Справа № 466/9221/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 грудня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді Ковальчука О.І.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

у с т а н о в и в:

02 листопада 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3, в якому просить суд винести рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, 20.10.2007р.н. у розмірі 1500 (однієї тисячі пятсот) гривень щомісячно до досягнення сином повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між нею та відповідачем 29.01.2005р. було укладено шлюб, який рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22.06.2011 року розірвано. У шлюбі у них народився син ОСОБА_5, 20.10.2007р.н. Відповідач, будучи батьком малолітнього сина, незважаючи на свої батьківські обовязки не приймає участі у його вихованні та не надає матеріальної допомоги, дитина проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні, а тому просить стягувати з відповідача аліменти у сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, представника, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.

Сторони по справі колишнє подружжя. Шлюб між ними розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22.06.2011 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком малолітнього сина ОСОБА_4, 20.10.2007р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого наявна у матеріалах справи.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок не залежить від матеріального становища батьків. Отже, обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька.

Із змісту ст. 181 СК України, вбачається, що при відсутності домовленості між батьками про утримання дитини, той з батьків, з ким проживає дитина має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій сумі.

Дитина ОСОБА_5, 20.10.2007р.н., який є малолітнім проживає разом з матірю ОСОБА_2 та повністю знаходяться на її утриманні.

У відповідності з ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд повинен враховувати, зокрема стан здоров'я та матеріальний стан як позивача так і відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, з огляду на те, що позивачка не працює, знаходиться в декретній відпустці, а відповідач, зі слів позивача, працює та отримує дохід, інших дітей на утриманні у нього немає, заперечень проти позову не направив, а тому суд приходить до висновку про необхідність присудження аліментів з відповідача в користь позивачки на утримання малолітньої дитини в розмірі 1200 грн.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд присуджує аліменти на дітей з дня пред'явлення позову, а саме з 02.11.2016 року.

Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

У звязку з задоволенням позову стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 209, 212, 215, 224-226, 367 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, 06.10.1975р.н. в користь ОСОБА_2, 28.01.1986р.н. аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, 20.10.2007р.н. у розмірі 1200 (однієї тисячі двісті) гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 02 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 копійок судового збору в доход держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_6