Дата документу 14.12.2016
Справа № 320/6993/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Ніколовой І.С.,

при секретарі - Колесніковій Л.В.,

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

У позовній заяві позивачі вказують, що вони на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 27.10.2016 та договору дарування частини житлового будинку від 26.04.2001 є власниками буд. 60 по вул. Гагаріна у с. Нове, Мелітопольського району, Запорізької області. За вказаною адресою прописаний і відповідач, як колишній чоловік ОСОБА_2 та батько ОСОБА_1, але з 2002 року відповідач фактично там не проживає, його речей у будинку не має, місце його перебування на даний час невідоме, але вони достовірно знають, що у відповідача є інша родина.

Позивачі зазначають, що вони несуть додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, в добровільному та досудовому порядку врегулювання спору не виявляється можливим, тому вони просять суд визнати відповідно до ст. 72 ЖК УРСР відповідача таким, що втратив право користування буд. 60 по вул. Гагаріна у м. Мелітополь, Запорізької області.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримала у повному обсязі та пояснила, що відповідач її колишній чоловік, на даний час шлюб між ними розірвано. У 2004 році він прийшов до них жити, проживав пару місяців, почав приводити пяниць, між ними був конфлікт і він зїхав, на скільки їй відомо, нині він проживає у селі з цивільною дружиною, речей його у будинку не має. Факт реєстрації відповідача у будинку заважає позивачам оформити субсидію.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав у повному обсязі, пояснив, що 14 років тому пішов від дружини та сина за їх ініціативою. З позовом про вселення до суду не звертався, половину будинку подарував синові. Також, відповідач показав, що він дійсно не проживає за ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2002 року. Останній раз він там зявлявся 2 роки тому, літом, через пару місяців зїхав, з позивачами у нього конфліктні відносини. На даний час йому нікуди піти, просить відмовити у задоволені позову, оскільки у разі задоволення позову він залишиться без прописки.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що факт реєстрації відповідача не повинен перешкоджати оформленню субсидії і позивачам неправомірно відмовляють у її оформленні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу здійснюється за допомогою звукозаписувального засобу.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню, з наступних підстав.

Рішенням Мелітопольського районного суду від 22.05.1997 по справі №2-16/1997 розділено буд. 60 по вул. Гагаріна у с. Нове, Мелітопольського району, Запорізької області між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 /а.с.10-11/

Відповідач ОСОБА_3 за договором дарування від 26.04.2001 АЕР№298892 подарував позивачу ОСОБА_1 ? частину буд. 60 по вул. Гагаріна у с. Нове, Мелітопольського району, Запорізької області./а.с.9/

Відповідно до довідки від 27.10.2016 р. Новенського сільського голови ОСОБА_5 відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але не проживає там з 2002 року. /а.с. 11/

Судом встановлено, що відповідач за вказаною адресою не проживає з 2002 року.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

ст.72 ЖК Української РСР вказує, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням унаслідок відсутності цієї особи понад установлені терміни, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, судом, з пояснень сторін та довідки Новенського сільського голови було встановлено, що відповідач не проживає в належному позивачам будинку з 2002 року, тобто, понад шість місяців, без поважних причин, його речей у будинку немає. Факт реєстрації порушує права позивачів, як власників будинку.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи думку позивачів, а також відповідача та його представника, які заперечували проти задоволення позову, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в буд. 60 по вул. Гагаріна у с. Нове, Мелітопольського району, Запорізької області.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, 72 ЖК Української РСР, ст. ст. 179, 197, 212-215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування буд. 60 по вул. Гагаріна у с. Нове, Мелітопольського району, Запорізької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ніколова І.С.