У Х В А Л А

іменем україни

27 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргами публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на дії державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 22 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду із указаними скаргами, посилаючись на те, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2014 року з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто банківський вклад у розмірі 85 тис. грн., проценти за користування вкладом у розмірі 3 165 грн. 75 коп., штраф у розмірі 402 грн. 74 коп., пеню у розмірі 3 тис. грн. та інфляційні втрати у розмірі 4 800 грн. 03 лютого 2015 року головний державний виконавець першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області (далі - ДВС) виніс постанову про накладення арешту на все майно боржника, ПАТ «ВіЕйБі Банк», та оголошення заборони його відчуження. Посилаючись на те, що вказана постанова винесена після початку ліквідаційної процедури банку, заявник просив визнати її незаконною та скасувати.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 22 грудня 2015 року, у задоволенні скарги ПАТ «ВіЕйБі Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк» просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким його скаргу задовольнити.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні скарг, суд першої інстанції виходив із того, що державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», оскаржена постанова про накладення арешту на все майно банка була винесена до початку процедури його ліквідації.

Апеляційний суд погодився із висновками районного суду, зазначивши при цьому також про те, що офіційне оприлюднення інформації про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури не тягне за собою одночасного зняття арешту, тому підстави для скасування оскарженої постанови державного виконавця відсутні.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Судами встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2014 року стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_4 банківський вклад у розмірі 85 тис. грн., проценти за користування вкладом у розмірі 3 165 грн. 75 коп., штраф у розмірі 402 грн. 74 коп., пеню у розмірі 3 тис. грн. та інфляційні втрати у розмірі 4 800 грн.

На виконання зазначеного рішення суду 13 серпня 2014 року цим же судом видано виконавчий лист, який передано на примусове виконання до першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області.

03 лютого 2015 року головний державний виконавець вказаної ДВС виніс постанову про накладення арешту на все майно боржника, ПАТ «ВіЕйБі Банк», та оголошення заборони його відчуження.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 «Про віднесення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20 листопада 2014 року прийнято рішення № 123 про запровадження з 21 листопада 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці, з 21 листопада 2014 року по 20 лютого 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 лютого 2015 року № 35 дію тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» продовжено до 20 березня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року № 63 на підставі постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку Славкіну М.А. строком на 1 рік - з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 49 зазначеного Закону про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Постанова про закінчення виконавчого провадженняу разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури (ч. 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Згідно з ч. 1 ст. 50, ч. 2 ст. 51 вказаного Закону з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. Виконавча дирекція Після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Наведеного суд апеляційної інстанції не врахував, не дав належної правової оцінки твердженням банка про те, що відомості щодо його ліквідації є загальнодоступною інформацією та загальновідомим фактом і державний виконавець не мав права накладати арешт на його майно, оскільки такі дії суперечать наведеним положенням закону та є прямою перешкодою для формування ліквідаційної маси і подальшої реалізації майна у встановленому чинним законодавством порядку.

При цьому апеляційний суд не врахував того, що накладення арешту на майно ПАТ «ВіЕйБі Банк» безпосередньо впливають на інтереси вкладників та інших кредиторів, що перешкоджає виконанню банком кредиторських зобов'язань у визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку.

Отже, апеляційний суд, належним чином не з'ясувавши фактичних обставин справи, передчасно погодився із висновками суду першої інстанції щодо правомірності постанови державного виконавця.

За таких обставин ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та обґрунтованою, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Волинської області від 22 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська