РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року м. Мукачево Справа №303/2185/15-ц

2/303/5/16

Номер рядка стат.звіту-26

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Кость В.В.

при секретарі Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево матеріали цивільної справи

за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

до відповідача (1) ОСОБА_3

до відповідача (2) ОСОБА_4

до відповідача (3) ОСОБА_5

про стягнення заборгованості,

та за зустрічним позовом ОСОБА_3

до відповідача публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

треті особи, без самостійних вимог на предмет спору:

(1)ОСОБА_6

(2)ОСОБА_5

про визнання неукладеним правочину,

За участю:

представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом ) - ОСОБА_7;

відповідача (1) за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_3;

представника відповідача (1) за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення з них заборгованості за кредитним договором від 08.02.2008 №014/4041/74/37981 у сумі 39898,45 доларів США (в т.ч. 33059,96 доларів США - заборгованість за кредитом, 3254,69 доларів США - заборгованість по відсоткам, 3583,80 доларів США - пеня).

Позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовується посиланням на те, що в процесі цивільно - правової реалізації укладених між позивачем та відповідачами договору кредиту та додаткових угод до нього, договорів поруки зобов'язання відповідачів перед банківською установою зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними, внаслідок чого відповідач (1) заборгувала перед Банком станом на 27.02.2015 року суму за предметом позову.

Ухвалою суду від 05.05.2016 року прийнято до спільного розгляду із первісним, - зустрічний ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи, без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про визнання неукладеним кредитного договору від 08.02.2008 року №014/4041/74/37981.

Як на підставу для задоволення зустрічного позову (а.с. 168-171), відповідач посилається на недотримання у момент укладання між Банком та відповідачем (1) всіх істотних умов необхідних для дійсності кредитного договору, що контексті зі ст. 638 Цивільного кодексу України свідчить про неукладення такого правочину.

В судовому засіданні представник позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позові

Поряд з цим, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити, посилаючись на його безпідставність.

Представник відповідача (1) по первісному позову та позивача по зустрічному позову, прийнявши участь у судовому розгляді справи, первісних позовних вимог не визнав, заперечивши факт надання Банком обумовлених кредитним договором коштів.

Заперечуючи первісний позов, наголосив на тому, що задоволення зустрічного позову повністю виключає можливість задоволення первісного, так як кредитний договір є неукладеним.

Вказав також на те, що укладені між банком та позичальником додаткові угоди до кредитного договору не були погоджені з поручителями.

Також просив, у будь-якому випадку, зменшити суму нарахованої пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Зустрічний позов просив задоволити, з підстав зазначених у ньому.

Заслухавши доводи та заперечення учасників судового розгляду справи, дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

08 лютого 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (Статут, Т. 1, а.с. 43-45) (надалі - Банк) та відповідачем ОСОБА_3 (надалі - Позичальник) було укладено кредитний договір за №014/4041/74/37981 (надалі - Кредитний договір, Т.1, а.с. 7-15), на підставі якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредитні кошти в розмірі 40000 доларів США для придбання нерухомості, а саме домоволодіння №22 по вул. Писарева в м. Мукачево строком на 140 місяців, тобто до 08.10.2019 року, а Позичальник щомісячно здійснювати погашення частини кредиту та процентів згідно з Графіком погашення кредиту (додаток № 1 до кредитного договору, Т. 1, а.с. 7), який є невід'ємною його частиною (п. 3.5 Договору).

ОСОБА_3 належним чином була проінформована про всі умови кредитування (форми, строку, суми кредиту, забезпечення, дострокове погашення, тощо), про що свідчать наявні в матеріалах справи (Т. 2, а.с. 157-158) Умови кредиту по програмі «Житло в кредит на вторинному ринку» у «Райффайзен Банк Аваль» від 31.01.2008.

На підставі Анкети-заяви позичальника ОСОБА_3 на зміну умов кредитування від 09.12.2009 року (Т. 2, а.с. 49), 28.12.2009 року, між Банком і Позичальником була укладена Додаткова угода до кредитного договору (Т. 2, а.с. 37-38), відповідно до якої сторони узгодили фактичну заборгованість за сумою Кредиту, яку збільшили на суму заборгованості за процентами, внаслідок чого відбулася зміна строку погашення заборгованості, які Позичальник зобов'язалася погашати відповідно до Графіка погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди (п. 1.3, п. 1.4) (Додаток №1 та №2, Т. 2, а.с. 40).

На підставі Анкети-заяви позичальника ОСОБА_3 на зміну умов кредитування від 03.03.2011 року (Т. 2, а.с. 10), 11 березня 2011 року між Банком та Позичальником була укладена інша Додаткова угода до Кредитного договору, на підставі якої сторони збільшили кінцевий строк повернення кредиту на 44 календарні днів та визначили фактичну заборгованість за Кредитним договором у розмірі 39128,75 доларів США (Т. 2, а.с. 13 -14).

Також, на підставі вищевказаної угоди, з 11.03.2011 фактична заборгованість Позичальника за сумою Кредиту збільшилася на суму заборгованості за процентами (п. 3.3), які Позичальник зобов'язалася погашати відповідно до Графіку погашення Кредиту та інших платежів за Кредитним договором, що є додатком до цієї угоди (Додатки №1 та №2, п. 3.4 Угоди) (Т. 2, а.с. 15-17, 18).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 08.02.2008 між Банком та відповідачами (2), (3) (надалі - Поручителі) були укладені договори поруки (Т. 2, а.с. 109-110, 111-112), у відповідності до умов яких останні поручилися перед Банком за виконання Позичальником своїх зобов'язань Кредитним договором.

Фактичне отримання Позичальником кредитних коштів у межах суми 40000 дол. США підтверджується рекомендацією направлення на отримання кредиту від 04.02.2008 року, підписаною ОСОБА_3 заявою на відкриття поточного рахунку «Для виплат», протоколом засідання кредитного комітету по споживчому кредитуванню Закарпатської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» від 07.02.2008 №61 (Т.2, а.с. 97, 119, 120).

На підставі вимог від 14 січня 2015 року (Т. 1, а.с. 27, 28, 29) банківська установа належним чином повідомляла відповідачів про необхідність погашення заборгованості за наслідками цивільно - правової реалізації укладених між сторонами по справі вищевказаних правочинів.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга ст. 1050 Цивільного кодексу України).

Нормативним правилом, яке міститься в частині першій ст. 543 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до частин першої та другої статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно зі ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент ухвалення судового рішення по справі, зобов'язання за Кредитним договором відповідачами належним чином не виконані.

Заборгованість Позичальника станом на 27.02.2015 (розрахунок, Т.1, а.с. 30-33) за предметом позову у сумі 39898,45 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1107705,46 грн. (в т.ч. 33059,96 доларів США - заборгованість за кредитом, 3254,69 доларів США - заборгованість по відсоткам, 3583,80 доларів США - пеня), підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 57-60 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачами не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України.

Аргументи та доводи представника відповідача (1) по первісному позову та позивача по зустрічному позову щодо відсутності у матеріалах справи доказів про фактичне надання кредитних коштів у сумі 40000 дол. США спростовується наявними у матеріалах справи рекомендацією направлення на отримання кредиту від 04.02.2008 року, підписаною ОСОБА_3 заявою на відкриття поточного рахунку «Для виплат», протоколом засідання кредитного комітету по споживчому кредитуванню Закарпатської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» від 07.02.2008 року №61, а також рішенням Банку про результати розгляду заяви ОСОБА_3 про реструктуризацію боргу від 03.03.2011 року, протоколом засідання Кредитного комітету щодо реструктуризації боргу ОСОБА_3 (Т.2, а.с. 12, 33, 97, 119, 120).

Крім того, дані розрахунку банківської установи (Т. 2, а.с. 30-33) свідчать про часткове погашення позичальником частини кредитної заборгованості, що свідчить про визнання нею факту надання і отримання кредитних коштів.

Посилання представника відповідача (1) по первісному позову та позивача по зустрічному позову на безпідставне збільшення суми основного зобов'язання на 3204,37 дол. США доларів судом відхиляються, оскільки вказана сума коштів є капіталізованою в рамках реструктуризації за наслідками укладення між Банком та Позичальником Додаткових угод від 08.02.2009 та від 11.03.2011 (Т. 2, а.с. 10, 13-14, 37-38).

Посилання представника Позичальника на обставини щодо відсутності згоди поручителів на погодження змін до Кредитного договору у вигляді Додаткових угод спростовуються наявними у матеріалах справи документальними доказами у вигляді письмових погоджень, підписаних поручителями (Т. 2, а.с. 19, 39, 41, 199, 205).

Заявлене представником Позичальника клопотання про зменшення розміру нарахованої пені задоволенню також не підлягає, оскільки ні відповідачем (1), ні її представником не доведено наявності обставин, які мають істотне значення для можливості зменшення розміру неустойки у контексті з положеннями частини третьої ст. 551 Цивільного кодексу України. Крім того, заявлений до стягнення з відповідачів розмір пені не є значним по відношенню до суми заборгованості за основним платежем.

Таким чином, позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню у повному обсязі, зі стягненням з відповідачів суми 3654,00 грн. витрат по сплаті судового збору (Т. 1, а.с. 1) на підставі частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України.

По відношенню до зустрічного позову, то суд виходить з наступного.

В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом представник Позичальника посилався на недодержання Банком вимог ст. 638 Цивільного кодексу України.

Надаючи оцінку таким доводам суд виходить з того, що відповідно до приписів частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із вимогами статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема шляхом визнання правочину недійсним.

Проте, як визначено в абзаці шостому п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої ЦК.

Тобто, заявлена позивачем за зустрічним позовом вимога не відповідає матеріально - правовим способам захисту порушеного права, встановлених законом, і така вимога не може бути самостійним предметом розгляду і доказування в окремій справі, так як неукладення договору, тобто його відсутність, не породжує цивільних прав та обов'язків. Отже, сам лише факт неукладення договору не порушує та не оспорює права і охоронювані законом інтереси сторін між якими не укладено договір.

Також по відношенню до цього слід зазначити, що вимога про визнання договору неукладеним є вимогою про встановлення факту, який має юридичне значення. Такий факт може встановлюватись судом лише при існуванні і розгляді спору, який виник між особами про право цивільне. Встановлення цього факту є елементом фактичних обставин справи та обґрунтованості позовних вимог. Така вимога не призводить до поновлення порушених прав, а тому вона не може бути предметом спору та самостійно розглядатись в окремій справі.

Також, фактичні обставини щодо досягнення сторонами по справі згоди щодо всіх істотних умов, необхідних для укладення Кредитного договору та відповідність вказаного правочину вимогам закону встановлені за результатами судового розгляду цивільної справи №303/3702/15-ц (рішення Мукачівського міскрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2015 та ухвала апеляційного суду Закарпатської області від 21.01.2016, Т. 1, а.с. 93-95).

За таких обставин справи, зустрічний позов задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 8, 10, 11, 14, 57-60, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задоволити повністю.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, зареєстрованої: АДРЕСА_2, і.к. НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1, зареєстрованого: АДРЕСА_3, і.к. НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (м. Київ, вул. Лєскова, 9, к.р. №1 в ОПЕРУ Національного банку України, МФО 300001, ) суму 39898,45 доларів США (тридцять дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто вісім доларів США 45 центів), що в гривневому еквіваленті становить 1107705,46 грн. (в т.ч. 33059,96 доларів США - заборгованість за кредитом, 3254,69 доларів США - заборгованість по відсоткам, 3583,80 доларів США - пеня) заборгованості за кредитним договором від 08.02.2008 року №014/4041/74/37981.

2.1. Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, зареєстрованої: АДРЕСА_2, і.к. НОМЕР_1) та ОСОБА_3 -ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_5, АДРЕСА_4, і.к. НОМЕР_3) на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (м. Київ, вул. Лєскова, 9, к.р. №1 в ОПЕРУ Національного банку України, МФО 300001, ) суму 39898,45 доларів США (тридцять дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто вісім доларів США 45 центів), що в гривневому еквіваленті становить 1107705,46 грн. (в т.ч. 33059,96 доларів США - заборгованість за кредитом, 3254,69 доларів США - заборгованість по відсоткам, 3583,80 доларів США - пеня) заборгованості за кредитним договором від 08.02.2008 року №014/4041/74/37981.

3. Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, зареєстрованої: АДРЕСА_2, і.к. НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (м. Київ, вул. Лєскова, 9, к.р. №1 в ОПЕРУ Національного банку України, МФО 300001, ) суму 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3.1. Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1, зареєстрованого: АДРЕСА_3, і.к. НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (м. Київ, вул. Лєскова, 9, к.р. №1 в ОПЕРУ Національного банку України, МФО 300001, ) суму 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3.2. Стягнути з ОСОБА_4 - ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_5, АДРЕСА_4, і.к. НОМЕР_3) на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (м. Київ, вул. Лєскова, 9, к.р. №1 в ОПЕРУ Національного банку України, МФО 300001, ) суму 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3.3. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи, без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про визнання неукладеним правочину - відмовити повністю.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Кость

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 13.06.2016.