний знак НОМЕР_7; «MERCEDES-BENZ 609», номерний знак 00527ХМ -зняті з обліку для реалізації 03.10.2012 року. А відповідно до довідки УДАІ Управління МВС України в Хмельницькій області від 29.01.2013 року вих. № 5/1019 згідно автоматизованої бази даних «Автомобіль» на території Хмельницької області за ОСОБА_2 виявлено наступні транспортні засоби: «ВАЗ 2101» 1977 року випуску, «FRUEHAUF» 1992 року випуску, «NIEWIADOW» 1997 року випуску, «RENAULT Premium» 2001 року випуску.

13.11.2014 року державним виконавцем було направлено запит до управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області щодо доступу до персональних даних боржника ОСОБА_2 Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області у відповідь на запит направило повідомлення від 26.11.2014 року вих. № 03.01/3293, що за наявними обліками УДМС України в Хмельницькій області громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕК № 452695 від 28.08.2009 року.

Окрім того, 22.06.2015 року за вих. № 10685 державним виконавцем було направлено запит до Державної прикордонної служби України про те чи перетинав кордон України в період з 01.01.2014 року боржник ОСОБА_2 А 20.07.2015 року надійшла відповідь на запит, а саме витяг щодо перетину кордону України боржником ОСОБА_2

Згідно довідки сільської ради с. Шаровечка станом на 01.07.2015 року встановлено, шо боржник зареєстрований за адресою вул. Островського. 14. с. Шаровечка.

Виїздом державного виконавця 01.07.2015р. за місцем реєстрації та проживання боржника вул. Островського, 14 с. Шаровечка було встановлено, що боржник за вказаною адресою фактично проживає, майна належного на праві власності не виявлено, також відібрано пояснення та зясовано, що домоволодіння за вище вказаною адресою належить матері боржника ОСОБА_3, рухоме майно відсутнє, підприємницькою діяльністю боржник не займається, на даний час офіційно ніде не працює. Даний факт підтверджується копією акту державного виконавця від 01.07.2015 року та письмовими поясненнями боржника від 01.07.2015 року.

Згідно пояснення встановлено, що транспортні засоби, на які було накладено арешт та оголошено у розшук були продані боржником по дорученню, але не зняті з реєстрації приблизно 10 років тому, а також викладений той факт, що боржник закордонним паспортом не користується, за кордон не виїзджає.

Окрім того, відповідно до повідомлення начальника Хмельницького РВУ МВС України в Хмельницькій області від 05.08.2015 року вих. № 6080 підстав внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення досудового розслідування відносно ОСОБА_2 не має у звязку із тим, що субєктом злочину невиконання судового рішення може бути лише службова особа.

Отже, достатніх доказів, які обєктивно стверджували б про те, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, а не просто не має матеріальної можливості сплатити всю заборгованість, - державним виконавцем в розпорядження суду не надано.

Крім того, суду не надано та в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 має намір виїхати за кордон, а насамперед, з метою невиконання зобовязання, які саме дії буде неможливо вчинити державному виконавцю при виїзді останнього за кордон.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов'язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Виходячи із наведеного і за відсутності доказів про свідоме невиконання ОСОБА_2 належних до виконання зобовязань, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання старшого державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2

На підставі наведеного, керуючись ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.377-1 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання старшого державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, до повного виконання зобовязань по сплаті боргу по зведеному виконавчому провадження № 37743320 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів з моменту її винесення.

Суддя :