Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар Соломон О.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № НОМЕР_1 від 15 серпня 2008 року по кредиту та процентам у розмірі 27160,67 доларів США та пенсі в розмірі 9109,90 грн., а також судові витрати у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та з аналогічних підстав. Крім того, пояснив, що кредитні кошти відповідно до п.1.5 кредитного договору були надані позичальнику - відповідачу ОСОБА_3 - шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника в банку, що підтверджується випискою про рух коштів на цьому рахунку та є належним доказом отримання відповідачем ОСОБА_3 кредиту. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, хоча про місце і час розгляду справи були своєчасно і належним чином повідомлена.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні 18 серпня 2016 року позов не визнав та пояснив, що кредитний договір та договір поруки дійсно були укладені між сторонами, однак, банк надав кредитні кошти лише в сумі 10000 доларів США. Вважає, що позивач не долучив жодного доказу надання кредитних коштів ОСОБА_3, оскільки виписка про рух коштів не иоже бути доказом отримання позичальником кредиту в розмірі 45000 доларів США, так як не є первинним документом, який підтверджує здійснення господарської операції. Копія меморіального ордеру, яку долучив представник позивача, є неналежним доказом, тому що оригінал вказаного документу був знищений, отже, встановити достовірність копії неможливо. В судове засідання 19 серпня 2016 року не зявився, просив судові дебати провести у його відсутності. Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 15 серпня 2008 року Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» ( з 2009 року - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» ) на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 ( далі - кредитний договір ) відповідачу ОСОБА_3 було надано кредит в розмірі 45000 доларів США зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами із терміном повернення кредиту не пізніше 11 серпня 2023 року. Додатком № 1 до кредитного договору встановлено графік погашення кредиту із визначенням строків та розміру щомісячних платежів по кредиту.

Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору.

24 травня 2012 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 щодо зміни строків сплати процентів та погодження нової редакції графіку погашення кредиту.

Пунктом 1.1 вказаної угоди передбачено обовязок позичальника з 1 по 25 число кожного місяця сплачувати проценти в розмірі, передбаченому кредитним договором.

З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів за його користування, а також штрафних санкцій 15 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір поруки. Відповідно до ст.554 ЦК України та п.1.4 договору поруки у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У відповідності до ст.525, 526, абз.1 ч.1 ст.530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Згідно ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Аналогічне передбачено і пунктами 6.1, 6.2 кредитного договору.

Всупереч умовам кредитного договору відповідачем ОСОБА_3 порушено строки погашення заборгованості по кредиту, про що свідчить довідка-розрахунок заборгованості за кредитним договором. 18 серпня 2015 року позивач надіслав відповідачам письмове повідомлення про порушення основного зобовязання з вимогою про погашення заборгованості по кредиту. Однак відповідачі, як позичальник, так і поручитель, свої зобовязання не виконали та заборгованість не погасили.

Згідно із довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом, яка представником відповідача в судовому засіданні не оспорювалася, залишок кредиту станом на 27 жовтня 2015 року становить : 23842,43 долари США - заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість у розмірі 342,43 долари США; 3318,24 доларів США - заборгованість за процентами, в тому числі прострочена заборгованість в розмірі 3020,01 доларів США.

Відповідно до ст.549, 551 ЦК України кредитор має право на пеню, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання у розмірі, встановленому договором.

Пунктом 4.1 кредитного договору встановлено, що за порушення позичальником термінів повернення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених договором, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на день нарахування такої пені. Згідно із довідкою-розрахунком пеня за несвоєчасне виконання зобовязання складає 9109,90 грн., з яких : 2,52 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 9107,38 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

За таких обставин, вимоги позивача про повернення кредиту і процентів та стягнення пені не суперечать кредитному договору та наведеним вище нормам закону.

Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на відсутність доказів надання позичальнику ОСОБА_3 кредитних коштів в сумі 45000 доларів США з огляду на таке.

Відповідно до п.1.5 кредитного договору банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № 1101 в банку.

На підтвердження факту надання кредитних коштів позивачем надано виписку за особовим рахунком № 1101 за 15 серпня 2008 року, з якої вбачається проведення 15 серпня 2008 року зарахування на рахунок ОСОБА_3 45000 доларів США ( еквівалент 217980 грн. ) з призначенням платежу - надання кредиту згідно угоди 0 від 15 серпня 2008 року.

Згідно із ч.3 ст.6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та Міжнародних стандартів фінансової звітності.

У відповідності до п.5.4 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 254 від 18 червня 2003 року, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту ( п.5.6 ). Згідно із п.8.16 вказаного Положення підтвердженням повного та своєчасного здійснення операції є документи, які свідчать про те, що ця операція була виконана та інформація про неї внесена в регістри бухгалтерського обліку. До письмових підтверджень належать і самі записи в регістрах бухгалтерського обліку.

За таких обставин, суд вважає виписку за особовим рахунком № 1101 від 15 серпня 2008 року належним доказом підтвердження надання ОСОБА_3 кредитних коштів в сумі 45000 доларів США шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника.

Згідно із ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представником відповідача не надано суду жодного доказу на спростування доводів представника позивача, доказів невиконання позивачем умов кредитного договору в частині надання кредитних коштів у повному обсязі та доказів отримання позичальником кредитних коштів лише в сумі 10000 доларів США. Суд зауважує, що кредитний договір укладений сторонами в 2008 році, до предявлення позову до суду позичальником здійснювалося погашення кредитної заборгованості. Про наявність будь-яких звернень позичальника ОСОБА_3 до банку з приводу отримання кредиту не у повному розмірі представником відповідача не заявлено.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 9468,74 грн., які підтверджені документально.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.525, 526, 530, 551, 610, 611, 1054 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» ( рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750 ) заборгованість за кредитним договором № 0 від 15 лютого 2008 року в сумі 27160 ( двадцять сім тисяч сто шістдесят ) доларів США 67 центів та пеню в розмірі 9109 ( девять тисяч сто девять ) грн.. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» ( рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750 ) 4734 ( чотири тисячі сімсот тридцять чотири ) грн.. 37 коп. у відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» ( рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750 ) 4734 ( чотири тисячі сімсот тридцять чотири ) грн.. 37 коп. у відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :