Справа № 639/9644/15-ц
Провадження № 2-п/639/49/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Гаврилюк С.М.,
при секретарі -Луценко С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року по цивільній справі №639/9644/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Український бізнес Банк», третя особа ОСОБА_3 про визнання окремих положень кредитного договору недійсними з підстав захисту прав споживачів,
встановив:
Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року по цивільній справі №639/9644/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Український бізнес Банк», третя особа ОСОБА_3 про визнання окремих положень кредитного договору недійсними з підстав захисту прав споживачів, посилаючись на те, що заочне рішення винесено передчасно, без зясування усіх суттєвих обставин, що мають значення для правильного вирішення справи і тому є необґрунтованим та підлягає перегляду. Заявником зазначено, що в заочному рішення визнано недійсним умови кредитного договору п.3.3,3.4,4.10, що стосується страхування предмету застави та добровільного страхування від нещасного випадку, саме в страховій компанії, яка рекомендована банком, а також санкцій, що передбачені за порушення зазначеної умови. Проте судом не взято до уваги і відповідно не досліджено, що ст. 581 ЦК України дозволяє застрахувати предмет застави за згодою сторін та позивач надав згоду на дані зобовязання, підписавши кредитний договір.
Заявник зазначає також, що в заочному рішенні не досліджено наявність погодження з умовами кредитного договору позивачем.
Крім того, судом не враховано, що при укладенні кредитного договору позичальник, ОСОБА_2, знав про договірні умови і свідомо погоджувався з ними, про що свідчить п.п.8.1,8.2 Кредитного договору , відповідно до яких останній був ознайомлений з умовами кредитування в повному обсязі. Договір був підписаний сторонами без будь- яких зауважень чи застережень щодо його умов. Також, в разі незгоди з умовами кредитного договору ОСОБА_2 мав можливість скористатися своїм правом, визначеним ч.6 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого, споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причини.
Представник відповідача як на поважність причини неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалено 19.04.2016 року вказане вище рішення, посилається на надання до суду витягу з відповідного сайту щодо виклику позивача в інше судове засідання(а.с.58). Однак, з матеріалів справи вбачається, шо відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ( а.с. 48). Представником ПАТ "Укрбізнесбанк" ОСОБА_4 19.04.2016 року було подано до суду письмові заперечення, у яких він просив розглянути справу без участі представника позивача (а.с. 56), з заявою про розгляд справи за відсутності представника відповідача або про відкладення розгляду справи у зв"язку з його неможливістю з"явитись у судове засідання, до суду не звертався. Таким чином, справу розглянуто з дотриманням вимог, передбачених ст. 224 ЦПК України.
Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення від 19.04.2015 року, посилаючись на ухвалення судом рішення з дотриманням вимог закону.
Належним чином повідомлений відповідно до ст. 76 ЦПК України, представник відповідача у судове засідання не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила.В матеріалах справи міститься заява третьої особи ОСОБА_3 про розгляд справи за її відсутності ( а.с. 25).
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.2015 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Український бізнес Банк», третя особа ОСОБА_3 про визнання окремих положень кредитного договору недійсними з підстав захисту прав споживачів задоволено. Визнано п.3.3. кредитного договору №КАВНКФ/1018171.1 від 28.11.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Український бізнес Банк» недійсним. Визнано п.3.4 та п.4.10 кредитного договору №КАВНКФ/1018171.1 від 28.11.2013 року укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Український бізнес Банк» недійсним. Визнано п.4.3 кредитного договору №КАВНКФ/1018171.1 від 28.11.2013 року укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Український бізнес Банк» недійсним. Стягнуто з ПАТ «Український бізнес банк» на користь держави судовий збір у сумі 487, 20 грн. (а.с. 65-69).
Виходячи з вимоги ч.1 ст. 232 ЦПК України, для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причини неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.
Однак, представником відповідача до заяви про перегляд заочного рішення не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, не доведено, що обставини, на які посилається представник відповідача у заяві про скасування заочного рішення, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування вказаного заочного рішення, передбачених ст. 232 ЦПК України.
У відповідності до п. 1 ч. 3, ч.4 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення, у цьому разі заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.
З урахуванням наведеного вище суд вважає необхідним відмовити представнику відповідача у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.
Керуючись ст.ст.231, 232 ЦПК України, суд
Відмовити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року по цивільній справі №639/9644/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Український бізнес Банк», третя особа ОСОБА_3 про визнання окремих положень кредитного договору недійсними з підстав захисту прав споживачів.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя ( підпис) С.М.Гаврилюк
Оригінал знаходиться в матеріалах справи.
З оригіналом згідно.
Суддя С.М.Гаврилюк