Справа № 185/3376/16-ц
Провадження № 2-в/185/16/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О.

з участю секретаря Мерцалової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді матеріали про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання обов'язку в натурі та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу на рішення Калінінського районного суду міста Донецька від 24 жовтня 2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 30 березня 2016 року матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 на рішення Калінінського районного суду міста Донецька від 24 жовтня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання обов'язку в натурі та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним повернуто до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження по даній цивільній справі.

Сторони та їх представники у судове засідання не з'явились.

Розглянувши матеріали апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1, суд вважає, що зазначених матеріалів достатньо для відновлення втраченого судового провадження.

За змістом статей 402-409 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року роз'яснив, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за ініціативою суду, коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо (абзац 1 п.38).

Для апеляційного перегляду ухваленого у справі рішення по суті спору відновлення втраченого судового провадження є обов'язковим.

Якщо місцевий суд знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, то відновлення втраченого судового провадження здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною законодавством.

Судом встановлено, що в зібраних матеріалах містяться копії наступних документів:

-ордера серії КВ № 053587 та договору про надання правової допомоги від 15 вересня 2015 року, за якими адвокат ОСОБА_3 уповноважений на представництво інтересів ОСОБА_1,

-рішення Калінінського районного суду міста Донецька Донецької області від 24 жовтня 2013 року у справі № 256/6415/13-ц,

-договорів дарування садового будинку та земельної ділянки від 12 лютого 2013 року, укладених між дарувальником ОСОБА_4 та обдарованою ОСОБА_5,

-договору про відступлення частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ ЕНД ТІ ГРУП» від 03 липня 2013 року,

-договору про відступлення частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «БРИТИШ МОТОРС УКРАЇНА» від 03 липня 2013 року,

-договору про відступлення частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕНОМЕН СЕРВІС БЕЗПЕКА» від 03 липня 2013 року,

-договору про відступлення частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «БРИТИШ МОТОРС Україна ЛТД» від 03 липня 2013 року,

-договору про відступлення частки у Статутному капіталі приватного підприємства «АВТО-АЛЬЯНС» від 04 липня 2013 року,

-висновку судово-психіатричного експерта № 1036 від 17 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_1,

-паспорту, довідки МСЕК та УПФУ в Печерському районі м.Києва на ім'я ОСОБА_1.

Як видно з тексту рішення Калінінського районного суду міста Донецька Донецької області від 24 жовтня 2013 року у справі № 256/6415/13-ц, у серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про примусове виконання обов'язку в натурі, посилаючись на те, що 12 лютого 2013 року між сторонами був укладений договір, за умовами якого ОСОБА_2 зобов'язався знайти та надати інформацію про конкретний об'єкт нерухомого майна відповідно до наданої позивачем орієнтовної характеристики і при необхідності сприяти в укладенні договору купівлі-продажу об'єкта між ним та продавцем об'єкта. За наслідками проведених дій, але не пізніше 12 липня 2013 року ОСОБА_2 зобов'язався надати позивачу звіт з інформацією про наявність або відсутність відповідних об'єктів, але не виконав зазначеного обов'язку.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним вищезазначеного договору, мотивуючи тим, що за розділом 6 договору від 12 лютого 2013 року (з урахуванням додаткової угоди №2 від 04 липня 2013 року) інформацію про об'єкт нерухомого майна він мав надати в строк до 12 липня 2013 року в письмовій формі у вигляді звіту, своє зобов'язання не виконав, оскільки вважав, що ОСОБА_1 є недієздатною особою і під час підписання відповідного договору разом із додатковими угодами не усвідомлював значення своїх дій і не міг керувати ними.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність.

Від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення на зустрічний позов, в яких він просить відмовити у його задоволенні, оскільки на час укладення відповідних правочинів (12 лютого 2013 року, 03 липня 2013 року, 04 липня 2013 року) він повністю усвідомлював значення своїх дій і бажав настання певних правових наслідків, про що і було зазначено в тексті відповідних угод (п.9.5 договору, п.5 додаткової угоди №1, п.6 додаткової угоди №2). Означені правочини були підписані ОСОБА_2 без будь-яких заперечень з цього приводу.

Суд встановив, що 12 лютого 2013 року між сторонами був укладений договір, за умовами якого ОСОБА_1 доручив, а ОСОБА_2 зобов'язався знайти та надати інформацію про конкретний об'єкт нерухомого майна відповідно до наданої позивачем орієнтовної характеристики і при необхідності сприяти в укладенні договору купівлі-продажу об'єкта між ним та продавцем об'єкта. Орієнтовна характеристика об'єкта визначена розділом 2 договору.

Згідно з пунктами 6.1-6.3 договору за наслідками здійснених дій, але не пізніше 05 липня 2013 року виконавець зобов'язався надати замовнику у письмовій формі у вигляді звіту інформацію про наявність або відсутність об'єктів із заданими характеристиками. У звіті виконавець мав зазначити всі виявлені об'єкти із заданими характеристиками, включаючи вартість кожного об'єкту, запропоновану відповідним продавцем. Якщо виконавець не виявить жодного об'єкту із заданими характеристиками, про це також зазначається у звіті.

03 липня 2013 року між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору, за умовами якої орієнтовна вартість об'єкта змінилась з 300 000 грн до 330 000 грн.

04 липня 2013 року між сторонами була укладена додаткова угода №2 до договору, якою був змінений кінцевий термін надання інформації з 05 липня 2013 року на 12 липня 2013 року.

Судом також було встановлено, що під час укладання відповідних правочинів (12 лютого 2013 року, 03 липня 2013 року, 04 липня 2013 року) ОСОБА_1 повністю усвідомлював значення своїх дій і бажав настання певних правових наслідків, про що і було зазначено в тексті відповідних угод (п.9.5 договору, п.5 додаткової угоди №1, п.6 додаткової угоди №2). Означені правочини були підписані ОСОБА_2 без будь-яких заперечень з цього приводу. Зазначений факт також підтверджує дружина позивача за первісним позовом ОСОБА_5 і його помічник ОСОБА_6, які знаходилися разом з позивачем під час укладання ним вищезгаданих угод і консультували його з юридичних і комерційних питань цих правочинів, про що свідчать нотаріально посвідчені заяви ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які долучені до матеріалів справи.

Крім цього, як видно зі змісту листа №56 від 31 січня 2013 року, виданого Київським міським психоневрологічним диспансером №2, ОСОБА_1 на обліку у психоневрологічному диспансері за місцем реєстрації не перебуває.

Оскільки, твердження відповідача за первісним позовом про нездатність ОСОБА_1 усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними під час укладання відповідних правочинів (12.02.2013 року, 03.07.2013 року, 04.07.2013 року) спростовується належними та допустимими доказами по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання договору та додаткових угод недійсними задоволенню не підлягають, при цьому позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на чинному законодавстві, знайшли своє доведення в судовому засіданні, та підлягають задоволенню.

Таким чином наявні копії документів, а також текст рішення Калінінського районного суду міста Донецька Донецької області по справі № 256/6415/13-ц, який міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень під номером 35805433, є належними та достатніми для відновлення втраченого судового провадження.

Керуючись ст. 402-409 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відновити повністю втрачене судове провадження по цивільній справі № 256/6415/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання обов'язку в натурі та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, за яким 24 жовтня 2013 року Калінінським районним судом міста Донецька Донецької області ухвалено рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання обов'язку в натурі, зобов'язано ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 звіт з інформацією про наявність або відсутність об'єктів з заданими характеристиками згідно договору від 12 лютого 2013 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 114 грн 70 коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним відмовлено.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Головін