У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5741/13-ц

№ 4-с/183/51/16

14 грудня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г.,

при секретареві Драній В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на дії та рішення заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби м.Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить:

-Визнати неправомірними дії та рішення заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби м.Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1, що полягають у внесенні 29 вересня 2016 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу по виконанню виконавчого провадження №51627472 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого 20 грудня 2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у цивільній справі № 183/5741/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 2000 грн.

-Зобовязати заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби м.Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 скасувати постанову від 29 вересня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувану по виконанню виконавчого провадження №51627472 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого 20 грудня 2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у цивільній справі № 183/5741/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 2000 грн.

-Зобовязати заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби м.Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 відновити виконавче провадження №51627472 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого 20 грудня 2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у цивільній справі № 183/5741/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 2000 грн.

В обґрунтування скарги скаржник посилався на те, що 29 вересня 2016 року заступником начальника Першого відділу державної виконавчої служби м.Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по виконанню виконавчого провадження №51627472 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого 20 грудня 2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у цивільній справі № 183/5741/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 2000 грн.

Вказану постанову скаржник отримав лише 18 листопада 2016 року, а тому вважає, що граничний строк на подачу скарги на дії та/або рішення державного виконавця є 02 грудня 2016 року, посилаючись на вимоги ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII.

В судове засідання особи, що беруть участь у справі не зявилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлені, їх неявка не є перешкодою у розгляді справи. Від скаржника надійшла заява про розгляд скарги за їх відсутності.

У звязку з неявкою осіб, що беруть участь у справі фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши підстави скарги та матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме:

За виконавчим листом, виданим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 20 грудня 2013 року у справі № 183/5741/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 2000 грн., в провадженні Першого відділу державної виконавчої служби м.Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебувало виконавче провадження № 51627472.

29 вересня 2016 року заступником начальника Першого відділу державної виконавчої служби м.Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 винесено постанову на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» про повернення виконавчого документу стягувану.

Щодо суті скарги, то скаржник вважає, що виконавцем не були виконані вимоги п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 № 606-XIV, яка діяла на момент винесення оскарженої постанови, відповідно до якої він не звернувся до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду, у звязку з чим порушив вимоги ст.. 11 цього ж Закону, щодо своєчасного і в повному обсязі вчиненню виконавчих дій у тому числі по примусовому виконанню.

Щодо строків звернення зі скаргою до суду, то суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається зі скарги оскаржуються дії та постанова від 29 вересня 2016 року, яка отримана скаржником 18 листопада 2016 року. Згідно поштового конверту та дати посвідчення копій представником скаржника - 29 листопада 2016 року, тобто понад встановлений 10-денний термін. Будь-яких клопотань щодо поновлення пропущеного строку звернення зі скаргою остання не містить. А посилання скаржника на вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII є помилковими, тому як до зазначених правовідносин застосовуються вимоги ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 № 606-XIV, який діяв до 04 жовтня 2016 року включно.

Щодо суті скарги, то відповідно до вимог п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 № 606-XIV, яка діяла на момент винесення оскаржуваної постанови, то державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

З копії постанови від 29 вересня 2016 року про повернення виконавчого документу, вбачається, що він повернутий стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 № 606-XIV, відповідно до якої - виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Таким чином, зазначеними нормами не встановлено обовязку державного виконавця, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Крім того, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених статтею 47 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 № 606-XIV, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова від 29 вересня 2016 року законною та обґрунтованою, а тому в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на дії та рішення заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби м.Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на дії та рішення заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби м.Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Г.Дубовенко