Справа № 455/672/16-ц
Провадження № 2/455/342/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

29 серпня 2016 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі головуючої - судді Ніточко Л.Й.,

при секретарі Сенеті Г.Н.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області та Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області, третя особа на стороні відповідачів - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України в особі філії Львівського обласного управління ПАТ»Державний банк України», про зняття заборони(арешту) з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 25.05.2016 року звернувся до суду з позовною заявою до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області, Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області, про зняття заборони (арешту) з нерухомого майна, посилаючись на те, що його батько, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Він був власником житлового будинку АДРЕСА_1, проживав постійно з батьком.

Після смерті батька, звернувся до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області - Ридзак Любомири Казимирівни, із заявою про прийняття спадщини, при оформленні документів йому було повідомлено, що на майно його батька Старосамбірською нотаріальною конторою 22.11.2006 року за № 4098777 було зареєстровано обтяження у вигляді заборони; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 01.01.2000, Старосамбірська нотконтора. А також, Самбірською нотаріальною конторою 23.11.2006 року за № 4100678 було зареєстровано обтяження у вигляді заборони, підстава обтяження: повідомлення, б/н., 01.01.2001, Самбірська нотконтора. При цьому належним чином не вказана підстава накладення обтяжень на майно його покійного батька, та було незрозуміло з яких законних підстав було накладено обтяження на майно.

Через цю обставину виникають у нього труднощі, як для власника майна в порядку спадкування після смерті батька, тобто, наявність цієї заборони унеможливлює реалізацію його прав як власника щодо володіння, користування та розпорядження майном та щодо непорушності права власності і обмеження у його здійсненні.

У зв'язку з цим, він звернувся в Самбірську державну нотаріальну контору та Старосамбірську державну нотаріальну контору із запитами про отримання інформації про підстави накладення обтяження на майно ОСОБА_2, але отримав відповідь про те, що в даних нотаріальних конторах немає інформації про підстави накладення обтяження на майно, і що матеріали на підставі яких було накладено обтяження на дане майно, знаходяться на зберіганні у Львівському державному нотаріальному архіві.

У відповіді, яка надійшла з Львівського державного нотаріального архіву було вказано, що в «Алфавітній книзі до реєстру заборон» за 1953-1977 роки Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області на сторінці № 59 є запис: «1) Прізвище, імя та по батькові особи, якій видано позику - ОСОБА_4) № за реєстром - 564.» В «Реєстрі для реєстрації заборон, які накладаються на будівлі за повідомленням банків про видачу позик» за 1955-1978 роки Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області на сторінці №15 є запис: «- пор. №564; - дата одержання повідомлення - 288732 (написано олівцем); - прізвище. Ім»я та по батькові особи, яка одержала позику, та місце знаходження будівлі - ОСОБА_2. с. Стара Соль». При цьому у вищевказаній відповіді з Львівського державного нотаріального архіву вказано, що за даними нотаріального архіву ідентифікувати особу громадянина ОСОБА_2 - неможливо, а документи, які стали підставою для накладення заборони відчуження нерухомого майна на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву, не передавалися.

Звернувшись із запитом до територіально-відокремленого безбалансового відділення №10013/030 Філії - Львівського обласного управління АТ «Державний Ощадний банк України» про наявність заборгованості по кредиту у ОСОБА_2, він отримав відповідь, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 заборгованості по кредиту немає.

У зв' язку із вищенаведеним вважає, що наявність обтяження на майно, власником якого був його покійний батько, є безпідставною, і цей запис внесений у Єдиний реєстр через те, що з вини відповідальних за своєчасне внесення змін до реєстраційних документів осіб банку, що, він не вилучений, про що свідчить те, що замість дати одержання повідомлення, вказані якісь невідомі цифри, які до того ж написані олівцем, що є неприпустимо для здійснення записів у «Реєстрі для реєстрації заборон, які накладаються на будівлі за повідомленням банків про видачу позик». При цьому наявність обтяження на майно є безпідставною із тих причин, що у Львівському державному нотаріальному архіві відсутні будь-які документи, які були б підставою для накладення заборони відчуження нерухомого майна ОСОБА_2, і такі документи, взагалі, в архів не передавалися. Також, не встановлено чи арешт накладався саме на майно його покійного батька, а не на майно іншої особи з тим самим прізвищем, ім' ям та по-батькові, оскільки за даними нотаріального архіву ідентифікувати особу громадянина ОСОБА_2 - неможливо.

Окрім того, за весь період проживання з своїм батьком з 1963 року до дня його смерті не було жодного листа, повідомлення чи претензії будь-якої банківської установи з вимогою про погашення боргу або виконання іншого зобов'язання.

Також у Старосамбірської та Самбірської державних нотаріальних контор, станом на 22.11.2006 року та 23.11.2006 року, були відсутні, визначені Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, підстави для внесення до даного реєстру відомостей про заборону відчуження на вищевказаний житловий будинок його покійного батька ОСОБА_2, так як на цю дату вже не існувало ані фінансових установ (банків) часів 1955-1978 років, ані їх правонаступників.

3 часу внесення заборони в єдиний реєстр пройшов тривалий проміжок часу - більше 39 років. А це означає, що минули будь-які строки позовної давності, і тому він, вважає, що згадана заборона, внесена в Єдиний реєстр заборон відчуження об' єктів нерухомого майна підлягає скасуванню та вилученню з архівних записів.

Просить зняти заборону - арешт, з житлового будинку АДРЕСА_1, накладену Старосамбірською нотаріальною конторою 22.11.2006 року за №4098777, та Самбірською нотаріальною конторою 23.11.2006 року за № 4100678.

Представник позивача ОСОБА_1в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні, викладеним у позові.

Представник відповідача - Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області, в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник відповідача - Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області, в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. 09.08.2016 року від завідувача Самбірської державної нотаріальної контори Поливки В.І. надійшов лист, в якому просить розглядати дану справу у відсутності їхнього представника.

Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Львівського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. 21.07.2016 року до суду від начальника філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» Романіва І.М. надійшло пояснення по справі, у яких зазначає, що залучення АТ «Ощадбанк» до участі у даній справі в якості третьої особи є безпідставним, оскільки Ощадбанк не є правонаступником банку, яким накладалась заборона. Просить розгляд справи проводити без їхньої участі(а.с.37-39).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до свідоцтва про право власності на будівлю від 04.05.1960 року ОСОБА_4 на праві власності належить будинок АДРЕСА_2

Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів (а.с.7) також підтверджується, що в тому числі власником житлового будинку в АДРЕСА_1 являється ОСОБА_4, також вказані і інші власники - ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11.

Згідно довідки Старосолянської селищної ради Старосамбірського району Львівської області від 27.07.2016 року №588 відомо, що у 1966 році в с.м.т.Стара Сіль проведено нумерацію вулиць. Відповідно до даної нумерації будинок за АДРЕСА_3 Єдиним власником цього будинку АДРЕСА_1 що в с.м.т. був ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.(а.с.84).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Старосолянської селищної ради Старосамбірського району Львівської області Туркас М.В., відомо, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив розпорядження,а саме: належний йому житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1, та все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів своєму синові - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто позивачу (а.с.6, 59).

Відповідно до свідоцтва про народження, Серії НОМЕР_1, виданого 03.06.1963 року с/радою Стара Сіль Старосамбірського рай бюро ЗАГС відомо, що позивач є сином ОСОБА_2 (а.с.81).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією свідоцтва по смерть, Серії НОМЕР_2 від 18.05.2015 року (а.с.9)

Позивач ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом. Спадкова справа відкрита (а.с.10, 57). Однак, прийнявши спадщину, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі.

Так, листом за підписом Приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Ридзак Л.К. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва на спадщину на будинок АДРЕСА_1, з посиланням на те, що «при підготовці до видачі свідоцтва на спадщину 01.04.2016 року було виявлено , що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна зареєстровано заборону (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження 4098777, на об»єкт обтяження: «невизначене майно, окреме майно, не вказ.состав:ціле, состояніє: добудоване, статус: жиле, коментарій: АДРЕСА_4, де співвласником зазначено ОСОБА_4. Заборону накладено на підставі повідомлення, б/н, 01.01.2000, Старосамбірської нотконтори (Витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів від 01.04.2016 року, номер витягу 143674895). Проте з Витягу відсутні дані про кредитора, на користь якого накладено заборону …».

Позивач звертався у Старосамбірську та Самбірську державні нотаріальні контори із запитами про отримання інформації про підстави накладення обтяження на майно ОСОБА_2, але отримав відповідь про те, що у них немає даної інформації про підстави накладення обтяження на майно і що дані матеріали знаходяться на зберіганні у Львівському державному нотаріальному архіві (а.с.11-12).

З інформації, наданої Львівським державним нотаріальним архівом на запит позивача щодо надання інформації про заборону відчуження нерухомого майна гр. ОСОБА_4, відомо, що в «Алфавітній книзі до реєстру заборон» за 1953-1977 р.р. Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області на сторінці №59 є запис: 1. Прізвище, ім'я та по батькові особи, якій видано позику - ОСОБА_4; 2. № за реєстром -564. В «Реєстрі для реєстрації заборон, які накладаються на будівлі за повідомленням банків про видачу позик» за 1955-1978 р.р. Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області на сторінці №15 є запис: - пор №564; дата одержання повідомлення - 288732 (написано олівцем); - прізвище, ім'я та по батькові особи, яка одержала позику, та місце знаходження будівлі - ОСОБА_4, с.Ст.Соль». Також повідомлено, що за даними нотаріального архіву ідентифікувати особу ОСОБА_2 неможливо. Документи, які стали підставою для накладення заборони відчуження нерухомого майна ОСОБА_2 на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву не передавалися (а.с.13, 55).

З довідки територіально відокремленого без балансового відділення №10013/030 Філії - Львівського обласного управління АТ «Державний Ощадний банк України» від ІНФОРМАЦІЯ_2 року №115 відомо, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 заборгованості по кредиту немає (а.с.14, 54).

Позивач звертався з запитами в Старосамбірський районний суд Львівської області та Старосамбірський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та йому було надано відповіді, згідно яких станом на 29.07.2016 року цивільних справ за позовними вимогами банківських установ, де стороною був житель с.м.т. Стара Сіль Старосамбірського району Львівської області ОСОБА_4, до суду та виконавчих документів, які стосуються стягнення заборгованості з вищевказаного громадянина в користь фізичних, юридичних осіб та держави, не надходило та не перебувають (а.с.82, 85).

Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року N31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, ншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

При цьому, згідно з п.78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону.

Таким чином, заборона відчуження будинку АДРЕСА_1 який належав на праві приватної власності ОСОБА_2, та на який позивач має право як спадкоємець майна померлого за заповітом, порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпоряджанння даним майном. Враховуючи те, що Красноградська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, а позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити, враховуючи, що у Витягу відсутні дані про кредитора, на користь якого накладено заборонупідприємство - кредитор ліквідоване, будь-які відомості щодо звернення кредитора до суду чи отримання ним виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 боргу, після спливу строків повернення ссуди, відсутні.

Враховуючи те, що відповідачі, як реєстратори не мають визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, а позивач позбавлений можливості реалізувати свої права як спадкоємець майна померлого в інший, крім судового захисту, спосіб суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити, враховуючи, що у Витягу відсутні дані про кредитора, на користь якого накладено заборонення, будь-які відомості щодо звернення кредитора до суду чи отримання ним виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 боргу, після спливу строків повернення позики, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.319, 391 ЦК України, ст.ст. 73, 74 Закону України «Про нотаріат», п.п.2,74,75,78 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, ст.ст.10,11,60,61,209-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Зняти заборону - арешт з житлового будинку АДРЕСА_1, накладеного Старосамбірською нотаріальною конторою 22.11.2006 року за № 4098777 та Самбірською нотаріальною конторою 23.11.2006 року за № 4100678.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Й. Ніточко

Повне рішення виготовлено 02 вересня 2016 року