Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/28/16-ц
Провадження по справі 2/281/36/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Бичківської К.Г.

при секретарі Островської І.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні у смт. Лугини

справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2016 року ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями в с. Нові Новаки, вул. Березова, 18, Лугинського району, Житомирської області. Зазначений будинок належав померлій 21 травня 2007 року ОСОБА_5, матері ОСОБА_4 Останній прийняв спадщину після смерті матері, але не оформив своїх спадкових прав.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що 06 вересня 2014 року помер ОСОБА_4 - батько їхньої спільної дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом у вигляді зазначеного житлового будинку, яку позивач від імені малолітнього сина прийняла, оскільки подала відповідну заяву до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які мають право на спадщину згідно ст. 1224 ЦК України та прийняли її немає. Водночас у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть від 21 травня 2007 року серії І-ТП № 066010, ОСОБА_5 померла 21 травня 2007 року.

ОСОБА_4 помер 06 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 243175 від 09 вересня 2014 року.

Батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, являються ОСОБА_4 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ТП № 142820 від 31 березня 2011 року.

ОСОБА_1 від імені малолітньої дитини ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4

Довідками ОСОБА_3 сільської ради № 232 від 06 квітня 2016 року та № 404 від 24 вересня 2015 року стверджується, що, згідно виписки з погосподарської книги № 4 за 2011-2015, житловий будинок № 18, який знаходиться по вулиці Березовій в с. Нові Новаки, Лугинського району, Житомирської області, 1979 року побудови, належить ОСОБА_5, яка померла 21 травня 2007 року. ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований в зазначеному будинку до дня смерті.

З довідки Коростенського МБТІ № 946 від 18 грудня 2015 року вбачається, що державна реєстрація права власності на даний житловий будинок не проводилась.

Інших спадкоємців за законом чи заповітом, які б прийняли спадщину немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 53/2011 до майна померлого 06 вересня 2014 року ОСОБА_4.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім'я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія) (ч. 1 ст. 1276 ЦК України).

Повідомленням державного нотаріуса № 02-14/8 від 21 січня 2016 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на п. 4.15, п .4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, оскільки спадкоємець не надав правовстановлюючі документи, які б підтверджували факт належності померлому ОСОБА_4 нерухомого майна житлового будинку, розташованого за адресою: с. Нові Новаки, вул. Березова, 18, Лугинського району, Житомирської області.

Згідно роз'яснень інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування у період чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

При цьому виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Як вбачається з даних технічного паспорту успадкований позивачем будинок збудовано в 1979 році і його інвентаризаційна вартість становить 163861 грн.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Зважаючи на наведене, будинок ОСОБА_5, який перейшов у спадщину ОСОБА_4, але не був оформлений належним чином, фактично належав йому на праві власності і подальша зміна законодавства не позбавила його набутого та зареєстрованого в погосподарських книгах права власності на будинок, а спадкоємець має право на визнання за ним права власності саме на будинок як об'єкт спадкування після смерті своєї бабусі та батька.

Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що первинна реєстрація права власності на успадкований позивачем житловий будинок не провадилася, правовстановлюючі документи на нього відсутні, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину, із яким закон пов'язує здійснення права спадкування на нерухоме майно.

Враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та з огляду на неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі через відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа на нерухоме майно та враховуючи, що малолітній ОСОБА_2 являється спадкоємцем за законом і на протязі шести місяців прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1223, 1269, 1276, 1297, 1399 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за законом, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Нові Новаки, вул. Березова, 18, Лугинського району, Житомирської області, що належить ОСОБА_4, який помер 06 вересня 2014 року, і який прийняв спадщину після своєї померлої 21 травня 2007 року матері ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К. Г. Бичківська