Справа № 226/1741/16-ц
Провадження № 2/226/749/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

30.12.2016 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Пікало К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, обґрунтувавши свої вимоги тим, що йому належить квартира № 54 в будинку № 37 в м-ні Західному м. Мирнограда. В вищезазначеній квартирі зареєстроване місце проживання відповідача його племінниці ОСОБА_2, яка з 15.07.2014 року фактично не проживає в квартирі. Договір найму між ними не укладався, плату за комунальні послуги відповідач не здійснює. Просив усунути перешкоду у здійсненні права розпорядження належним йому майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2

В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, на задоволенні позову наполягав, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомленою про дату та час розгляду справи у спосіб, передбачений цивільним процесуальним законодавством, до судового засідання не прибула, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у її відсутності суду не спрямувала.

З огляду на викладене, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на такі встановлені в судовому засіданні обставини та відповідні ним норми чинного законодавства.

Судом достовірно встановлено, що квартира № 54 будинку № 37 в м-ні Западному м. Мирнограда Донецької області належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності (номер витягу 63962400, реєстраційний номер 113, а.с. 8) , підставою виникнення вказаного права приватної власності є свідоцтво про право на спадщину за законом 18.07.2016 року ( а.с. 3).

За відомостями виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 28.11.2016 року, в квартирі № 54 будинку № 37 в м-ні Западному м. Мирнограда Донецької області з 15.07.2014 року зареєстрована ОСОБА_2 (а.с. 37).

З акту № 163 фактичних обставин не проживання особи, що зареєстрована, складеного 09.08.2016 року координаційним комітетом органів самоорганізації населення м. Мирнограда вбачається, що ОСОБА_2 з 15.07.2014 року та по теперішній час не проживає в квартирі № 54 будинку № 37 в м-ні Западному м. Мирнограда Донецької області (а.с. 5).

Відповідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод.

За положеннями ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно Закону N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, закон гарантує захист права власності шляхом застосування певних способів захисту, передбачених ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 фактично не мешкає в квартирі позивача з дня реєстрації 15.07.2014 року, договірних відносин щодо винаймання квартири між ними немає, дій щодо добровільного зняття з реєстрації відповідач не вживає, суд вважає реєстрацію ОСОБА_2 у квартирі № 54 будинку № 37 в м-ні Западному м. Мирнограда Донецької області такою, що створює перешкоди у реалізації позивачем ОСОБА_1 права розпоряджатися своїм майном як власника.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід визнати такою, що втратила право користування квартирою № 54 будинку № 37 в м-ні Западному м. Мирнограда Донецької області.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 551 гривня 20 копійок.

На підставі наведеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири № 54 будинку № 37 в м-ні Западному м. Мирнограда Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Заява про скасування заочного рішення може бути подана відповідачем до суду, що його ухвалив, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Салькова