Справа №202/5056/16-ц
Провадження №2/0202/2499/2016
16 серпня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Мороза В.П.
при секретарі - Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за первинним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сілтек ЛТД», треті особи ОСОБА_4 акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм", ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еверест», зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сілтек ЛТД», треті особи ОСОБА_4 акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм", ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еверест», відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві та зустрічним позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еверест» до ОСОБА_2,ОСОБА_1, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сілтек ЛТД», треті особи ОСОБА_4 акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм", відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними, скасування рішень та зобовязання вчинити певні дії, -
Позивач за первинним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 звернувся з позовом про відшкодування шкоди. В обґрунтування вимог посилався на те, що 25 вересня 2013 року між ним та ОСОБА_2 був укладений Договір №3 купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого ОСОБА_2 продає, а ОСОБА_1 купуєМайнові права на Об'єктнерухомості у порядку та на умовах, передбаченихцим Договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, щовизначаютьзагальніположення про купівлю-продаж. Сторони домовились, що Об'єктом нерухомості, Майнові права на які передаються за даним Договором, є житлові та нежитлові приміщення в Обєкті капітального будівництва в адміністративно-житловому комплексі з підземним паркінгом в Дніпровському районі м. Києва по вул. О. Туманяна, 15-а, зхарактеристиками, що визначені в додатку до цього договору.відповідно до умов договору, позивач вважає, що набув прав власності на майнові права на вказані вище об'єкти нерухомості та є їх власником, натомість зазначене майно відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно є власністю ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сілтек ЛТД». Позивач зазначив, що відповідачі порушили його права як власника майнових прав на нерухоме майно, не виконали прийняті на себе договірні зобов'язання, що є підставою для застосування до відповідачів солідарних санкцій у вигляді відшкодування збитків на суму 250 000,00 грн. та стягнення моральної шкоди у сумі 30 000,00 грн.
Відповідач за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 вимоги позову не визнала, предявила зустрічний позов, в якому зазначила, що ОСОБА_1А повну оплату майнових прав не провів, доказів повної оплати майнових прав за Договором до суду не надав, хоча відповідно до п.2.3. вищезазначеного договору повна оплата є підставою отримання обєктів нерухомого майна у власність покупця. Таким чином, ОСОБА_1А не є власником майнових прав та не може користуватися його повноваженням. Окрім того, ОСОБА_2 стверджує, що саме вона є власником оскаржуваних обєктів нерухомого майна на підставі Договору №53 купівлі-продажу майнових прав від 20.08.2013 р., що був укладений між ТОВ «Сілтек ЛТД» та ОСОБА_2, та Акту приймання-передачі від 20.08.2013 р., складеним із ТОВ «Сілтек ЛТД». Також просила зняти арешт з квартир, оскільки ТОВ "Сілтек ЛТД" на вказані вище об'єкти припинило своє право власності - 20.08.2013. Зазначила, що накладання арешту на вказане вище майно порушує її права як власника та перешкоджає їй розпоряджатися своїм майном.
Представник третьої особи із самостійним вимогами за первинним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еверест» позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визнав, предявив зустрічний позов, в якому зазначив, що 28.07.2006 року між Закритим акціонерним товариством «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» (правонаступником якого є ОСОБА_4 акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс») та Акціонерним комерційним банком «Форум» (Правонаступником якого є ОСОБА_4 акціонерне товариство «Банк Форум») був укладений Генеральний кредитний договір №188/06/00-КLMV, на підставі якого ПАТ «Банк Форум» надав ОСОБА_5 «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» кредитні кошти на загальну суму формі кредиту/кредитної лінії з максимальною сумою кредитної заборгованості на момент конвертації в розмірі 344761895 грн. 50 коп., після завершення конвертації - 260211432 грн. 31 коп. у гривні строком до 21.12.2012р. зі сплатою процентів за користування кредитом у гривні - за ставкою 20%, в доларах США - за ставкою 13%. Проте, кредитний борг ОСОБА_5 «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» не погасив, станом на 01.07.2014р. сума кредитного боргу склала 326 284 716 грн. 75 коп., у тому числі: 260 211 432 грн. 31 коп. - прострочена заборгованість по неповерненому кредиту; 50746483 грн. 07 коп. - борг по процентах за користування кредитом; 15326801 грн. 37 коп. - пеня за прострочку оплати кредиту та процентів.У звязку з чим ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еверест» просить відповідно до умов Договору іпотеки, який був укладений в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно, яке є предметом спору.
Відповідач ОСОБА_4 акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» в судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду письмові пояснення, в яких зазначив, щопроти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еверест» не заперечує. Зазначив, що ТОВ «Сілтек ЛТД» неправомірно зареєстрував право власності на оскаржуване нерухоме майно, оскільки не набув такого права. Так, ТОВ «Сілтек ЛТД» не виплатив кошти за договором інвестування в повному обсязі, таким чином не набув права власності на обєкт інвестування. Отже, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 також не могли набути право власності від ТОВ «Сілтек ЛТД». Заперечив в задоволенні позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_6 та зустрічним позовом ОСОБА_2, просив розглянути справу без його участі.
Відповідач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сілтек ЛТД»в судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечував проти позовних вимог в повному обсязі.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм", Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не зявилися, про дату та час засідання були повідомлені належним чином.
Від ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еверест» на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Згідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на викладене судом ухвалено проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та винести заочне рішення.
Суд вважає, що усі позови первісний та зустрічні є взаємопов'язані і їх спільний розгляд є доцільним, оскільки вони виникли із одних правовідносин (з приводу відчуження одних і тих же обєктів нерухомого майна та правових наслідків такого відчуження для сторін). Крім цього, спільний розгляд первісного та зустрічних позовів створює найбільш сприятливі умови для встановлення судом об'єктивної істини шляхом повного і всебічного з'ясування всіх обставин у справі, які характеризують дійсні права і обов'язки сторін.
Частиною другою статті 113 ЦПК України встановлено, що зустрічний позов незалежно від його підсудності пред'являється в суді за місцем розгляду первісного позову. З урахуванням цього, обидва зустрічні позови підсудні Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.
Відповідно до статті 123 ЦПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Відповідно до статті 125 ЦПК України положення статей 123 і 124 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що 25 вересня 2013 року між ОСОБА_1 (Покупець) та ОСОБА_2 (Продавець) був укладений Договір №3 купівлі-продажу майнових прав. Відповідно до умов цього Договору ОСОБА_2 продає, а ОСОБА_1 купуєМайнові права на Об'єктнерухомості у порядку та на умовах, передбаченихцим Договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, щовизначаютьзагальніположенняпро купівлю-продаж. Сторони домовились, що Об'єктом нерухомості, Майнові права на які передаються за даним Договором, є житлові та нежитлові приміщення в Обєкті капітального будівництва в адміністративно-житловому комплексі з підземним паркінгом в Дніпровському районі м. Києва по вул. О. Туманяна, 15-а, зхарактеристиками, що визначені в Додатку до цього Договору (п. 1.1.,1.2. Договору)
На виконання умов Договору купівлі-продажу майнових прав №3 від 25 вересня 2013 року, Продавець передав, а Покупець прийняв майнові права на житлові приміщення (квартири) та нежитлові приміщення, що знаходиться в адміністративно-житловому комплексі по вул. О. Туманяна, 15-А, в Дніпровському районі м. Києва, а саме:квартири, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. ОванесаТуманяна, буд 15а № № 3, 1, 25, 29, 65, 172, 162, 235, 237, 299, 308, 249, 281, 323, 359, 324, 332, 380, 396, 419, 427, 527, 69 та нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. ОванесаТуманяна, буд 15а №№ 643, 644, 645, 649, 651, 652, 653.
Зазначені обставини були підтверджені ОСОБА_1 та ОСОБА_2
ОСОБА_1 також зазначив, що переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки (ч. 2 ст. 334 ЦК УКраїни). Отже, відповідно до умов договору, він набув прав власності на майнові права на вказані вище об'єкти нерухомості та є їх власником.
ОСОБА_2. зазначила, що відповідно до пункту 2.3. Договору встановлено, що "Після підписання Акту прийому-передачі майнових прав та здійснення повної оплати їх вартості, Покупець має право розпоряджатися ними за власним розсудом". Отже,в даному випадку Договором встановлено, що право власності у ОСОБА_1 виникає після повної оплати майнових прав. ОСОБА_1А повну оплату майнових прав не провів, доказів повної оплати майнових прав за Договором до суду не надав.
Отже, суд погоджується із доводами ОСОБА_2 про те що, ОСОБА_1А не є власником майнових прав на не може користуватися його повноваженням, оскільки не надав доказів повної оплати майнових прав за Договором, яка є безумовною підставою набуття такого права власності.
Окрім того, ОСОБА_2 у зустрічному позові зазначила, що на підставі Договору №53 купівлі-продажу майнових прав від 20.08.2013 р., що був укладений між ТОВ «Сілтек ЛТД» та ОСОБА_2, та Акту приймання-передачі від 20.08.2013 р., складеним із ТОВ «Сілтек ЛТД» право власності на Майнові права на Об'єкти нерухомості, а саме: квартири, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. ОванесаТуманяна, буд 15а № № 3, 1, 25, 29, 65, 172, 162, 235, 237, 299, 308, 249, 281, 323, 359, 324, 332, 380, 396, 419, 427, 527, 69 та нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. ОванесаТуманяна, буд 15а №№ 643, 644, 645, 649, 651, 652, 653 належать їй.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 не надав доказів повної оплати обєкта інвестування за Договором №53, що також заперечив відповідач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сілтек ЛТД».
Окрім того, судом встановлені наступні обставини по справі.
28.07.2006 року між Закритим акціонерним товариством «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» (правонаступником якого є ОСОБА_4 акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс») та Акціонерним комерційним банком «Форум» (Правонаступником якого є ОСОБА_4 акціонерне товариство «Банк Форум») був укладений Генеральний кредитний договір №188/06/00-КLMV.
На підставі укладеного між ПАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» та ПАТ «Банк Форум» генерального кредитного договору №188/06/00-KLMV від 28.07.2006р. (в редакції додаткових договорів та договорів про внесення змін до додаткових договорів) ПАТ «Банк Форум» надав ОСОБА_5 «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» кредитні кошти на загальну суму формі кредиту/кредитної лінії з максимальною сумою кредитної заборгованості на момент конвертації в розмірі 344761895 грн. 50 коп., після завершення конвертації - 260211432 грн. 31 коп. у гривні строком до 21.12.2012р. зі сплатою процентів за користування кредитом у гривні - за ставкою 20%, в доларах США - за ставкою 13%.
В подальшому строк повернення кредиту продовжувався на підставі договорів про внесення змін до додаткового договору №1 до генерального кредитного договору, які щомісячно укладалися між сторонами. Відповідно до договору про внесення змін до додаткового договору №1 від 28.07.2006р. до генерального кредитного договору, укладеного 17.02.2014р., сторони дійшли згоди, що строк користування кредитними коштами продовжено до 19.03. 2014р.
ОСОБА_5 «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» свої договірні зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів виконував з порушенням встановлених між сторонами домовленостей, що стало наслідком утворення кредитного боргу, розмір якого станом на 23.05.2014р. становив 319 696 482 грн. 90 коп., у тому числі: 260 211 432 грн. 31 коп. - борг по кредиту; 50468448 грн. 94 коп. - борг по процентах; 9016601 грн. - пеня за прострочку оплати процентів та кредиту, нарахування та оплата якої передбачена пунктом 4.1 генерального кредитного договору.
Проте, кредитний борг ОСОБА_5 «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» не погасив, станом на 01.07.2014 сума кредитного боргу склала 326 284 716 грн. 75 коп., у тому числі: 260 211 432 грн. 31 коп. - прострочена заборгованість по неповерненому кредиту; 50746483 грн. 07 коп. - борг по процентах за користування кредитом; 15326801 грн. 37 коп. - пеня за прострочку оплати кредиту та процентів.
Зазначений факт боржник ОСОБА_5 «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» не заперечував, доказів, які спростовують виплату ним боргу не надав.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Обов'язок позичальника повернути позику та сплатити проценти також передбачений приписами ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України, положення яких застосовуються до відносин за кредитним договором на підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України.
Вказані обставини та факт не виконання ОСОБА_5 "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс" кредитного зобов'язання, зокрема, підтверджується рішенням господарського суду Херсонської області від 28 серпня 2014 року у справі №923/1112/14, яким позов ПАТ "Банк Форум" про стягнення з ОСОБА_5 "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс" 326284716 грн. 75 коп., у тому числі: 260211432 грн. 31 коп. боргу по кредиту, виданому на підставі укладеного між сторонами генерального кредитного договору №188/06/00-KLMV від 28.07.2006р. (з врахуванням додаткових договорів та договорів про внесення змін до додаткових договорів), 50746483 грн. 07 коп. прострочених процентів за користування кредитними коштами; 15326801 грн. 37 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту і процентів задоволено повністю.
Сторонами зазначено, що рішення суду про стягнення заборгованості по кредиту, виданому на підставі укладеного генерального кредитного договору №188/06/00-KLMV від 28.07.2006р. ОСОБА_5 "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс" не виконано. Отже, має місце не виконання ОСОБА_5 "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс" своїх зобов'язань за генерального кредитного договору №188/06/00-KLMV від 28.07.2006р. щодо повернення кредитних коштів.
У звязку з посвідченням Договору іпотеки, 07.09.2006 р. приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_8 було накладено заборону №4942 на нерухоме майно номер обтяження №3702777; об'єкт обтяження: інше, майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, що стане власністю Іпотекодавця після завершення будівництва, а саме: адміністративно-житловий комплекс з вбудованими-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом, адреса: м. Київ по вул. ТуманянаОванеса, 15-А; власник: Спільна діяльність без створення юридичної особи між ЗАТ "Міжнаролна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс" та Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм", код 25400551, АДРЕСА_1.
Також, 28.03.2016 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» було укладено Договір про відступлення прав за Договором іпотеки від 07.09.2006 року (зі змінами від 31.03.2016 року), посвідчений ОСОБА_4 нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі №477.
В подальшому, 08.04.2016 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» та ТОВ «Фінансова компанія «Еверест» було укладено договір про відступлення права вимоги за Генеральним кредитним договором №188/06/00-KLMV від 28.07.2006 р. згідно якого відступлено право вимоги на загальний розмір заборгованості Боржника - ОСОБА_5 «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» перед кредитором у розмірі 343 864 956, 50 грн.
Також, 08.04.2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» та ТОВ «Фінансова компанія «Еверест» було укладено Договір про відступлення прав за Договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 07.09.2006 року та зареєстрованого в реєстрі №4941, посвідчений ОСОБА_4 нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстровано в реєстрі №133.
Відомості про зміну Іпотекодержателя за Договором іпотеки були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформацією про державну реєстрацію обтяжень міститься обтяження: заборона на нерухоме майно №1525/6. Підстава виникнення обтяження: Договір іпотеки, серія та номер: 4941, виданий 07.09.2006 року, видавник ПН КМНО ОСОБА_7; Договір про відступлення прав за договором іпотеки, серія та номер: 113, виданий 08.04.2016 р, видавник: приватний нотаріус КМНО ОСОБА_10 Особа, майно/права якої обтяжуються: Спільна діяльність без створення юридичної особи між ЗАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» та «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм». Обтяжувач: ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еверест».
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом; відповідно до статті 24 Закону України "Про іпотеку" відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.
Таким чином, у звязку з вищевикладеними обставини, ТОВ «ФК «Еверест» на підставі договорів про відступлення права вимоги: №0006/16-ВБ між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» від 28.03.2016 року та договору від 06 квітня 2016 року між ТОВ «ФК «Авістар» та ТОВ «ФК «Еверест» набув право вимоги на суму 343 864 956, 50 грн. та право звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 07.09.2006 року.
Вказана обставина, зокрема підтверджується листом ОСОБА_5 «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» №10/5 від 15.04.2016 р.
Відповідно до пункту 3.4.1 Договору іпотеки у випадку невиконання основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмета іпотеки шляхом його реалізації у спосіб визначений цим Договором та чинним законодавством. Іпотекодержатель має право задовольнити вимоги в тому обсязі, які є на момент фактичного задоволення, зокрема, суму боргу,процентів, комісії, неустойки, збитки, завдані простроченням виконання, витрати, пов'язані з утриманням та зверненням стягнення на предмет іпотеки тощо (п. 3.4.2. Договору іпотеки).
Пункт 5.1. Договору іпотеки встановлює, що іпотекодаржатель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок Предмету іпотеку у випадку невиконання Основного зобов'язання, або порушення порядку його виконання, та і інших випадках, передбачених основним зобов'язанням, цим договором та чинним законодавством України.
Пункт 5.4. Договору іпотеки передбачає, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до пункту 6.3. Договору іпотеки Сторони дійшли згоди, що задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватися шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку".
Зазначені обставини були підтверджені відповідачем ПАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс».
Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Частинами 4 та 5 ст. З Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.
Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 5 Закону «Про іпотеку» іпотека поширюється на частину об'єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями, якщо інше не встановлено іпотечним договором.
Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Статтею 23 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.
Відповідно до статті 4, 5 статті 16 Закону України "Про іпотеку" після завершення будівництва будівля (споруда), житловий будинок або житлова квартира залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору. У разі передачі в іпотеку об'єкта незавершеного будівництва забудовником і звернення стягнення на завершену будівлю (споруду) іпотека не поширюється на ту її частину, яка виділена в натурі і була придбана будь-якою особою (покупцем) на підставі цивільно-правового договору шляхом повної сплати її вартості до моменту прийняття рішення про звернення стягнення, якщо інше не встановлено договором з покупцем. Після звернення стягнення до нового власника завершеної будівлі (споруди) або об'єкта незавершеного будівництва переходять визначені договором права і обов'язки забудовника щодо третіх осіб-покупців
Якщо предметом іпотеки є об'єкт незавершеного будівництва, то по закінченні його будівництва іпотека зберігає силу, і її предметом є будівля (споруда), зведена в результаті завершення будівництва (п. 40 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин").
Отже дія Договору іпотеки розповсюджується на вказані вище квартири та нежитлові приміщення, як на частину предмету іпотеки.
Відповідно до ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку», якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Стаття 37 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.
З урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
З урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом (п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин").
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України від 5 червня 2003 р. N 898-IV "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України від 5 червня 2003 р. N 898-IV "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 11 грудня 2013 р. у справі N 6-124цс13).
Таким чином, право ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю«Фінансова компанія «Еверест» на звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири, №№ 3, 1, 25, 29, 65, 172, 162, 235, 237, 299, 308, 249, 281, 323, 359, 324, 332, 380, 396, 419, 427, 527, 69, нежитлові приміщення №№ 643, 644, 645, 651, 652, 653, машиномісця (гаражі) у підземному паркінгу: 133, 134, 131, 132, 157, 220, 136, 204, 138, 158, 210, 240, 205, 139, 165, 222, 248, 201, 166, 223, 254, 202, 238, 256, 203, 239, 258, 230, 241, 260, 234, 242, 237, 245, 247, 167 підтверджуються нотаріально завіреним договором іпотеки, витягом з реєстру, листом про звернення стягнення, а також іншими доказами наявними в матеріалах справи. Враховуючи той факт, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Сілтек ЛТД» не є власниками встановленого майна, таким чином права інших осіб не порушуються.
Як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 24.06.2016 р. записи про обтяження нерухомого майна, внесені з 11.07.2014 р. по 14.07.2014 р. на підстави постанови Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №42971294 від 16.01.2014 р. При цьому, як вказувалось вище особа майно, якої обтяжується визначено: ТОВ "СІЛТЕК ЛТД".
В той же час, як вбачається з матеріалів справи право іпотеки на зазначені майнові права виникли 07.09.2006 р. В свою чергу, ТОВ "Сілтек ЛТД" набуло прав власності на вказані вище об'єкти лише - 17.06.2013 р.
Судом встановлено, що ТОВ "Сілтек ЛТД" набув неправомірно, окрім того накладання арешту на вказане вище майно порушує права ТОВ "Фінансова компанія "Еверест" як власника та перешкоджає розпоряджатися своїм майном.
Відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби (п.1, 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 р. "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна".)
У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження (п. 5 вказаної Постанови).
Згідно зі статтею 126 ЦПК позивач вправі обєднати в одній позовній заяві кілька однорідних позовних вимог, повязаних між собою, в одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна.
При цьому, якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно (п. 8 згаданої Постанови).
Також 30.01.2004 року між Закритим акціонерним товариством «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», правонаступником якого є ОСОБА_4 акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» та Українською студією телевізійних фільмів «Укртелефільм» (далі позивач, Укртелефільм) був укладений Договір про спільну діяльність без створення юридичної особи (далі Договір про спільну діяльність від 30.01.2004 року).
За умовами Договору про спільну діяльність від 30.01.2004 року сторони зобовязались діяти з метою: забезпечення спільного інвестування та залучення коштів та здійснення спільного будівництва Об'єкту Інвестування адміністративно-житлового комплексу з підземним паркінгом, що розташований у Дніпровському районі м. Києва по вул. ОванесаТуманяна, 15-А та отримання прибутку для його учасників.
Статтею 1130 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.
Відповідно до ст. 1132 Цивільного кодексу України за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобовязання обєднати вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.
Спільна діяльність учасників передбачає здійснення дій із внесення вкладів та виконання обовязків, які випливають з укладеного договору.
Спільне майно товариства утворюється шляхом внесення вкладів учасників, а також за рахунок майна, отриманого в результаті спільної діяльності.
Згідно зі ст. 1134 Цивільного кодексу України внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом. Інше умовами Договору про спільну діяльність від 30.01.2004 року не встановлено. Отже, для майнових вкладів учасників договору, а також майна, яке буде створене (придбане) внаслідок їхньої спільної діяльності, встановлюється правовий режим спільної часткової власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Частина 1 ст. 367 Цивільного кодексу України визначає, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Крім цього, варто зауважити, що відповідно до ч. 3 ст. 367 Цивільного кодексу України договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ст. 220 Цивільного кодексу України).
Таким чином,судом спростовується твердження про те, що сторони за Договором про спільну діяльність від 30.01.2004 року, шляхом підписання Акту від 11.10.2005 року та Акту розподілу квартир від 24.02.2009 року з урахуванням зміненої нумерації квартир, урахованої сторонами на підставі порівняльної відомості від 26.06.2013 р. здійснили поділ спільного часткового майна, створеного за результатами спільної діяльності квартир та нежитлові приміщення адміністративно-житлового комплексу, набувши при цьому права власності, кожен на свою частку, згідно пропорції, визначеної договором, оскільки на момент підписання акту від 11.10.2005 року та акту розподілу квартир від 24.02.2009 року адміністративно-житловий комплекс з підземним паркінгом в Дніпровському районі м. Києва по вул. ОванесаТуманяна, 15 А не був взагалі збудований та введений в експлуатацію, а будівництво та введення в експлуатацію адміністративно-житловий комплекс з підземним паркінгом в Дніпровському районі м. Києва по вул. Ованеса Туманяна, 15 А здійснювалось в період з 30.01.2004 року по 23.04.2012 року Оператором ОСОБА_5 «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» на підставі Договору про спільну діяльність від 30.01.2004 року.
Крім того, Акт розподілу квартир в адміністративно-житловому комплексі за адресою: вул. ОванесаТуманяна, 15-А, у Дніпровському районі м. Києва від 11.10.2005 року відповідно Додаткової угоди від 24.02.2009 року до Договору про спільну діяльності від 30.01.2004 року визначений сторонами як недійсний.
Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України Про іпотеку правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.
Враховуючи вищезазначене, що права власності на квартири та нежитлові приміщення у адміністративно-житловому комплексі з підземним паркінгом в Дніпровському районі м. Києва по вул. ОванесаТуманяна, 15 А Українською студією телевізійних фільмів "Укртелефільм" не набув в силу нікчемності вищезазначених Актів, яка встановлена статтею 12 Закону України «Про іпотеку» та ст. 220, 364, 367 ЦК України.
Відповідно до статті 1135 ЦК України під час ведення спільних справ кожний учасник має право діяти від імені всіх учасників, якщо договором простого товариства не встановлено, що ведення справ здійснюється окремими учасниками або спільно всіма учасниками договору простого товариства.
У відносинах із третіми особами повноваження учасника вчиняти правочини від імені всіх учасників посвідчується довіреністю, виданою йому іншими учасниками, або договором простого товариства.
У відносинах із третіми особами учасники не можуть посилатися на обмеження прав учасника, який вчинив правочин, щодо ведення спільних справ учасників, крім випадків, коли вони доведуть, що на момент вчинення правочину третя особа знала або могла знати про наявність таких обмежень.
Учасник, який вчинив від імені всіх учасників правочин, щодо якого його право на ведення спільних справ учасників було обмежене, або вчинив в інтересах усіх учасників правочин від свого імені, може вимагати відшкодування здійснених ним за свій рахунок витрат, якщо вчинення цього правочину було необхідним в інтересах усіх учасників. Учасники, яким внаслідок таких правочинів було завдано збитків, мають право вимагати їх відшкодування.
Як вбачається з матеріалів справи, Договір іпотеки від 07.09.2006 р. був укладений від імені Спільної діяльності без створення юридичної особи між ЗАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» та Українською студією телевізійних фільмів "Укртелефільм" від 30.01.2004 р. головою правління ЗАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» ОСОБА_11 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 02.09.2005 р. за №7580 від імені Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм". Протягом 2006 - 2012 років у Договір іпотеки від 07.09.2006 р. вносилися зміни та доповнення іншим представником Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм" головою правління ЗАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» ОСОБА_12 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 09.07.2008 р. за №3156 від імені Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм".
Отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еверест» в повному обсязі, у звязку з наявністю достатніх доказів, які обґрунтовують вимоги третьої особи із самостійними вимогами.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215,224-226 ЦПК України, ч. 2 ст. 220, ЦК України,- ст. 3, 113, 123 ЦПК України, ст. 16, 21, 319, 328, 391-396 ЦК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сілтек ЛТД», треті особи ОСОБА_4 акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм", ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еверест» - відмовити в повному обсязі.
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сілтек ЛТД», треті особи ОСОБА_4 акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм", ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еверест», відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві задовольнити частково.
Позовні вимоги ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еверест» до ОСОБА_2,ОСОБА_1, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Сілтек ЛТД», треті особи ОСОБА_4 акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм", відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві задовольнити в повному обсязі.
Зняти арешт з квартир, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд 15а № № 1, 3, 25, 29, 65, 172, 162, 235, 237, 299, 308, 249, 281, 323, 359, 324, 332, 380, 396, 419, 427, 527, 69 та нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд 15а №№ 643, 644, 645, 649, 651, 652, 653 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про обтяження під номерами: 14225993, 6327821, 6306737,6306507, 6305997, 6306284, 6321498, 6326712, 6324054, 6305707, 6305044, 6303203, 6303028, 6321368, 6321211, 6324862, 6326440, 6327123, 6327615, 6327974, 6782292, 6328479, 6328412, 6328325, 6328214, 6328117, 6323827, 6307824, 6305412, 6328134.
Звернути стягнення на предмет іпотеки згідно за Договором іпотеки, посвідченим 07.09.2006р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за №4941:
1) квартири, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. ОванесаТуманяна, буд 15а № № 3 (ринковою вартістю 421 840,00 грн.), 1 (ринковою вартістю 936 999,00 грн.), 25 (ринковою вартістю 945 987,00 грн.), 29 (ринковою вартістю 945 987,00 грн.), 65 (ринковою вартістю 939 246,00 грн.), 172 (ринковою вартістю 932 505,00 грн.), 162 (ринковою вартістю 624 363,00 грн.), 235 (ринковою вартістю 635 525,00 грн.), 237 (ринковою вартістю 936 250,00 грн.), 299 (ринковою вартістю 434 510,00 грн.), 308 (ринковою вартістю 798 500,00 грн.), 249 (ринковою вартістю 956 473,00 грн.), 281 (ринковою вартістю 969 206,00 грн.), 323 (ринковою вартістю 928 011,00 грн.) , 359 (ринковою вартістю 939 995,00 грн.), 324 (ринковою вартістю 1 052 895,00 грн.), 332 (ринковою вартістю 1 063 275,00 грн.), 380 (ринковою вартістю 1 058 085,00 грн.), 396 (ринковою вартістю 1 058 085,00 грн.), 419 (ринковою вартістю 914 529,00 грн.), 427 (ринковою вартістю 916 027,00 грн.), 527 (ринковою вартістю 921 270,00 грн.), 69 (ринковою вартістю 940 744,00 грн.)
2) нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. ОванесаТуманяна, буд 15а №№ 643 (ринковою вартістю 169 745,00 грн.), 644 (ринковою вартістю 1 568 203,00 грн.), 645 (ринковою вартістю 1 564 756,00 грн.), 651 (ринковою вартістю 168 022,00 грн.), 652 (ринковою вартістю 1 562 171,00 грн.), 653 (ринковою вартістю 1 568 203,00 грн.).
3) машиномісця (гаражі) у підземному паркінгу, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. ОванесаТуманяна, буд 15а -, 134 (ринковою вартістю 39 488,00 грн.), 131 (ринковою вартістю 51 364,00 грн.), 132 (ринковою вартістю 54 630,00 грн.), 157 (ринковою вартістю 15 736,00 грн.), 220 (ринковою вартістю 96 493,00 грн.), 136 (ринковою вартістю 44 832,00 грн.), 204 (ринковою вартістю 28 799,00 грн.), 138 (ринковою вартістю 27 018,00 грн.), 158 (ринковою вартістю 16 626,00 грн.), 210 (ринковою вартістю 62 052,00 грн.), 240 (ринковою вартістю 62 052,00 грн.), 205 (ринковою вартістю 36 222,00 грн.), 139 (ринковою вартістю 30 878,00 грн.), 165 (ринковою вартістю 13 954,00 грн.), 222 (ринковою вартістю 50 473,00 грн.), 201 (ринковою вартістю 38 894,00 грн.), 166 (ринковою вартістю 17 517,00 грн.), 223 (ринковою вартістю 51 067,00 грн.), 254 (ринковою вартістю 80 460,00 грн.) , 202 (ринковою вартістю 31 175,00 грн.), 256 (ринковою вартістю 87 289,00 грн.), 203 (ринковою вартістю 23 158,00 грн.), 239 (ринковою вартістю 62 943,00 грн.), 258 (ринковою вартістю 57 302,00 грн.), 230 (ринковою вартістю 32 659,00 грн.) , 241 (ринковою вартістю 60 865,00 грн.), 260 (ринковою вартістю 57 302,00 грн.), 234 (ринковою вартістю 34 440,00 грн.), 242 (ринковою вартістю 45 426,00 грн.), 237 (ринковою вартістю 35 034,00 грн.) , 167 (ринковою вартістю 117 572,00 грн.),
1) квартири, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. ОванесаТуманяна, буд 15а № № 3 (ринковою вартістю 421 840,00 грн.), 1 (ринковою вартістю 936 999,00 грн.), 25 (ринковою вартістю 945 987,00 грн.), 29 (ринковою вартістю 945 987,00 грн.), 65 (ринковою вартістю 939 246,00 грн.), 172 (ринковою вартістю 932 505,00 грн.), 162 (ринковою вартістю 624 363,00 грн.), 235 (ринковою вартістю 635 525,00 грн.), 237 (ринковою вартістю 936 250,00 грн.), 299 (ринковою вартістю 434 510,00 грн.), 308 (ринковою вартістю 798 500,00 грн.), 249 (ринковою вартістю 956 473,00 грн.), 281 (ринковою вартістю 969 206,00 грн.), 323 (ринковою вартістю 928 011,00 грн.) , 359 (ринковою вартістю 939 995,00 грн.), 324 (ринковою вартістю 1 052 895,00 грн.), 332 (ринковою вартістю 1 063 275,00 грн.), 380 (ринковою вартістю 1 058 085,00 грн.), 396 (ринковою вартістю 1 058 085,00 грн.), 419 (ринковою вартістю 914 529,00 грн.), 427 (ринковою вартістю 916 027,00 грн.), 527 (ринковою вартістю 921 270,00 грн.), 69 (ринковою вартістю 940 744,00 грн.).
2) нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. ОванесаТуманяна, буд 15а №№ 643 (ринковою вартістю 169 745,00 грн.), 644 (ринковою вартістю 1 568 203,00 грн.), 645 (ринковою вартістю 1 564 756,00 грн.), 651 (ринковою вартістю 168 022,00 грн.), 652 (ринковою вартістю 1 562 171,00 грн.), 653 (ринковою вартістю 1 568 203,00 грн.).
3) машиномісця (гаражі) у підземному паркінгу, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. ОванесаТуманяна, буд 15а -, 134 (ринковою вартістю 39 488,00 грн.), 131 (ринковою вартістю 51 364,00 грн.), 132 (ринковою вартістю 54 630,00 грн.), 157 (ринковою вартістю 15 736,00 грн.), 220 (ринковою вартістю 96 493,00 грн.), 136 (ринковою вартістю 44 832,00 грн.), 204 (ринковою вартістю 28 799,00 грн.), 138 (ринковою вартістю 27 018,00 грн.), 158 (ринковою вартістю 16 626,00 грн.), 210 (ринковою вартістю 62 052,00 грн.), 240 (ринковою вартістю 62 052,00 грн.), 205 (ринковою вартістю 36 222,00 грн.), 139 (ринковою вартістю 30 878,00 грн.), 165 (ринковою вартістю 13 954,00 грн.), 222 (ринковою вартістю 50 473,00 грн.), 201 (ринковою вартістю 38 894,00 грн.), 166 (ринковою вартістю 17 517,00 грн.), 223 (ринковою вартістю 51 067,00 грн.), 254 (ринковою вартістю 80 460,00 грн.) , 202 (ринковою вартістю 31 175,00 грн.), 256 (ринковою вартістю 87 289,00 грн.), 203 (ринковою вартістю 23 158,00 грн.), 239 (ринковою вартістю 62 943,00 грн.), 258 (ринковою вартістю 57 302,00 грн.), 230 (ринковою вартістю 32 659,00 грн.) , 241 (ринковою вартістю 60 865,00 грн.), 260 (ринковою вартістю 57 302,00 грн.), 234 (ринковою вартістю 34 440,00 грн.), 242 (ринковою вартістю 45 426,00 грн.), 237 (ринковою вартістю 35 034,00 грн.) , 167 (ринковою вартістю 117 572,00 грн.).
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії.

Суддя В.П. Мороз