Справа № 183/1609/16
№ 2/183/1366/16
20 липня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря Макаренко А.О..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Багатської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи - Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Новомосковська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,
21 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Багатської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи - Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Новомосковська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.
14 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_2 посилався на те, що його мати, ОСОБА_3, у відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2, виданого Багатською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області 25 січня 2001 року, була власником земельної ділянки площею 5,980 га., кадастровий номер НОМЕР_3, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована та території Багатської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області.
Позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3.
За життя, 28 серпня 2006 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Багатської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого, заповідала йому, ОСОБА_1 все своє майно.
Позивач зазначив, що з заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулися він - ОСОБА_1, син спадкодавця ОСОБА_4, чоловік спадкодавця - ОСОБА_5.
У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2011 року за ОСОБА_4, ОСОБА_5 було визнано, за кожним по 1/6 частині земельної ділянки площею 5,980 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована та території Багатської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом (обов'язкова частка у спадщині) після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач зазначив, що 27 листопада 2015 року постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку після матері - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу.
ОСОБА_1 посилався на те, що Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_2, який виданий Багатською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області 25 січня 2001 року ОСОБА_3, був втрачений.
В судове засідання представник позивача не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача - Багатської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про місце дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи.
Представники третіх осіб - Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області та Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися, в своїх заявах просили суд розглядати справу без їх участі.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
За життя, 28 серпня 2006 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Багатської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого, заповідала ОСОБА_1 все своє майно.
Згідно до матеріалів спадкової справи, з заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулися позивач, як син спадкодавця - ОСОБА_1, син спадкодавця ОСОБА_4, чоловік спадкодавця - ОСОБА_5.
Встановлено, що у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2011 року за ОСОБА_4, ОСОБА_5 було визнано, за кожним по 1/6 частині земельної ділянки площею 5,980 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована та території Багатської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом (обов'язкова частка у спадщині) після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.
Судом встановлено, що що 27 листопада 2015 року постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку після матері - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу.
У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.
На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена відсутністю правовстановлюючого документу, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується доказами, дослідженими судом.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Д.І. Городецький.