Номер справи 220/1775/16-ц
Номер провадження № 2/220/627/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ступіна І.М.,

при секретарі Кірпічніковою Н.Е.,

Розглянувши в судовому засіданні смт. Велика Новосілка, Донецької області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із позовом в якому зазначила, що 02.04.1996 року померла її рідна тітка ОСОБА_2 після смерті якої залишилася спадщина житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, який розташований по за адресою: вул.. Стадіонна, будинок 10, смт. Велика Новосілка, Великоновосілківський район Донецька область.Вказане вище домоволодіння належить померлій на підставі договору купівлі-продажу від 03.04.1977 року. Оскільки заповіту тіткою складено не було, тому спадкування здійснювалося за законом. Проте позивачка оформити спадщину не може через незастережене правлення в реєстраційному штампі на вказаному вище договору купівлі-продажу житлового будинку, у звязку з цим просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами в порядку спадкування.

Позивачка до суду не зявилася, але надала заяву, згідно якої просить розглянути позов без її присутності та задовольнити його.

Відповідач до суду не зявився, надав заяву в якій просить розглянути справу за відсутністю його представника, зазначив що позов визнає.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.. 61 цього кодексу.

Відповідно до п. 2 Постанова Пленуму Верховного суду від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК , а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Так судом встановлено, що 02.04.1996 року померла тітка позивачки ОСОБА_3, у віці 69 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 1996 року квітня місяця 4 числа зроблено запис за № 11.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку із господарськими спорудами та побудовами, розташованими за адресою: смт. Велика Новосілка, вул. Стадіонна, будинок 10, Великоновосілківського району Донецької області.

За життя тіткою не було складено заповіту, тому спадкування здійснювалося за законом.

Ч. 1 ст. 1223 ЦК України, встановлюється, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ч. 2 цієї статті встановлюється, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ст. 1262 ЦК встановлюється, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Ст. . 1262 ЦК встановлюється, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до ст.. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

ОСОБА_3 ані дітей, ані чоловіка не мала. Ії рідний брат, батько позивачки ОСОБА_4 04.09.2001 року помер. Із спадкоємців є тільки позивачка, яка доводиться померлій рідною племінницею.

Ч. 1 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 цієї статті , спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до Довідки № 02-28-15975 від 25.08.2016 року, позивачка проживала разом з померлою ОСОБА_2

При огляді договору купівлі-продажу вказаного вище будинку судом виявлено, що на зворотній його стороні на реєстраційному штампі Селідівського БТІ міститься незастережене правлення, що не змінює його змісту.

Ст. 1296 ЦК України, встановлюється, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 ЦК України передбачено один із способів такого захисту визнання права.

Ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин суд находить позов позивача таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 57-60, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1223, 1258, 1261, 1296 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами розташований за адресою: вулиця Стадіонна, будинок 10, смт. Велика Новосілка, Великоновосілківський район Донецька область, в порядку спадкування за законом після померлої 02.04.1996 року рідної тітки ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя І. М. Ступін