Справа № 302/826/16-ц
№ 2/302/324/16
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

27.09.2016 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В.П.

секретар Гажук Н.В.,

відповідач - представник ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_2 до Колочавської сільської ради, треті особи Міжгірська державна нотаріальна контора, відділ Держгеокадастру в Міжгірському районі про встановлення приналежності правоустановчих документів, визначення частки в спільній сумісній власності і визнання права власності на нерухоме майно по спадкуванню,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася 12.09.2016 року до суду з вищевказаними позовними вимогами, які вмотивувала так.

04.03.2015 року померла мати позивачки ОСОБА_3, яка була постійною жителькою с.Колочава, вул.Борканюка,16, Міжгірського району Закарпатської області. Мати позивачки за життя була власником такого нерухомого майна:

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Колочава вул. Борканюка, 16, Міжгірського району Закарпатської області;

- земельних ділянок загальною площею 0,5140 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗК №010983, виданого на підставі рішення ХІІ сесії ХХІІ скликання Колочавської сільської ради від 31 січня 1997 року.

- земельних ділянок загальною площею 0,83 га для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №003667, виданого ОСОБА_4, жительці с. Колочава, буд. 16, Міжгірського району Закарпатської області на підставі рішення 19 сесії ІІІ скликання Колочавської сільської ради від 29 грудня 2001 року;

- 1/2 (однієї другої) частини квартири №27, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Зацепи, буд. 3к загальною площею 38,50 кв.м., згідно Свідоцтва про право власності на житло від 20.10.2011 року, виданого на підставі розпорядження Луцького міського голови від 20.10.2011 року №969-р.

При житті, 23.01.1989 року, ОСОБА_3 склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і все те на що вона на день смерті матиме за законом право заповіла ОСОБА_2 - позивачці. Батько позивачки (чоловік померлої ОСОБА_4Г.) помер 29.03.1953 р. Після смерті своєї матері позивачка прийняла спадщину до майна померлої ОСОБА_3, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, шляхом подання заяви до Міжгірської держнотконтори. Державним нотаріусом позивачці відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно померлої ОСОБА_3 в зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, що є предметом даного позову, відсутні оригінали державних актів на право приватної власності на землю та не визначена частка у спільній сумісній власності на вищевказану квартиру. Окрім цього, при огляді копій Державних актів на право приватної власності на землю, які є предметом даного позову, державним нотаріусом було виявлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗК №010983, виданий на підставі рішення ХІІ сесії ХХІІ скликання Колочавської сільської ради від 31 січня 1997 року на земельні ділянки загальною площею 0,5140 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства було помилково виданий на імя ОСОБА_5, в той час коли рішення ХІІ сесії ХХІІ скликання Колочавської сільської ради від 31 січня 1997 року видавалося на імя моєї матері ОСОБА_3. Дані обставини стали підставою для звернення позивачкою до суду з цими заявленими позовними вимогами.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши суду заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити.

Представник відповідача - Колочавської сільської ради позов визнав повністю.

Треті особи державний нотаріус Міжгірської держнотконтори ОСОБА_6 та в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Міжгірському районі ОСОБА_7 подали суду заяви в яких просять розгляд справи провести без їх участі, заперечення на позов не мають.

Оцінивши позиції сторін, третіх осіб та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку.

Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно розяснення Пленуму ВСУ зазначених в Постанові Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має місце спір про право, то вона має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Таким чином всі заявлені вимоги в позові ОСОБА_2 повинні розглядатися судом за правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 256 ч.1 п. 6 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів, якщо прізвище, імя, по батькові зазначено в документі не збігається з прізвищем, імям, по батькові цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Від встановлення цього факту залежить виникнення спадкового права для заявниці.

Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗК №010983, виданий на підставі рішення ХІІ сесії ХХІІ скликання Колочавської сільської ради від 31 січня 1997 року на земельні ділянки загальною площею 0,5140 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства помилково зазначено імя та по-батькові матері позивачки "Дербак Олена Ігнатівна", в той час коли рішення ХІІ сесії ХХІІ скликання Колочавської сільської ради від 31 січня 1997 року видавалося на імя ОСОБА_4. Вказане додатково підтверджується відповідною довідкою Колочавської сільської ради від 27.07.2016 року №3599.

Окрім цього, по-батькові мати позивачки у свідоцтві про смерть зазначено як «Гнатівна», а у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №003667 від 30.07.2003 року, Державному акті на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗК №010983 від 12.11.1997 року, Свідоцтві про право власності на житло від 20.10.2011 року, виданого на підставі розпорядження Луцького міського голови від 20.10.2011 року №969-р на вищевказану квартиру «Ігнатівна». В свідоцтві про народження, у всіх інших документах по-батькові матері зазначене як «Ігнатівна», тобто в даному випадку має місце розбіжність у написанні правильно по-батькові спадкодавця "Дербак Марії Інатівни", тоді як правильно є "Дербак Марія Гнатівна". За цих обставин позивачу необхідно встановити факт що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с.Колочава Міжгірського району Закарпатської області і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с.Колочава Міжгірського району Закарпатської області, - є однією і тією ж особою та приналежність правоустановчих документів виданих на ім'я "Дербак Марії Ігнатівни" спадкодавцю "Дербак Марії Гнатівни", яка померла 04.03.2015 р..

Вищезазначене підтверджує також, що земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку згідно державних актів серії ІІІ-ЗК №003667 від 30.07.2003 року, серії ІУ-ЗК №010983 від 12.11.1997 року ІІ-ЗК № 036073 від 22.08.1995 року, за життя належали на праві приватної власності померлій 04.03.2015 р. матері позивачки ОСОБА_3. Оригінали цих Державних актів втрачено спадкодавкою за життя, отримати їх Дублікати спадкодавка за заповітом ОСОБА_2 не може, оскільки відповідно до ЗУ "Про Державний земельний кадастр" та Закону України "Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який вступив в дію з 01.01.2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки та їх дублікати не видаються, що вбачається з інформаційного листа відділу Держгеокадастру у Міжгірському районі Закарпатської області. За цих підстав позивачка не має можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину по заповіту на земельні ділянки, зазначені в державних актах серії ІІІ-ЗК №003667 від 30.07.2003 року, серії ІУ-ЗК №010983 від 12.11.1997 року ІІ-ЗК № 036073 від 22.08.1995 року у державного нотаріуса, а тому це її спадкове право підлягає захисту в судовому порядку.

Згідно технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок в с.Колочава, вул.Борканюка, 16, та будівельного паспорта на забудову земельної ділянки за цією ж адресою, спадковий житловий будинок, за життя був побудований в 1983-85 роках ОСОБА_3 . Будинок уявляє собою одноповерхову будівлю з цокольним поверхом, яка повязана з землею бутобетонним фундаментом, стіни будинку та перегородки деревяні. Дах двохскатний покритий азбестовими листами. Будинок приєднаний до загальної електромережі, в будинку наявний водопровід та каналізація, опалення пічне. Загальний технічний стан будинку добрий і будинок придатний для проживання. Згідно зведеного акту про вартість будівель і споруд, складеного інвентарним підприємством, дійсна вартість житлового будинку в с.Колочава, вул.Борканюка,16, станом на 14.10.2015 р. становить 101745 грн.. Як видно з плану будинку та експлікації внутрішніх площ, складених цим же підприємством, будинок має: цокольний поверх, на якому розміщено: коридор площею 6,9 кв.м.; два підвали площами- 10,25 кв.м., 6,15 кв.м.; перший поверх на якому розміщено: три житлові кімнати площами: 15,71 кв.м; 40,47 кв.м.; кухню 8,00 кв.м., коридор 8,00 кв.м.; веранду - 18,24 кв.м.; сан.вузол 4,16 кв.м.. Загальна площа будинку: по цок.пов. 23,3 кв.м.; по першому пов. - 94,58 кв.м., всього 117,88 кв.м. Біля будинку споруджено літню кухню, сарай, гараж, колодязь, огорожу.

Отже, з встановлених правовідносин видно, що будинок з господарськими спорудами, земельні ділянки зазначені в державних актах серії ІІІ-ЗК №003667 від 30.07.2003 року, серії ІУ-ЗК №010983 від 12.11.1997 року ІІ-ЗК № 036073 від 22.08.1995 року належали померлій матері позивачки ОСОБА_3. Остання померла 04.03.2015 року. Спадщина за померлою ОСОБА_3 відкрилася після 01.01. 2004 року. Отже, спадкові відносини за вказаною померлою особою регулюються нормами ЦК України в редакції Закону 2004 року. Померла ОСОБА_3 за життя склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно на час смерті своїй дочці - позивачці ОСОБА_2. Даний заповіт не змінений та не скасований. ОСОБА_2 прийняла спадщину по заповіту, відповідно до вимог ст. 1269, 1270 ЦК України. Спадкоємців на обов'язкову частку до майна померлої ОСОБА_3 не має.

Тому з врахуванням вищевстановленого позивачка є єдиним належним спадкоємцем по заповіту померлої ОСОБА_3 , натомість з формальних підстав не може оформити своє спадкове право в нотаріальному порядку, а тому це її право підлягає захисту згідно з ст.ст. 16, 392 ЦК України 2003 р..

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить житлова квартира під № 27, в будинку № 3к, по вул.Зацепи, в м.Луцьк. Вказане підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого керівником органу приватизації в м.Луцьк 20.10.2011 р..

Один із власників (співвласник) квартири ОСОБА_3 померла 04.03.2015 р , не виділивши (встановивши) за життя свою частку у праві власності ж/квартири в натурі.

Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Статтею 357 ЦК України, визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Отже, у зв'язку із смертю одного із співвласників ж/квартири даний спір щодо визначення часток у спільній сумісній власності у позасудовому порядку позивачка ОСОБА_2 вирішити не може та відповідно не може оформити свої спадкові права на спадкову частку в цій квартирі , яка за життя належала її померлій матері ОСОБА_3

За наведених обставин та з врахуванням положень ст. 372 ЦК України, суд приходить до висновку, що частки ОСОБА_3 (ОСОБА_4І)., яка померла 04.03.2016 р., та ОСОБА_2 у спільному сумісному майні - житловій квартирі під № 27, в будинку № 3к, по вул.Зацепи, в м.Луцьк. , були рівними та складають по 1/2 частці.

Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивачки грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268, 1269, 1270, 257, 372 Цивільного кодексу України, ст. 256 ЦПК України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову.

Судових витрат до стягнення, по справі не має, оскільки згідно ухвали судді від 14.09.2016 позивачку частково звільнено від сплати судового збору від ставки за ціною позову, яку слід було сплатити. Визначену судом суму судового збору позивачка оплатила і не подала заяви чи клопотання про повернення цих витрат від відповідачки.

Керуючись ст.ст. 174, 212-215, 218 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с.Колочава Міжгірського району Закарпатської області і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с.Колочава Міжгірського району Закарпатської області, - є однією і тією ж особою.

Встановити, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 04.03.2015 р. у с.Колочава Міжгірського району Закарпатської області належать правоустановчі документи:

- Державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗК №010983, виданого на імя ОСОБА_5 жительки с. Колочава, вул. Борканюка, буд. 16, Міжгірського району Закарпатської області 12 листопада 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №120;

- Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №003667, виданого на імя ОСОБА_4, жительки с. Колочава, вул. Борканюка, буд. 16, Міжгірського району Закарпатської області 30 липня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №238;

- Свідоцтво про право власності на житло від 20.10.2011 року №969-р, виданого на підставі розпорядження Луцького міського голови від 20.10.2011 року №969-р, зареєстрованого у відділі реєстру житлового фонду під №969-р/7 виданого ОСОБА_4, на праві спільної сумісної власності на житлову квартиру №27 загальною площею 38,50 кв.м., що знаходиться за адресою м. Луцьк вул. Зацепи, у буд. 3к, Волинської області.

Встановити, що частки співвласників житлової квартири №27 загальною площею 38,50 кв.м., що знаходиться за адресою м. Луцьк вул. Зацепи, у буд. 3к, Волинської області згідно Свідоцтва про право власності на житло від 20.10.2011 року №969-р, виданого на підставі розпорядження Луцького міського голови від 20.10.2011 року №969-р, зареєстрованого у відділі реєстру житлового фонду під №969-р/7 ОСОБА_4 та ОСОБА_2 станом на день смерті ОСОБА_4 - 04 березня 2015 року, були рівними і становили по 1/2 (одній другій) частині кожного і визначити, що частка спадкового майна ОСОБА_4, яка померла 04 березня 2015 року, становила 1/2 (одну другу) частини житлової квартири №27 загальною площею 38,50 кв.м., що знаходиться за адресою м. Луцьк вул. Зацепи, у буд. 3к, Волинської області згідно Свідоцтва про право власності на житло від 20.10.2011 року №969-р, виданого на підставі розпорядження Луцького міського голови від 20.10.2011 року №969-р, зареєстрованого у відділі реєстру житлового фонду під №969-р/7.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Колочава вул. Борканюка, 16, Міжгірського району Закарпатської області в порядку спадкування до майна її померлої матері ОСОБА_4, яка померла 04 березня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки загальною площею 0,5140 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗК №010983, виданого на імя ОСОБА_5 жительки с. Колочава, буд. 16, Міжгірського району Закарпатської області 12.11.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №120, в порядку спадкування до майна її померлої матері ОСОБА_4, яка померла 04 березня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки загальною площею 0,83 га для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №003667, виданого на імя ОСОБА_4, жительки с. Колочава, буд. 16, Міжгірського району Закарпатської області 30 липня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №238, в порядку спадкування до майна її померлої матері ОСОБА_4, яка померла 04 березня 2015 року, актовий запис №21.

Копію рішення надіслати для відома позивачу і третім особам.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_8