Справа № 204/8250/15-ц
Провадження № 2/204/592/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Красногвардійський районний відділ державної міграційної служби в місті Дніпропетровську ГУ Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування вимог зазначають, що 31 жовтня 2008 року позивач ОСОБА_1 та відповідачка уклали шлюб, який 19 червня 2013 року було розірвано. З кінця 2013 року відповідачка в квартирі 231 будинку 22 на вул. Янгеля у м. Дніпропетровську не проживає, її речей там немає. До того ж, вона є громадянкою ОСОБА_6, а в 2009 році отримала посвідку на проживання та була зареєстрована за вказаною адресою. Квартира 231 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Академіка Янгеля, буд. 22, перебуває у власності чотирьох власників: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Наявність реєстрації відповідачки у їхній квартирі створює перешкоди у користуванні власністю, оскільки вони сплачують житлово-комунальні послуги, а також не можуть вільно розпоряджатися майном. Тому, позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, але від нього надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених у позові, та справу слухати без його участі.

Позивач ОСОБА_7 у судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених у позові, та справу слухати без його участі.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав зазначених у позові, та справу слухати без її участі.

Позивач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав зазначених у позові, та справу слухати без її участі.

Відповідачка ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року про відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 листопада 1996 року, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.30).

У квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_5, що підтверджується посвідкою на постійне проживання серії ДП № 5834/1202 від 06.10.2009 року. Однак, з кінця 2013 року в зазначеній квартирі відповідачка не проживає, особистих речей там не має.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 втратила право користування квартирою № 231 по вул. Академіка Янгеля, буд. 22 у м. Дніпропетровську, оскільки не проживає там понад рік без поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивач необхідно стягнути сплачений за подачу позову судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 150 ЖК України, 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Красногвардійський районний відділ державної міграційної служби в місті Дніпропетровську ГУ Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 231 у будинку 22 по вул. Академіка Янгеля у м. Дніпропетровську.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. О. Дубіжанська