Справа № 175/248/16-ц
Провадження № 2/175/88/16
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2016 pоку Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.А.,

за участю секретаря Єльшиної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Слобожанське цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Садівниче товариство «ГОРИЗОНТ» про визнання правочину неукладеним і повернення земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Садівниче товариство «ГОРИЗОНТ» про визнання правочину неукладеним і повернення земельної ділянки з чужого незаконного володіння, де просила суд винести рішення, яким визнати неукладеним попередній договір від 16.04.2007 р. між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про купівлю-продаж земельної ділянки №132 площею 0,067 га, розташованої за адресою: с.Перемога Дніпропетровського району Дніпропетровської області, територія Садівничого товариства «Горизонт»; зобов'язати ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку №132 площею 0,067 га, розташованої за адресою: с.Перемога Дніпропетровського району Дніпропетровської області, територія Садівничого товариства «Горизонт»; зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 оригінал Державного ОСОБА_4 про право приватної власності на землю, серія ДП ДН № 033712.

У ході розгляду позивач уточнила свої позовні вимоги, та у судовому засіданні позивач разом з представником підтримали уточнені позовні вимоги та просили суд визнати неукладеним попередній договір від 16.04.2007 р. між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про купівлю-продаж земельної ділянки №132 площею 0,067 га, розташованої за адресою: с.Перемога Дніпропетровського району Дніпропетровської області, територія Садівничого товариства «Горизонт»; зобов'язати ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку №132 площею 0,067 га, розташованої за адресою: с.Перемога Дніпропетровського району Дніпропетровської області, територія Садівничого товариства «Горизонт»; зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 оригінал Державного ОСОБА_4 про право приватної власності на землю, серія ДП ДН №033712; судові витрати покласти на ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 у судовому засіданні просили суд у задоволенні позову відмовити у звязку з його необґрунтованістю.

Представник Садівничого товариства «ГОРИЗОНТ» у судовому засіданні просив суд винести рішення згідно з вимогами чинного законодавства.

Суд вислухавши у судовому засіданні думку сторін, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вислухавши пояснення свідків, дійшов до наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання правочину недійсним (ст. 15-16 ЦК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу (ст. 64 ЦПК України).

Речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи (ст. 66 ЦПК України).

Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Так, позивач та її представник у судовому засіданні стверджують, що позивачка, ОСОБА_1, як член Садівничого товариства «Горизонт» є власником земельної ділянки №132 площею 0,067 га, розташованої за адресою: с.Перемога Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що підтверджується ОСОБА_4 про право приватної власності на землю, серія ДП ДН № 033712, виданим Підгороднянською міською радою 23 липня 1998 р. (а.с. 7).

Однак, згідно листа Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за вих. №882 від 27.05.2016 року (а.с. 73), відповідно до інформації, яка наявна у міській раді ОСОБА_4 про право приватної власності на землю, серія ДП ДН № 033712, зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4260 від 23.07.1998 року у Підгородненській міській раді відсутній.

Крім того, відповідно до листа голови Садівничого товариства «ГОРИЗОНТ» №27 від 19.11.2015 року (а.с. 13) у вказаному садовому товаристві не має інформації про членство позивача у даному товаристві та позивач не є членом Садівничого товариства «ГОРИЗОНТ». Земельна ділянка №132 площею 0,067 га, розташованої за адресою: с.Перемога Дніпропетровського району Дніпропетровської області знаходиться на обліку і у фактичному користуванні ОСОБА_3

Крім того, садовому товариству «Горизонт» земельна ділянка площею 18.1 га надана в постійне користування відповідно до рішення Підгородненської міської Ради народних депутатів від 3 березня 1995 року № 3 сесії XXII скликання, що підтверджується ОСОБА_4 актом на право постійного користування землею, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 767 (а.с. 74).

Разом з тим, суд звертає увагу на той факт, що згідно ксерокопії державного акту (а.с. 7) земельна ділянка без номера і адреси площею 0,067 га передається ОСОБА_1 на підставі рішення 17 сесії XXI скликання Підгородненської міської Ради народних депутатів від 4 квітня 1994 року.

Аналізом вказаних вище документів, можна дійти висновку, що приватизувати в 1994 році земельну ділянку за рахунок земель СТ «Горизонт» ОСОБА_1 не могла, оскільки самому садовому товариству земельна ділянка була виділена в постійне користування лише в 1995 році.

Таким чином, стосовно заявлених позовних вимог про витребування земельної ділянки ОСОБА_1 не є належним позивачем у справі, оскільки остання не є членом садівничого товариства «Горизонт» та власником земельної ділянки №132.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року №9 вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою, тому позовні вимоги позивача у частині визнання неукладеним попереднього договору від 16.04.2007 р. між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про купівлю-продаж земельної ділянки №132 площею 0,067 га, розташованої за адресою: с.Перемога Дніпропетровського району Дніпропетровської області, територія Садівничого товариства «Горизонт» задоволенню не підлягають.

Також суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову у частині зобов'язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 оригінал Державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП ДН № 033712, оскільки позивач ОСОБА_1 оригінал вказаного акту ОСОБА_2 не передавала.

Позовні вимоги в частині зобов'язання ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку №132 площею 0,067 га, розташовану за адресою: с. Перемога Дніпропетровського району Дніпропетровської області, територія Садівничого товариства «Горизонт», заявлені на підставі ст. 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння» не підлягають задоволенню, оскільки у пункті 33

Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстави, передбаченої законом або говором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності (законного володіння).

Окрім того, відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як встановлено у судовому засіданні земельна ділянка №132 площею 0,10 га на території Садівничого товариства «Горизонт» знаходиться у постійному користуванні ОСОБА_3 відповідно до положень пунктів 7.5 Статуту Садівничого товариства «Горизонт», оскільки була додатково виділена їй члену товариства рішенням правління на початку червня 2007 року як вільна земельна ділянка.

Вказане рішення правління в послідуючому було затверджено загальними зборами товариства, які проводились в кінці червня 2007 року, на підтвердження чого ОСОБА_3 видана відповідна довідка та внесені ці дані в книжку члена товариства.

На підставі зазначених документів земельній ділянці №132 площею 0,1 га присвоєно кадастровий номер :01:11060424, що підтверджується Інформаційною довідкою Державного земельного кадастру (а.с. 89). Згідно облікових даних товариства ОСОБА_3 і на сьогоднішній день є членом товариства і в її фактичному користуванні знаходиться земельна ділянка № 132 площею 0,10 га.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України загальний строк для захисту права особи, яка вважає своє право порушеним, встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно положень ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається від коли особа довідалась або могла довідатись про порушення своїх прав. Як пояснила представник відповідача ОСОБА_3 з позовом про зобов'язання звільнити земельну ділянку № 132 площею 0,067 га, розташовану за адресою: с. Перемога Дніпропетровського району Дніпропетровської області, територія Садівничого товариства «Горизонт», позивач ОСОБА_1 звернулася 26 січня 2016 року (а. с. 3-5), тобто через вісім з половиною років після того, як ОСОБА_3 земельна ділянка №132 площею 0,10 га була передана у користування правлінням та загальними зборами товариства, тобто з пропущенням встановленого трирічного строку позовної давності.

Як пояснив представник ОСОБА_3 у судовому засіданні, про прийняття вказаного рішення ОСОБА_1 було відомо з 2007 року, оскільки з літа 2007 року і по сьогоднішній день передана ОСОБА_3 в передбаченому законом порядку земельна ділянка знаходиться в фактичному користуванні останньої, ОСОБА_3 сплачує за користування нею всі передбачені платежі. На протязі всього цього часу ОСОБА_3 відкрито користується вказаною земельною ділянкою, обробляє її, підтримувала в належному стані. Ніяких претензій до ОСОБА_3 щодо повернення земельної ділянки позивач ОСОБА_1 до звернення до суду, тобто на протязі 8 років не заявляла.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови в позові.

Згідно положень частини 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Однак, суд відмовляє у задоволенні позову позивачу у звязку з його безпідставністю та необґрунтованістю, а тому в даному випадку відмовляти позивачу у задоволенні позову у звязку зі спливом позовної давності не є доцільним.

Разом з тим, суд не бере до уваги пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні, оскільки на думку суду, в даному випадку, доказування позову здійснюється на підставі наданих суду письмових доказів та пояснення свідків не є вагомим аргаментом у прийняте судом рішення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, то судові витрати відносяться за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 64, 66, 79, 88, 130, 173, 174, 130, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року №9, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні уточненого позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Садівниче товариство «ГОРИЗОНТ» про визнання правочину неукладеним і повернення земельної ділянки з чужого незаконного володіння відмовити.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 при подачі позову, віднести за її рахунок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Борисов