Справа № 569/2329/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар Слободенюк В.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 07 червня 2016 року по цивільній справі №569/2329/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 червня 2016 року, яким за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, стягнуто з останнього на користь позивача заборгованість за договором позики від 01 березня 2013 року у розмірі 50 000 грн. та десять відсотків річних за період з 02 квітня 2013 року по 19 лютого 2016 року у розмірі 14 436 грн. 48 коп., а всього 64 436 грн. 48 коп. та стягнуто судові витрати.

Заява мотивована тим, що відповідач повідомив суд про причини своєї неявки в судове засідання в зв'язку з неможливістю явки його адвоката з підстав перебування його в іншому судовому процесі. Однак суд, в порушення принципу змагальності та рівності сторін перед законом і судом, а також позбавивши відповідача гарантованого права на правову допомогу, відхилив подане клопотання, при цьому належних мотивів необхідності такого порушення не навів. Також, представник відповідача зазначає, що при розгляді справи судом не було враховано тієї обставини, що договір позики від 01 березня 2013 року є фіктивним, укладеним без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися договором. Позивач ОСОБА_4 грошових коштів для відповідача не надавав. Договір позики грошових коштів між сторонами не укладений. Позивач являється директором Рівненського підрозділу ТОВ «ТД Міжрегіональні ресурси». З 21.06.2010 року про 12.04.2013 року відповідач на даному підприємстві обіймав посаду торгівельного агента, що підтверджується копією трудової книжки. Обовязковою умовою для прийняття на посаду агента була необхідність заповнення пустих бланків договорів позики про отримання нібито грошових коштів. Аналогічним чином складалися розписки. Укладаючи договір позики, обидві сторони обєктивно розуміли, що він не буде виконаний і не підлягає виконанню, оскільки був спрямований виключно на гарантію добросовісної роботи відповідача у справі на посаді агента. Однак, враховуючи, що 12.04.2013 року позивач звільнив відповідача у звязку з втратою довіря та вважаючи, що відповідач завдав підприємству матеріальної шкоди, позивач звернувся з позовом про стягнення боргу за розпискою. За наведених обставин, просить заочне рішення скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заяву підримали з підстав у ній наведених.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечила проти задоволення заяви, оскільки рішення суду є законним і обґрунтованим. Жодні права відповідача, зокрема на правову допомогу, не були порушені, оскільки відповідач мав достатньо часу для підготовки до розгляду справи. Жодних доказів зайнятості представника відповідача ні він, ні його представник не подавали. Щодо фіктивності укладеного між сторонами договору також заперечує, так як доказів цього відповідачем не подано. Договір був укладений в той день як зазначено в договорі та розписці на відповідну суму, відповідач отримав кошти за договором, про що написав розписку, всі записані у договорі та розписці вчинені відповідачем.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, розглянувши заяву про перегляд заочного рішення та додані до неї матеріали суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається, заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 червня 2016 року цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 01 березня 2013 року у розмірі 50 000 гривень 00 копійок та десять відсотків річних за період з 02 квітня 2013 року по 19 лютого 2016 року у розмірі 14 436 гривень 48 копійок, а всього 64 436 гривень 48 копійок. Також вирішено питання щодо судових витрат.

Частиною третьою статті 231 ЦПК України передбачено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Згідно частини першої статті 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту заяви про перегляд заочного рішення та доданих до неї доказів вбачається відсутність будь-яких доказів того, що відповідач не зявився у судове засідання з поважних причин.

Судом при розгляді заяви не встановлено поважності причин неявки відповідача в судове засідання, який був належним чином повідомлений про судове засідання призначене на 07 червня 2016 року.

Зокрема, справа призначалася до розгляду неодноразово 11 квітня, 11 травня, 07 червня 2016 року. 11 травня 2016 року в судовому засіданні відповідач заявив клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з позовною заявою, підготовкою до судового розгляду та необхідністю скористатися правовою допомогою адвоката. Судом задоволено вказане клопотання та відкладено розгляд справи на 07 червня 2016 року. 07 червня 2016 року перед початком судового засідання відповідач подав заяву про перенесення засідання на іншу дату, у зв'язку з тим, що його адвокат не може зявитися на розгляд справи, однак жодних доказів на підтвердження вказаних обставин не подав і взагалі посилання на наявність іншої справи не є поважною підставою для відкладення розгляду справи.

При цьому зміст доказів, на які посилається представник відповідача, свідчить, що вказані докази не мають істотного значення для правильного вирішення справи та жодним чином не свідчать про порушення судом при винесенні заочного рішення норм матеріального чи процесуального права.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку про необхідність залишення заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 07 червня 2016 року по цивільній справі №569/2329/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 208-210, 231-232 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 07 червня 2016 року по цивільній справі №569/2329/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Першко