АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7395/16 Головуючий 1 інст. Богдан М.В.
Справа № 619/4117/14-ц Доповідач Бурлака І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» грудня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2016 року по справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року Харківська міська рада звернулася до суду з зазначеним та у подальшому уточненим позовом до ОСОБА_1. В обґрунтування свого позову посилалася на те, що 02 грудня 2013 року прийнято в експлуатацію житловий будинок загальною площею 404,8 кв. м. літ. «А-2» по вул. Спортивній, № 40/2. Замовником будівництва є ОСОБА_1, яка відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» повинна була звернутися до позивача із зверненням про укладення договору про пайову участь щодо розвитку інфраструктури населеного пункту, чого зроблено не було. Внаслідок не укладення замовником будівництва договору пайової участі, невиконання зобовязань, що прямо встановлені Законом, Харківській міській раді заподіяно збитки у виді неодержаних доходів. Станом на 02 грудня 2013 року показник опосередкованої вартості 1 кв. м. будівництва для житлових будинків згідно листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 29 липня 2013 року, склав 8091,00 грн. Відповідно до проведеного Департаментом економіки та комунального майна розрахунку кошторисна вартість будівництва житлового будинку загальною площею 404,8 кв. м. літ. «А-2» по вул. Спортивній, № 40/2, яке було прийнято в експлуатацію на підставі Декларації про готовність обєкта до експлуатації від 02 грудня 2013 року становить 3275236,80 грн. Розмір пайової участі, що мала бути перерахована до місцевого бюджету та яку позивач визначив як упущену вигоду становить 4% від вказаної суми, тобто 144110,42 грн.

Просила стягнути з ОСОБА_1 до бюджету м. Харкова збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) у розмірі 144110,42 грн. згідно з розрахунком величини пайового внеску виконаного за показниками опосередкованої вартості будівництва, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2016 року в задоволенні позову Харківської міської ради - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Харківська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача. При цьому посилалася на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що відповідач не уклав договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, від пропозиції про його укладення відмовляється, у звязку з чим Харківська міська рада не отримала відповідний дохід; що факт прийняття обєкта в експлуатацію 02 грудня 2013 року на території міста Харків, документів з іншої дати прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту відповідачем не надано, а надані документи стосуються вирішенню питань стосовно початку та закінчення будівництва обєкта, однак дії щодо введення обєкта до експлуатації проведені вже після того, як земельна ділянка перейшла до меж міста Харкова; що не укладення замовником відповідного договору пайової участі до прийняття обєкту містобудування до експлуатації та не сплата коштів пайового внеску до місцевого бюджету з вини відповідача спричинили Харківській міській раді збитки у вигляді упущеної вигоди, які міська рада беззаперечно отримала б у разі належного виконання відповідачем свого обовязку щодо пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Харківської міської ради необхідно задовольнити, рішення суду скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що правової підстави для отримання збитків(упущеної вигоди) не існує.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.3 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України).

Частиною 1 та пунктом 2 частини 2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року із змінами та доповненнями замовником будівництва є фізична або юридична особа, яка мала намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

У статті 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що під плануванням і забудовою територій слід розуміти діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво обєктів, реконструкцію існуючої забудови та територій.

Відповідно до положень пункту 1 Порядку розроблення проектної документації на будівництво обєктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 травня 2011 року № 45, будівництво це нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення діючих підприємств, реставрація та капітальний ремонт обєктів будівництва.

У пункті 1 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, визначено, що будівельні роботи це роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Згідно з пунктом 2 Порядку виконання будівельних робіт будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та, зокрема, подання замовником за формою згідно з додатком 1 повідомлення про початок виконання будівельних робіт Держархбудінспекції або її територіальному органу місцезнаходженням обєкта будівництва або реєстрації відповідною Інспекцією декларації щодо обєктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорії складності.

Пунктом 4 Порядку виконання будівельних робіт передбачено, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт обєктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, звязку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення може проводитися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

У розумінні статті 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проведене відповідачем будівництво житлового будинку є саме такими будівельними роботами, за виконання яких законодавством передбачена обовязкова пайова участь відповідача у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації.

Відповідно до положень статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію.

Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Так, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року № 804 затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова (із змінами, внесеними рішенням від 22 травня 2013 року № 319), який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку.

Пунктом 1.7 Порядку передбачено, що до пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова не залучаються замовники, зокрема, у разі здійснення будівництва індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею 300 кв. м., господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до Декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області від 02 грудня 2013 року за № ХК 73 прийнято в експлуатацію житловий будинок загальною площею 404, 8 кв. м. літ. «А-2» по вулиці Спортивній, № 40/2. Замовником будівництва є ОСОБА_1

31 січня 2014 року Управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради надіслало ОСОБА_1 пропозицію щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова при будівництві зазначеного будинку; проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова № 19-14/2; розрахунок величини пайової участі при будівництві зазначеного житлового будинку.

Однак, визначений Законом та Порядком обовязок пайової участі до введення обєкта будівництва до експлуатації відповідач не виконала, не звернулася та не уклала з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради договір про пайову участь до прийняття обєкта будівництва до експлуатації, хоча фактично дала згоду на його укладання внаслідок подачі Декларації.

Відмовляючи Харківській міській раді в задоволенні позову, суд першої інстанції не звернув уваги на наявність правових підстав, передбачених статями 39, 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також Порядком пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року № 804 (зі змінами, внесеними рішенням від 22 травня 2013 року № 319), який прийнято на виконання вказаних положень Закону і який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску та не врахував того, що при належному виконанні відповідачем положень Закону і Порядку щодо пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова, місцевим бюджетом м. Харкова дійсно були б отримані доходи в розмірі 144110, 42 грн., тому саме вказана сума у розумінні статті 22 ЦК України є збитками (упущеною вигодою), яка підлягає стягненню з відповідача на користь бюджету м. Харкова відповідно до пункту 1.5 Порядку.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строк позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки в порушення вимог ст. 212 214 ЦПК України суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним у справі доказам, не встановив фактично обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Питання щодо стягнення судового збору в розмірі 3026, 31 грн. вирішено відповідно до частин 1, 5 статті 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями та підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2. ч. 1. ст. 307, п.1 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2016 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 до бюджету міста Харкова 144110,42 грн. збитків та 3026, 31 грн. судового збору.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії