Справа №: 705/7073/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Кімстачова О.С.

з участю:

секретарів судового засідання Власової Т.Ю., Романової О.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ПАТ «Креді ОСОБА_5», про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2014 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ПАТ «Креді ОСОБА_5», про стягнення коштів. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 117 482,83 грн., що є еквівалентом 7 663,59 доларів США, суми погашення кредиту за Кредитним договором № 263/7-п від 12.04.2007; та 868,74 грн. пені за вказаним кредитним договором.

31.03.2015 позивач ОСОБА_1 подав суду заяву про збільшення розміру позовних вимог та просив вважати ціною його позову до ОСОБА_6 180 503,28 грн. Просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 179 634,54 грн., що є еквівалентом 7663,59 доларів США, суми погашеної валютної заборгованості відповідача за Кредитним договором № 263/7-п від 12.04.2007; та 868,74 грн. заборгованості по пені за цим Кредитним договором.

11.09.2015 позивач ОСОБА_1 подав суду ще одну заяву про збільшення розміру позовних вимог та просив вважати ціною його позову до ОСОБА_6 186 503,28 грн. Просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 179 634,54 грн., що є еквівалентом 7 663,59 доларів США, суми погашеної валютної заборгованості відповідача за Кредитним договором № 263/7-п від 12.04.2007; 868,74 грн. його заборгованості по пені за цим Кредитним договором; 6 000,00 грн. витрат на оплату послуг по зняттю заборони і виведенню з реєстру іпотек об'єктів нерухомого майна.

17.12.2014 відповідач ОСОБА_3 подав суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 258 692,72 грн. та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Позовна вимога про стягнення коштів обґрунтована тим, що на виконання рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.201 ОСОБА_3 сплатив ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 40 000,00 доларів США по розписці від 05.04.2006, за умови, що ОСОБА_1 погасить за нього кредит в ПАТ «Креді ОСОБА_5». Вважає, що ОСОБА_1 повинен сплатити йому кошти, що становлять різницю між сумою стягнутих з нього на користь ОСОБА_1 коштів за рішенням суду і сумою, яку сплатив ОСОБА_1 за кредитним договором банку.

Третя особа ПАТ «Креді ОСОБА_5» в судове засідання свого представника не направило, однак подало заяву від 23.12.2014 про розгляд справи за відсутності представника банку, в які також підтверджені факти, викладені в позовній заяві ОСОБА_1 щодо погашення ним заборгованості ОСОБА_3 перед банком за Кредитним договором № 263/7-п від 12.04.2007.

Позивач ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_2 в судових засіданнях підтримали позов, з урахуванням збільшення розміру позовних вимог, та заперечили проти зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів. Надали пояснення, аналогічні тим, що наведені в позовній заяві. Заперечили проти позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на те, що заявлені останнім позовні вимоги не грунтуються на законі, рішенні суду чи договорі, є алогічними та суперечать доказам, які надані суду. Жодних грошових зобов'язань у ОСОБА_1 перед ОСОБА_3, які б витікали з рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2011, на яке посилається відповідач у зустрічному позові.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали поданий зустрічний позов і заперечили проти задоволення первісного позову ОСОБА_1 з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень, суд встановив такі обставини справи і дійшов таких висновків.

12.04.2007 між ОСОБА_3 та АТ «Індустріально-Експортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді ОСОБА_5», був укладений Кредитний договір № 263/7-п, за умовами якого ОСОБА_3 (позичальник) отримав кредит в розмірі 25 000,00 доларів США зі сплатою 13,5 % річних, термін користування кредитом з 12.04.2007 до 11.04.2017. З метою забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника 12.04.2007 між ОСОБА_1, як іпотекодавцем, та АТ «Індустріально-Експортний Банк» був укладений Договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку передавались садовий будинок № 217 та земельна ділянка № 217, надана для ведення садівництва, які знаходяться за адресою: Садове товариство «Будівельник» м. Умані Черкаської області, а також ще один Договір іпотеки від 12.04.2007, предметом якого був житловий будинок та земельна ділянка площею 614,00 кв.м., надана для його обслуговування, що знаходяться за адресою: пров. Сєрова, 11, в м. Умані Черкаської області, які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_8 За умовами обох Договорів іпотеки у випадку невиконання ОСОБА_3 своїх кредитних зобовязань за Кредитним договором від 12.04.2007 № 263/7-п банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог. Зазначені обставини підтверджені копіями Кредитного договору № 263/7-п від 12.04.2017, Договору іпотеки від 12.04.2007.

Відповідач ОСОБА_3 як позичальник не виконав належним чином свої зобовязання, згідно з умовами вказаного Кредитного договору, тому 17.10.2014 на адресу ОСОБА_1, як майновому поручителю, ПАТ «Креді ОСОБА_5» направив Вимогу (претензію) № 140 від 17.10.2014, в якій поінформував, що станом на 17.10.2014 відповідачем зобовязання за Кредитним договором не виконані, а заборгованість в загальній сумі складає 7 612,62 доларів США, що еквівалентно 98 707,47 грн. ОСОБА_5 просив у термін до 30-ти днів з дати отримання Вимоги погасити наявну заборгованість, в іншому випадку він буде змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.

З метою добровільного погашення заборгованості ОСОБА_3 за Кредитним договором та уникнення звернення стягнення на предмет іпотеки, 11.11.2014 ОСОБА_7, як поручителем, та ПАТ «Креді ОСОБА_5», як кредитор, уклали Договір поруки № Р263/7, умовами якого передбачено, що позивач поручився за повне та своєчасне виконання боргових зобовязань ОСОБА_3 за Кредитним договором від 12.04.2007 № 263/7-п. І 11.11.2014 ОСОБА_1 як поручитель відповідно до Квитанції № 1 і Квитанції № 5 погасив заборгованість ОСОБА_3 за Кредитним договором шляхом внесення до каси банку готівковою 7 663,59 доларів США (суми кредиту і нарахованих відсотків станом на 11.11.2014) і 868,74 грн. нарахованої пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди. Вказані суми наведені в розрахунку заборгованості станом на 11.11.2014.(а.с. 18). Про те, що заборгованість за Кредитним договором була погашена повністю ОСОБА_1 банк видав довідку від 12.11.2014 за № 157.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватись порукою. Частиною 1 ст. 547 ЦК України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язань вчиняється у письмовій формі.

Згідно з вимогами ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено субсидіарну відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Нормами статті 556 ЦК України визначені права поручителя, який виконав зобов'язання. Так, згідно з цією статтею після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За захистом особа може звернутися до суду. Одним зі способів захисту цивільного права є примусове виконання обов'язку в натурі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Станом на 18.02.2016 за офіційний курс НБУ встановлений на рівні 2 672,3709 грн. за 100 доларів США.

На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 існують грошові зобов'язання, що грунтуються на Кредитному договорі № 263/7-п від 12.04.2017 та Договорі поруки № Р263/7 від 11.11.2014 та виникли відповідно до норм ч. 2 ст. 556 ЦК України у зв'язку з переходом до поручителя всіх прав кредитора за Кредитним договором. На час розгляду справи в суді ОСОБА_3 як боржник у зобов'язанні не повернув ОСОБА_1 як кредитору суму в розмірі 7 663,59 доларів США та 868,74 грн., які були сплачені позивачем на виконання кредитних зобов'язань відповідача перед банком.

Позивач ОСОБА_1 поніс витрати в сумі 6 000,00 грн. на оплату послуг по зняттю заборони і виведенню з реєстру іпотек об'єктів нерухомого майна за договорами іпотеки від 12.04.2007, які були укладені з метою забезпечення Кредитного договору № 263/7-п від 12.04.2007. Це підтверджено Рахунком-атом від 15.05.2015 (а.с. 129). Однак позивач не довів під час судового розгляду наявності передбачених законом або договором підстав для стягнення цих витрат з відповідача ОСОБА_3 У зв'язку з цим суд не вбачає підстав для стягнення цих коштів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1

Згідно з наданим відповідачем ОСОБА_3 на підтвердження своїх позовних вимог за зустрічним позовом рішенням Уманського міськрайонного суду від 12.08.2011 (цивільна справа № 2-1055-2011), суд вирішив позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_9 задовольнити частково, а саме: стягнути з ОСОБА_3 як боржника на користь ОСОБА_1 як кредитора заборгованість в сумі 343 700,00 грн. за неналежне виконання умов договору позики за розписками від 05.04.2006 на суму 40 000,00 доларів США та від 27.05.2010 на суму 20 000,00 євро, оскільки він повертав борг у визначений договором термін. Відомості про те, еквівалентом якої грошової суми в іноземній валюті (в доларах США або євро) є сума стягнутої заборгованості в 343 700,00 грн., у рішенні суду не наведені. Кошти за вказаним рішенням суду боржник ОСОБА_3 сплатив стягувачу ОСОБА_1, що визнали в суді сторони та підтверджено відомостями, що містяться в постанові державного виконавця Уманського МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції від 23.07.2012 (а.с. 63).

Зазначене рішення суду набрало законної сили і є обов'язковим до виконання (ч. 1 ст. 14 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2011 було встановлено, що між ОСОБА_1 позикодавцем (кредитором) та ОСОБА_3 позичальником (боржником) був укладений договір позики грошових коштів відповідно до розписок від 05.04.2006 на суму 40 000,00 доларів США та від 27.05.2010 на суму 20 000,00 євро і боржник ОСОБА_3 визнав ці обставини в тій цивільній справі.

Свідок ОСОБА_10, допитаний у судовому засіданні 18.02.2016, показав, що він був присутній, коли ОСОБА_3 та ОСОБА_1 усно домовилися, що перший визнає в суді позов до нього в цивільній справі № 2-1055-2011 на зменшену суму позову в 351 211,00 грн., а другий з отриманих за рішенням суду коштів погасить борг ОСОБА_3 за Кредитним договором № 263/7-п від 12.04.2007, укладеним із АТ «Індустріально-Експортний Банк» (ПАТ «Креді ОСОБА_5»). На думку суду, такі показання свідка не є доказом того, що ОСОБА_1 у зв'язку з цією домовленістю позбавлений права вимагати стягнення з ОСОБА_3 суми сплаченого ним боргу за Кредитним договором № 263/7-п та що в ОСОБА_3 виникло право вимагати від ОСОБА_1 сплати грошових коштів у розмірі, що становить різницю між сумою, яка стягнута з нього за рішення суду, і сумою боргу за кредитним договором, яку сплатив ОСОБА_1

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що між ОСОБА_1, який був би боржником, та ОСОБА_3, який був би кредитором, відсутні зобов'язальні (договірні) відносини щодо сплати першим другому грошових коштів у розмірі різниці між сумою стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів за рішенням суду і сумою, яку сплатив ОСОБА_1 банку за кредитним договором.

Отже, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 за зустрічним позовом про стягнення коштів є безпідставними, суперечать змісту досліджених судом письмових доказів і не грунтуються на нормах закону.

На підставі встановлених судом фактичних обставин справи і відповідних їм правовідносин сторін суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1В до ОСОБА_3 про стягнення коштів підлягає задоволенню частково; зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволенню не підлягає повністю.

На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує судовий збір у сумі 2 056,68 грн.

Керуючись ст. 3, 4, 10 ,11, 15, 57-60, 64, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), суму погашеної валютної заборгованості за Кредитним договором № 263/7-п від 12.04.2007, укладеним ОСОБА_3 та АТ «Індустріально-Експортний Банк» (правонаступник якого ПАТ «Креді ОСОБА_5») в розмірі 7 663,59 доларів США, що станом на 18.02.2016 за офіційним курсом НБУ 2 672,3709 грн. за 100 доларів США еквівалентно 204 799,55 гривень, та суму погашеної заборгованості по пені за цим же Кредитним договором № 263/7-п від 12.04.2007 в розмірі 868,74 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь держави судовий збір у сумі 2 056,68 гривень.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів в сумі 258 692,72 гривень відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана особами, які брали участь у справі, протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О.С. Кімстачов