Справа № 266/3412/16-ц
Провадження № 2/266/1071/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі :

головуючого - судді Дзюба М.В.,

з участю секретаря Петрухіної Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди батька, третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просила дозволити їй тимчасовий виїзд із неповнолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу батька за межі України. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з 11.06.2015 року який було розірвано за рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 19.08.2013 року. Сторони мають неповнолітню доньку, батько після розірвання шлюбу хоча і спілкується з донькою по телефону, не приймає участі в її житті, працює бригадиром у будівельній компанії по контракту строком на 4-5 місяців у місті Феодосія (АРК), та з грудня 2013 р взагалі не бачив доньку. За своїм станом здоровя донька потребує зміни кліматичних умов з більш чистою екологічною зоною. Донька знаходиться на диспансерному обліку у ендокринолога з діагнозом: «Хронічний аутоімунний тіреоідіт». Позивачка з метою збереження здоров'я дитини має намір тимчасово виїхати за межі України, а саме до Шрі-Ланки, Єгипту у зимній період та до будь-якої країни учасниці Шенгенської домовленості та або будь-якої країни Євросоюзу у літній період року. Відповідач не бажає виїжджати за межі м. Феодосія для надання дозволу на виїзд дитини.

До початку розгляду справи по суті позивач уточнила позовні вимоги, просила суд дозволити їй виїзд за межі України з донькою без згоди та супроводу батька до країни Шрі-Ланка у період з 15 листопада 2016 р. до 15 грудня 2016 р., та країни Білорусь, Литва, Фінляндія у період з 02 січня 2016 р. до 30 січня 2017 р., надавши докази на підтвердження оплати туристичних путівок на цей період у зазначені країни.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву про розгляду справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення уточненого позову.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, в судове засідання надав заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, проти задоволення уточненого позову не заперечував.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовної заяви у повному обсязі.

Судом встановлено, що за свідоцтвом про народження серія 1-НО №102500 від 13.03.2007 року, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадяни України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 4).

Згідно до довідки №1133 ЖКП «Жилкомлекс» від 06.05.2015 р. ОСОБА_1В зареєстрована разом із донькою ОСОБА_3 за адресою м. Маріуполь, вул.. Артема, б. 154-А кв. 17 ( а.с. 5).

За висновком ЛКК від 05.05.2015 р. ОСОБА_3 потребує оздоровлення зі зміною кліматичних умов ( а.с. 6).

Згідно довідки КЗ Маріупольської міської ради «Центр первинно медико санітарної допомоги № 3 м. Маріуполя» ОСОБА_3 знаходиться на «Д» обліку у ендокринолога з діагнозом: «Хронічний аутоімунний тіреоідіт» ( а.с. 7).

Як вбачається з листа підтвердження тур №128909 від 24.08.2016 р. ТОВ «САНДРА С» дата заїзду у країну Шрі-Ланка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 24.11.2016 р. ( а.с. 13).

Згідно до ваучеру на тур наданого Туристичною фірмою ТОВ «Парти-Тревел» ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 замовлено тур на період з 03.01.2017 р. по 15.01.2017 р. країни перебування: Литва-Фінляндія-Литва( а.с. 16).

Частиною 2 ст. 154 СК України передбачено, що батьки мають право звертатись до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянина України" від 21 січня 1994 року, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частини 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На теперішній час позивач бажає та має можливість виїхати з дитиною до країн Шрі-Ланка, Білорусь, Литва, Фінляндія, що підтверджується наданими суду ваучерам и туристичної фірми та листом-підтвердженням замовленням туристичної поїздки, однак відповідач не бажає надати нотаріально засвідчену згоду на вивезення дитини, при цьому поважних причин до цього судом не встановлено.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд з метою дотримання інтересів неповнолітньої дитини приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов задовольняє.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 150, 154, 155 СК України, ст. 313 ЦК України, Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст. ст. 3, 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди батька, третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради - задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд за межі України неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу (згоди) та супроводу її батька ОСОБА_2, до країни Шрі-Ланки в період з 15 листопада 2016 р. до 15 грудня 2016 р., та країн: Білорусь, Литва, Фінляндія - у період з 02 січня 2017 р. до 30 січня 2017 р..

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі, через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Дзюба М. В.