Справа №418/560/16-ц
Провадження по справі №2-о/418/122/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

23 серпня 2016 року Міловський районний суд Луганської області у складі:головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі Кірічевої К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Міловський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, про встановлення юридичного факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_3 звернулася до суду на підставі довіреності від ОСОБА_2 із заявою в якій просить суд встановити факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 21 березня 2016 року у м. Лутугино, Луганської області, буд. 268 «а».

Свої вимоги ОСОБА_3 мотивує тим, що ОСОБА_2 доводиться дружиною померлому ОСОБА_4, 21 березня 2016 року, який помер від ішемічної інфаркту головного мозку.

При звернені до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Міловського районного відділу державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для отримання свідоцтва про смерть представнику за довіреністю ОСОБА_3 було відмовлено у його видачі, оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», тому він був вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті чоловіка.

Представник заявника у судове засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи, Міловський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених вимог.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, про можливе задоволення вимог з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №342053 виданого Виконавчим комітетом Оріхівською сільською радою депутатів трудящих Лутугинського району Ворошиловградської області Луганської області ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 24 липня 1976 року /а.с.12/.

З копії паспорту заявника, ОСОБА_2 вбачається, що вона є громадянкою України /а.с.8/.

Відповідно до копії паспорту виданого на імя ОСОБА_4 вбачається що при житті він також був громадянином України /а.с.8/.

Згідно довідки про смерть до форми №106/0 №73 від 22 березня 2016 року, виданого Луганською народною республіканською лікарнею, ОСОБА_4 помер 21 березня 2016 року; причина смерті: ішемічний інфаркт головного мозку /а.с.14/.

Згідно ст. 57 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.»

Суд оцінює це лікарське свідоцтв як доказ на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документ не відповідає належної форми.

Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті, виданої Міловським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 11 серпня 2016 року, ОСОБА_3 було відмовлено у реєстрації смерті ОСОБА_4, оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 /а.с.13/.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту… смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стануфакту смерті».

За ч.1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.»

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою .Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання»

Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану.» Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» , суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.»

Таким чином, представником заявника було доведено, що ОСОБА_5 дійсно перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, який помер на непідконтрольній території України, де був похований за місцем свого фактичного мешкання, вимоги представника заявника законні та підлягають задоволенню.

Керуючись п.8 ч.1 ст. 256, ст.ст. 257-1, 259 ЦПК України Постанова Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_5 задовольнити.

Встановити юридичний факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, чоловічої статі, який був зареєстрований та мешкав за адресою Україна, Луганська область Лутугинський район, с. Оріхівка, вулиця Леніна будинок №268 «а», який помер 21 березня 2016 року у с. Оріхівка, Лутугинського району, Луганської області Україна, причина смерті: ішемічний інфаркт головного мозку. Рішення підлягає негайному виконанню.

Однак на рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до апеляційного суду Луганської області який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області, шляхом її направлення через Міловський районний суд. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги на рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: С.І. Чехов