Справа № 347/136/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2016 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Сабадаха Б.В.,

секретаря: Удудяк І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до Міхайловс Валдіс про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в Косівський районний суд Івано-Франківської області з позовом до Міхайловс Валдіса про розірвання шлюбу.

В судове засідання позивачка не з"явилася, до суду надійшла заява від представника позивачки ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 05.11.2014 року, про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Із позовної заяви вбачається, що 20 січня 2009 року між нею та відповідачем, громадянином ОСОБА_3 Латвія, був укладений шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Салдус Республіка Латвія, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 2 від 20 січня 2009 року. Після реєстрації шлюбу вона залишила за собою право іменуватись дошлюбним прізвищем ОСОБА_1 За час шлюбу з відповідачем спільних дітей не має. Протягом не одного року сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З 2014 року вони з відповідачем вже не проживають разом. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім'ю. Оскільки ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання фактично з 2014 року припинено, то за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати формальні сімейні відносини та вдавати бажане за дійсне немає ні наснаги, ні можливостей, ні потреби. З наведених причин спільне життя в шлюбі з відповідачем і збереження сімї стали неможливими. Хоча у них не має спільних дітей та спільно набутого майна, добровільної угоди про розірвання шлюбу через органи реєстрації актів цивільного стану не досягнуто.

Відповідач, Міхайловс Валдіс в судове засідання не з"явився.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Салдус Республіка Латвія, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 2 від 20 січня 2009 року (а.с.6-7).

Відповідно до довідки про склад сім"ї виданої виконкомом Нижньоберезівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 11.01.2016 року № 7 (а.с.12), ОСОБА_1 розлучена, з 01.12.2010 р. по даний час не працює, в с. Н.Березів зареєстрована, але не проживає. Дочка ОСОБА_4 навчається на І курсі Коломийського медичного коледжу.

На виконання ухвали Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30.03.2016 року про проведення окремих процесуальних дій, а саме вручення Міхайловс Валдісу процесуальних документів та його допиту, 31.10.2016 року було отримано лист Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 25.10.2016 року № 06-16/1857 (а.с.40) із документами Міністерства юстиції України, які були складені в ході виконання на території Латвійської ОСОБА_3 судового доручення Косівського районного суду Івано-Франківської області (а.с.41-51). Як вбачається із протоколу судового засідання суду Салдуського району справа № 1-9/3/4 (а.с.44-45), Міхайловс Валдісу було вручено процесуальні документи та ознайомлено з позовною заявою. На запитання судді, відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, визнав, що з серпня місяця 2014 року проживають окремо та не мають спільних дітей, не заперечує, що відновлення шлюбу та збереження сім"ї стало не можливим, та згідний на розгляд справи у Косівському районному суді Івано-Франківської області без його участі, оскільки із-за великої відстані на судове засідання 26.12.2016 року з"явитися не може.

Отже, зазначені обставини свідчать про те, що надії на збереження сімї немає ніякої, шлюб між ними носить формальний характер. Підстав для примирення чи збереження сім"ї суд не вбачає.

Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Частина 1 ст.58 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачає, що шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про міжнародне приватне право", правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином.

Стаття 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" зазначає, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно ч.1 ст.24 Договору між Україною та Латвійською ОСОБА_3 про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах, умови шлюбу визначаються для кожної особи, яка укладає шлюб, законодавством Договірної Сторони, громадянином якої є ця особа. Крім того, повинні бути дотриманні вимоги законодавства Договірної Сторони, на території якої укладається шлюб, відносно перешкод укладення шлюбу.

Частинами 1 та 2 статті 26 Договору між Україною та Латвійською ОСОБА_3 про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах, у справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої подружжя було в момент подачі заяви. Якщо подружжя має місце проживання на території другої Договірної Сторони, компетентні також установи цієї Договірної Сторони. Якщо на момент подання заяви про розірвання шлюбу один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - другої Договірної Сторони, і один з них проживає на території однієї, а другий - на території другої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу.

Як вбачається із пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11, у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими ст. 110 ЦПК.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Разом з цим, згідно ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою заявлено клопотання про залишення прізвища "Геник" ОСОБА_5.

З урахуванням того, що позов подано одним із подружжя, а саме ОСОБА_1 продовжувати подальше спільне подружнє життя позивачка з відповідачем не бажає, а тому суд вважає, що в інтересах сторін, позов слід задовольнити.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст. 58, 60, 63 Закону України "Про міжнародне приватне право", ст.ст. 24, 26 Договору між Україною та Латвійською ОСОБА_3 про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах, ст.ст. 56, 104, 110, 112, 113 СК України, п.п. 5, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 та керуючись ст.ст. 10, 11, 174, 197, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб, укладений 20 січня 2009 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міхайловс Валдісом (Mihailovs Valdis), ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану міста Салдус Республіки Латвія, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 2 від 20 січня 2009 року, - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачкою право іменуватись прізвищем ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Б.В. Сабадах