Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/393/16-ц Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія 39 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Матюшенка І.В., Широкової Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Мишаковської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року по матеріалам цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановила:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року, якою його позовну заяву визнано неподаною та йому повернуто.

Зазначає, що ухвала суду постановлена без урахування положень Цивільного процесуального кодексу України, розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, практики Європейського суду з захисту прав людини, що призвело до позбавлення його права на доступ до правосуддя.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

За змістом п.2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається його вартістю.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119,120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений законом строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала у частині визначення розміру судових витрат у відповідності до п.9 ч. 1 ст. 293 ЦПК України може бути оскаржена у апеляційному порядку.

Зі змісту позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 порушує питання про визнання за ним права власності в порядку спадкування на житловий будинок по вул. Л.Українки, 31 в м. Новоград-Волинський Житомирської області. Позивач сплатив судовий збір в сумі 628,20 грн., виходячи з інвентарної вартості цього нерухомого майна, визначеної у технічному паспорті на будинок (62819 грн.).

Ухвалою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав очевидної не відповідності дійсної вартості спірного майна, встановленій позивачем ціні позову. У постановленій ухвалі, відповідно до ч.2 ст. 80 ЦПК України, суддею попередньо визначено розмір судового збору в сумі 1871 грн. 80 коп., що підлягає сплаті (доплаті), та розяснено порядок і строки оскарження ухвали в частині визначення розміру судових витрат (а.с. 17).

Вищевказану ухвалу позивач не оскаржив та на виконання її вимог доплатив 243,90 грн., виходячи із можливої ринкової вартості спірного майна згідно довідки - звіту від 17.02.2016 року №27 (а.с. 22-31).

Враховуючи, що ОСОБА_1 ухвалу судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 лютого 2016 року не виконав (не сплатив повністю попередньо встановлений суддею судовий збір), суддя дійшов обґрунтованого висновку про визнання його позовної заяви неподаною та повернення її позивачеві.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, щодо обмеження її прав на доступ до правосуддя є безпідставними, оскільки у відповідності до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що суддя першої інстанції в ухвалах від 11.02.2016 року та від 18.02.20016 року, визначаючи розмір судового збору, розяснив порядок його сплати, надав строк позивачу для виконання вказаних недоліків позовної заяви, розяснив право на оскарження цієї ухвали у частині визначення судового збору, право на звернення із заявою про відстрочення та розстрочення сплати судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати з підстав, визначених ст. 82 ЦПК України.

Наданий позивачем на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху звіт про можливу ринкову вартість спірного майна міг бути врахований судом при вирішенні питання про повернення суми переплати судового збору у процесі розгляду справи.

Оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді