Провадження № 2-о/520/560/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту народження в порядку ст. 257-1 ЦПК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2016 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_2, 18.11.2016 року у м. Донецьку від батьків, що перебувають у зареєстрованому шлюбі: мати громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. При цьому заявник посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із батьком дитини. Єдиним наявним документом підтвердження народження є медичне свідоцтво про народження. Так як, м. Донецьк є непідконтрольною територією України, заявник на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» змушена звертатися до суду із заявою, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації та отримання відповідного свідоцтва про народження.

До судового засідання заявник ОСОБА_1 не з'явилася, матеріали справи містять заяву заявника про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Матеріали справи містять також заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заяву про розгляд справи за відсутності представника Відділу, вирішення справи залишає на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, заявник ОСОБА_1 /до шлюбу Мартинова/ 11.07.2015 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_3, актовий запис № 307, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-НО № 428362, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.

Судом досліджено дублікат медичного свідоцтва про народження № 1854, яке видане 21.11.2016 року Донецьким республіканським центром охорони материнства і дитинства Донецької народної республіки. З свідоцтва слідує, що ОСОБА_1 18.11.2016 року о 08.35 годині народила дівчинку, вагою 3850,00 грам.

22.11.2016 року Новоазовським районним відділом ЗАГС ГРП Міністерства юстиції Донецької народної республіки видано свідоцтво про народження серії ДНР № 025578, згідно якого 18.11.2016 року у м. Донецьк народилася ОСОБА_2, актовий запис № 84.

Окрім того, судом досліджено ряд медичних документів, наданих заявником до заяви.

Згідно розпорядження № 1275-р Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року, яким затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, вказаною територією, зокрема, являється і м. Донецьк.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до положень розпорядження № 1275-р Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року, місце народження доньки заявника ОСОБА_2, а саме: м. Донецьк, України, є територією на якій здійснюється антитерористична операція.

17.03.2015 року Верховною Радою України прийнято Постанову «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» .

Враховуючи, що м. Донецьк, України відповідно до розпорядження № 1275-р Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року являється територією на якій здійснюється антитерористична операція, тобто є територією, що непідконтрольна Україні, та приймаючи до уваги Постанову Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин підлягають застосування положення ст. 257-1 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Відповідно до положень ст. 9 Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що медичне свідоцтво про народження № 1854, видане 21.11.2016 року Донецьким республіканським центром охорони материнства і дитинства Донецької народної республіки та свідоцтво про народження серії ДНР № 025578, видане 22.11.2016 року Новоазовським районним відділом ЗАГС ГРП Міністерства юстиції Донецької народної республіки, не створюють правових наслідків, однак посвідчують факт народження дитини на території м. Донецька.

Частиною 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Положеннями ст. 257-1 ЦПК України регулюються особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтована та доведена.

Керуючись ст. ст. 3, 60, 212-215, 257-1 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, задовольнити.

Встановити факт, який має юридичне значення, що 18.11.2016 року у м. Донецьк, Україна, народилася ОСОБА_2, від батьків: мати громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько громадянин України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Вказане рішення є підставою для здійснення державної реєстрації факту народження 18.11.2016 року ОСОБА_2.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Васильків О. В.