Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Заіка В.В.
Справа № 431/608/13-ц
Провадження № 22ц/782/895/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» лютого 2016 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Заіки В.В.,

суддів: Лісіциної А.І., Романченка В.О.,

за участю секретаря Коротенка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Старобільського районного суду Луганської області від 05 серпня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про припинення зобовязань за кредитно-заставним договором та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним вище позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа - орган опіки та піклування Білокуракинської районної державної адміністрації Луганської області, про припинення зобов'язань за кредитно-заставним договором та витребування майна із чужого незаконного володіння. В подальшому, у зв'язку з набуттям повної цивільної дієздатності ОСОБА_2 він звернувся до суду з уточненим позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про припинення зобов'язань за кредитно-заставним договором та витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування вимог ОСОБА_2 послався на наступні обставини.

Відповідно до кредитно-заставного договору від 17 липня 2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» надало його батькові - ОСОБА_2 споживчий кредит у розмірі 30 907,36 доларів США строком користування до 16 липня 2013 року.

Вказаний кредитно-заставний договір був забезпечений заставою автомобіля марки ТОYОТА САМRY, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який належав ОСОБА_2 20 грудня 2008 року ОСОБА_2 помер.

Після смерті позичальника спадкоємці першої черги: дружина - ОСОБА_3, син - ОСОБА_2 та мати померлого - ОСОБА_4 звернулися до Білокуракинської нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, а 6 жовтня 2010 року державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємці: ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 успадкували вищевказаний автомобіль у 1/3 частці кожний. 6 жовтня 2010 року спадкоємці уклали договір про розподіл спадкового майна, відповідно до якого у власність ОСОБА_2 перейшло 2/3 частини автомобіля. 23 грудня 2010 року за місцем мешкання спадкоємця померлого ОСОБА_2 прибули представники ПАТ КБ «Приватбанк», склали Акт прийому в заклад автомобіля та відібрали вищевказаний автомобіль без відповідних підстав та згоди власника.

На підставі ч. 2,3,4 ст. 1281 ЦПК України просив визнати вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» щодо виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором спадкоємцями ОСОБА_2 припиненими, а відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» таким, що позбавився права вимоги; витребувати у ПАТ КБ «Приватбанк» із чужого незаконного володіння легковий автомобіль та повернути його ОСОБА_2; зняти заборону на відчуження автомобіля.

Заочним рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 05 серпня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено в повному обсязі. Визнано вимоги кредитодавця - ПАТ КБ «Приватбанк» щодо виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором спадкоємцями: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, які прийняли спадщину за законом після смерті позичальника ОСОБА_2, який помер 20 грудня 2008 року, - припиненими, а відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» таким, що позбавився права вимоги; витребувано у ПАТ КБ «Приватбанк» із чужого незаконного володіння легковий автомобіль марки ТОYОТА моделі САМRY, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, сірого кольору, та повернуто ОСОБА_2; знято заборону на відчуження зареєстрованого у ВРЕВ м. Старобільська при УДАІ УМВС України в Луганській області транспортного засобу - легкового автомобіля марки ТОYОТА, моделі САМRY, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, на підставі кредитно-заставного договору.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, пославшись на неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Старобільського районного суду Луганської області від 05 серпня 2013 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судова колегія не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 309 ЦПК України - підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Судом встановлено, що 17.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитно-заставний договір, за яким банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 30907,36 доларів США строком до 16.07.2013 року. Вказаний договір був забезпечений заставою автомобіля ТОYОТА, моделі САМRY, 2006 року випуску, який належав позичальнику на праві власності.

20 грудня 2008 року ОСОБА_2 помер.

06 жовтня 2010 року державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого, з урахуванням договору між спадкоємцями про розподіл спадкового майна, спадщину у вигляді 2/3 частин вказаного автомобіля отримав ОСОБА_2.

23 грудня 2010 року згідно акту складеному працівниками ПАТ КБ «Приватбанк» вказаний автомобіль був переданий ОСОБА_3 під заставу банку, у звязку зі смертю її чоловіка ОСОБА_2 та наявності заборгованості за договором у розмірі 3531 доларів США (т. 1 а.с. 20).

Таким чином, 23 грудня 2010 року ПАТ КБ «Приватбанк» достовірно знав про смерть позичальника ОСОБА_2 та прийняття спадкоємцями спадщини, однак з вказаного часу вимог до спадкоємців в строки, передбачені ч. 2 ст. 1281 ЦК України, та навіть у строки, що передбачені ч. 3 ст. 1281 ЦК України, не заявив.

Таким чином, у відповідності до ч. 4 ст. 1281 ЦК України - кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги, що свідчить про те, що зобовязання між кредитором та спадкоємцями були припинені.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобовязання, забезпеченого заставою.

Таким чином, автомобіль, що був переданий ПАТ КБ «Приватбанк» у якості застави за актом від 23 грудня 2010 року (т.1 а.с. 20) перебуває у володінні відповідача без законних підстав, а тому позивач вправі вимагати його витребувати на підставі ст. 387 ЦК України.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 303 ЦПК України - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що заявив вимоги до спадкоємців у строки, передбачені ст. 1281 ЦК України.

Оскільки справа судом першої інстанції була розглянута заочно, то апелянт мав право у суді при розгляді справи в апеляційному порядку надати в обґрунтування своїх доводів відповідні докази.

З метою сприяння в реалізації вказаного права, судова колегія визнала явку апелянта до суду обовязковою, однак апелянт, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, до судового засідання не зявився.

За таких обставин, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України та не вбачає підстав для застосування вимог ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 387, 593, 1281 ЦК України, ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - відхилити.

Заочне рішення Старобільського районного суду Луганської області від 05 серпня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про припинення зобовязань за кредитно-заставним договором та витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак її може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: