АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7061/2016 Головуючий у І інстанції - Писанець В.А.
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року позивач ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення на свою користь з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за надані юридичні послуги у розмірі 15 000 гривень та 243 гривні 60 коп. судового збору, обґрунтовуючи вимоги тим, що за умовами договору про надання юридичних послуг від 09 липня 2014 року, укладеного між ними, він був зобов'язаний надати юридичні послуги відповідачу щодо представництва інтересів у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про повернення застави та відшкодування моральної шкоди. Вартість послуг за Договором про надання юридичних послуг від 09 липня 2014 року відповідно до п. 5.1.1., п. 5.1.3. визначена як попередня оплата в розмірі 3000 гривень, яка підлягала оплаті не пізніше 3 днів з дня укладення договору та грошової винагороди в розмірі 3000 гривень, яка підлягає оплаті у випадку вирішення справи на користь ОСОБА_2 (повної або часткової відмови в задоволенні позовних вимог) не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року, яке набрало законної сили 27.01.2015 року, у задоволенні вказаного позову відмовлено, однак ОСОБА_2 не виконала зобов'язання по сплаті коштів. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути оплату за юридичні послуги у відповідності до п. 9 Договору.

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ФОП ОСОБА_3, в якому просила Договір про надання юридичних послуг від 09 липня 2014 року розірвати, стягнути з ОСОБА_3 на її користь 3000 грн., внесені на його рахунок в якості попередньої оплати послуг, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 належним чином не виконувалися умови договору, чим були порушені її права як споживача.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року основний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_3 заборгованість за надані послуги в сумі 15 000 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення зустрічного позову та відмову в задоволенні первісного позову, мотивуючи тим, що рішення суду незаконне та необґрунтоване, вважає, що її позов підлягає задоволенню, оскільки її права як споживача були порушені, юридичні послуги, за які позивач за первісним позовом отримав попередню оплату, ним не були надані, внаслідок чого апелянт має право вимагати розірвання Договору та повернення попередньої оплати.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 липня 2014 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання юридичних послуг (далі - Договір).

Предметом Договору є надання юридично-консультативних послуг щодо представництва інтересів Замовника у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 про повернення застави та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п. 2 Договору послуги здійснюються шляхом представництва інтересів ОСОБА_2 в суді першої інстанції, апеляційної та (або) касаційної інстанцій, складання необхідних заяв, скарг, інших процесуальних документів.

Відповідно до п. 5.1.3. Договору у випадку вирішення справи на користь Замовника (повної або часткової відмови в задоволенні позовних вимог), Замовник додатково сплачує на користь Виконавця грошову винагороду в розмірі 3000 гривень (без ПДВ) не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до п. 9 Договору Замовник в разі не сплати коштів передбачених п. 5.1.3. Договору, сплачує на користь Виконавця оплату за юридичні послуги у п'ятикратному розмірі від суми, зазначеної в п. 5.1.3. цього Договору.

09 липня 2014 року Замовник видав на ім'я Виконавця та працівників Виконавця нотаріально посвідчену довіреність на представництво інтересів в судах.

На виконання взятих на себе зобов'язань позивач за основним позовом ознайомився із матеріалами справи, написав та подав до Печерського районного суду м. Києва заяву про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2013 року та додаткового рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про повернення застави та відшкодування моральної шкоди.

16 липня 2014 року Листом № 757/19440/19-ц Печерський районний суд м. Києва повідомив представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 про виклик у судове засідання для розгляду заяви про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 2-3739/12 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про повернення застави та відшкодування моральної шкоди на 28 липня 2014 року.

11 вересня 2014 року відповідач за основним позовом надіслав позивачу лист про розірвання Договору про надання юридичних послуг від 09.07.2014 року та про повернення сплачених коштів.

04 листопада 2014 року Печерський районний суду м. Києва по справі № 757/19440/14-ц відмовив у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про повернення застави та відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2015 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року залишено без змін.

Задовольняючи основний позов та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із того, що підстав для розірвання договору між сторонами немає, а оскільки відповідач ОСОБА_2 не виконує взяте на себе зобов'язання по сплаті коштів відповідно п. 5.1.3. Договору, то виникло прострочення Замовника, у зв'язку з чим, відповідно до п. 9 Договору Замовник у разі прострочення зобов'язання передбаченого п. 5.1.3. Договору повинен сплатити оплату за юридичні послуги в сумі 15 000 гривень .

Колегія суддів не погоджується із рішенням суду , оскільки суд дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст.. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення та постановлення нового.

Відповідно до ст.. 901 ЦК України договором про надання послуг одна сторона зобов'язується за завданням другої сторони надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_3 Договір про надання юридичних послуг.

Предметом Договору є надання юридично-консультативних послуг щодо представництва інтересів Замовника у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 про повернення застави та відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні встановлено, що на виконання умов договору одна сторона ознайомилася із матеріалами справи, склала та подала до суду заяву про скасування заочного рішення суду та додаткового рішення, а інша сторона - оплатила 3000 грн, що було обумовлено умовами договору.

Згодом позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 відмовилася від послуг ОСОБА_3 як представника, що надає юридичні послуги, по її справі, про що повідомила ОСОБА_3 та скасувала видану довіреність на її представництво.

Після цього ОСОБА_3 участі у справі не приймав, інтереси ОСОБА_2 в подальшому не представляв.

Відповідно до ст.. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що фактично між сторонами договір про надання юридичних послуг було розірвано за відмовою ОСОБА_2 від послуг адвоката, що є її правом.

Оскільки договір між сторонами було розірвано, то подальша оплата послуг ОСОБА_3 припинилася з боку замовника, оскільки послуги ним більше не надавалися, що визнано в судовому засіданні представником ОСОБА_3

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку , що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення коштів із ОСОБА_2 повинно бути відмовлено, так як договір між сторонами було розірвано і послуги не надавалися, а відповідно оплата не підлягає стягненню.

Зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині розірвання договору, оскільки позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 скористалася своїм правом на односторонню відмову від договору про надання послуг саме ОСОБА_3, про що письмово його повідомила та скасувала довіреність на його ім. я.

В частині стягнення коштів, сплачених ОСОБА_2 на імя ОСОБА_3, колегія суддів прийшла до висновку, що в задоволенні цих вимог повинно бути відмовлено, так як відповідач за зустрічним позовом виконав умови договору, укладеного між сторонами, в подальшому припинив виконання договору не з своєї вини, а за ініціативою самої ОСОБА_2 , сплачені ОСОБА_2 кошти також були сплачені в межах договору, а тому підстав для їх стягнення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст..ст. 303, 307 , 313-316 ЦПК України , колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 2 березня 2016 року скасувати та постановити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в частині розірвання договору задовольнити . Договір від 9 липня 2014 року , укладений між ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про надання юридичних послуг, розірвати.

В частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовити .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: