єдиний унікальний номер справи 423/398/16-ц
номер провадження 2/423/126/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі:

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Жилякової Л.М.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, третя особа Управління державної міграційної служби України в Луганській області,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, у якому просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі №69 буд.№3 по кв.Сонячному у м.Золоте Попаснянського району Луганської області, посилаючись на те, що є власницею вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Первомайською державною нотаріальною конторою 11.07.2011. Відповідач 28 квітня 2012 року був зареєстрований у її квартирі, вселився до неї, та проживав незначний час, оскільки був добрим знайомим. З травня 2012 року у квартирі не проживає без поважних причин.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, пояснивши, що відповідач проживав по сусідству поверхом нижче. У 2012 році він продав свою квартиру, тому вона прихистила його на короткий час та зареєструвала у своїй квартирі. У травні 2012 року ОСОБА_3 знайшов собі житло та забрав речі, з того часу у її квартирі не проживає. Договору найму житла з ним вона не укладала.

Представник позивачки позов підтримав, підтвердив пояснення позивачки.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до законодавства, про причину неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Представник УДМС України в Луганській області у письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачці на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Первомайською державною нотаріальною конторою 11.07.2011 (а.с.8-9).

Відповідач зареєстрований у даній квартирі з 28 квітня 2012 року, відношення до власника житла не зазначено, що підтверджується копією поквартирної карти (а.с.12), довідкою Золотівської міської ради (а.с.14).

Відповідач не проживає у вказаній квартирі з травня 2012 року без поважних причин, що підтверджується показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, актом обстеження матеріально-побутових умов депутата Золотівської міської ради від 11.11.2015 року (а.с.11), довідкою Золотівської міської ради (а.с.13).

Оскільки між позивачкою та відповідачем відсутні договірні правовідносини, зокрема, не укладався договір найму житлового приміщення; відповідач не є членом сімї власниці квартири; не був попереднім власником квартири, що також визначало б правовідносини між сторонами, то суд вважає за можливе застосувати до даних правовідносин норму, передбачену ст. 71 ЖК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

З огляду на визначені судом факти, відповідач, вселившись та зареєструвавшись у квартирі позивачки, набув права користування приміщенням у даній квартирі.

Так як у судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживав у квартирі без поважних причин з травня 2012 року, тобто понад шість місяців, вселитися до квартири не намагався, враховуючи, що суду не надано доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача у квартирі, то відповідно до ст. 71 ЖК України, наявні підстави для визнання його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

На підставі викладеного та ст. 71, 72 ЖК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, третя особа Управління державної міграційної служби України в Луганській області, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Попаснянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя І.В. Лизенко