Справа № 375/1685/16-ц
Провадження № 2/375/748/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 року Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Литвина О.В.,

при секретарі - Юрченко Л.В.,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Бирюківської сільської ради Рокитнянського району Київської області

про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому посилаються на те, що 12.06.2013 року померла ОСОБА_3, яка на час своєї смерті проживала у житловому будинку по вул. Соборна, 31, що в с. Пугачівка Рокитнянського району Київської області, який є спадковим майном і який по даний час рахується за померлою ОСОБА_3. За життя ОСОБА_3 склала заповіт в якому спадкоємцями визначила ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які прийняли спадщину, подавши до Рокитнянської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. 06.08.2015 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті дружина ОСОБА_2 прийняла спадщину, подавши до Рокитнянської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Зазначають також, що оскільки ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, а ОСОБА_2 - після смерті ОСОБА_4, подавши до Рокитнянської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини , то вони вважаються такими, що прийняли спадщину. На разі, державний нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавиці ОСОБА_3 на це майно.

Просять визнати за ними у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. Соборна, 31, в с. Пугачівка Рокитнянського району Київської області. Позивачі, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, натомість у позовній заяві просили розглянути спір у їх відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, подавши до суду заяву, якою позов визнає та просить справу розглянути у відсутності його представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення у попередньому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За викладеного суд ухвалює провести розгляд спору по суті у відсутності сторін, що узгоджується із положеннями ст.169 ЦПК України та за вимогами частини другої статті 197 цього Кодексу не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 11 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень ст.61 ЦПК України не підлягають.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами спору регулюються ст.ст.1216, 1218, 1222, 1223, 1233, 1268, 1269 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269 вказаного Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Зважаючи, що спадкоємці за заповітом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 подали до державного нотаріуса Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області таку заяву, то вони вважаються такими, що прийняли спадщину.

Після померлого 06.08.2015 року спадкоємця ОСОБА_4 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_2, подавши до Рокитнянської районної державної нотаріальної контори відповіду заяву. Його діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовилися від прийняття спадщини на користь матері.

Оскільки інших спадкоємців які мали б право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України відсутні, спадкоємцями за заповітом, хто має право на спадщину після смерті ОСОБА_3 (житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Соборна, 31, в с. Пугачівка Рокитнянського району Київської області) є позивачі.

Відповідно до п. 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як вбачається із отриманих у справі доказів, право власності на житловий будинок не видавалося, а отримання його на ім'я позивача не передбачено діючим законодавством (ч.7 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Оскільки підстави набуття права власності спадкодавцем на спадкове майно (житловий будинок) у суду сумнівів не викликають, з огляду на положення ст. 1218 ЦК України (що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті) та ст. 67 Закону України «Про нотаріат» (свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством), зважаючи, що нотаріус на переконання суду законно відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину (через відсутність правовстановлюючого документа), суд приходить до висновку, що вимоги позову обґрунтовані, визнання відповідачем позову судом приймається, так як не суперечить закону, не порушує права та свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 1216, 1218, 1222, 1223, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що в с. Пугачівка Рокитнянського району Київської області по вул. Соборна, 31.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у порядку спадкування право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що в с. Пугачівка Рокитнянського району Київської області по вул. Соборна, 31.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні при постановленні рішення, шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Литвин

Рішення набуло законної сили ____________________20___ року