УХВАЛА

Справа № 315/1312/16-ц

Номер провадження № 2/315/487/16

26 грудня 2016 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Каракай Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ "Лізінгова компанія "Авто Лайф" про захист прав споживача фінансових послуг, визнання положень договору фінансового лізінгу несправедливими, а самого договору недійсним, стягнення за цим договором сплачених грошових коштів, неустойки та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про захист прав споживача фінансових послуг, визнання положень договору фінансового лізінгу несправедливими, а самого договору недійсним, стягнення за цим договором сплачених грошових коштів, неустойки та моральної шкоди.

Даний позов подано з порушенням вимог чинного законодавства і має бути залишений без руху за таких підстав.

Так, в порушення ч. 5 ст. 119 ЦПК України позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання до суду вказаного позову з посиланням на те, що він як споживач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак суд не приймає до уваги вказані посилання позивача, виходячи з наступного.

В ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» визначено випадки, коли судовий збір не справляється, а ст. 5 вказаного Закону встановлює перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

З 01.09.2015р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484 від 22.05.2015р., яким внесено зміни, зокрема до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої споживачі не є особами, які звільняються від сплати судового збору за подання позовів, що повязані з порушенням їх прав.

При цьому, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дійсно передбачає звільнення споживачів від сплати судового збору за подання позовів, що повязані з порушенням їх прав.

Проте, вирішуючи питання колізії норм щодо сплати судового збору в справах вказаної категорії, зокрема, ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд виходить з того, що саме Законом України «Про судовий збір», як спеціальним законом, визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Крім того, що Закон України «Про судовий збір» є спеціальним правовим актом, що регулює питання оплати судового збору, то цей Закон (в редакції, що діє з 01.09.2015р.) ще й є таким, що прийнятий у часі пізніше, порівняно із нормою ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». У звязку з цим суд вважає, що в даному випадку підлягають застосуванню саме норми Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 Закону України Про судовий збір у разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви позивач прохає: 1) визнати положення ст. 12 договору № 1898 фінансового лізингу від 08 листопада 2016 року, укладеного між позивачем та відповідачем несправедливими; 2) визнати договір № 1898 фінансового лізингу від 08 листопада 2016 року укладений між позивачем та відповідачем недійсним; 3) стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним на виконання договору № 1898 фінансового лізингу від .08 листопада 2016 року грошові кошти, а саме: комісію за організацію Угод у сумі 47500 грн; 4) стягнути з відповідача накористь позивача неустойку від суми, належної позивачу до повернення у розмірі 9975 грн; 5) стягнути з відповідача на користь позивача завдану неправомірними діями відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; 6) стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, зокрема сплачену ним суму витрат на правову допомогу у розмірі 500 грн.

Відповідно до з додатку до позовної заяви позивачем судовий збір за заявлені позовні вимоги не сплачено.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.1 підпункту 2 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 551,20 грн.

А тому позивачу необхідно надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору за подання до суду позовних вимог немайнового характеру: 1) визнати положення ст. 12 договору № 1898 фінансового лізингу від 08 листопада 2016 року, укладеного між позивачем та відповідачем несправедливими; 2) визнати договір № 1898 фінансового лізингу від 08 листопада 2016 року укладений між позивачем та відповідачем недійсним в сумі 551,20 грн. стягнути з відповідача на користь позивача завдану неправомірними діями відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору за подання до суду позовних вимог майнового характеру: 1) стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним на виконання договору № 1898 фінансового лізингу від .08 листопада 2016 року грошові кошти, а саме: комісію за організацію Угод у сумі 47500 грн; 2) стягнути з відповідача накористь позивача неустойку від суми, належної позивачу до повернення у розмірі 9975 грн; на користь держави на р/р №0101 ГУДСКУ у Гуляйпільському районі , отримувач коштів: УДКСУ у Гуляйпільському районі 22030001 код отримувача 37963916, МФО 813015.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання копії ухвали.

А тому відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України позовну заяву необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, ч.1 ст.121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ "Лізінгова компанія "Авто Лайф" про захист прав споживача фінансових послуг, визнання положень договору фінансового лізінгу несправедливими, а самого договору недійсним, стягнення за цим договором сплачених грошових коштів, неустойки та моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити позивачу, що інакше позов буде вважатися неподаним і йому повернутий.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2