Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2877/16-ц
Провадження №: 2-о/332/63/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого, судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря Іванової Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Заводський районний у місті Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту народження,-

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2016 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження до заінтересованої особи Заводський районний у місті Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, а саме дитини чоловічої статі - ОСОБА_2, дата народження - 11 серпня 2016 року, місце народження: місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, ОСОБА_3 мати, ОСОБА_1 батько, посилаючись на те, що 11.08.2016 року у нього народився син ОСОБА_2. Місцем народження є АР Крим, м. Сімферополь. Для реєстрації народження дитини він звернулася до Заводського районного у місті Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. 26.08.2016 року ним була отримана відмова у державній реєстрації народження через те, що надане медичне свідоцтво про народження не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Вважає таку відмову незаконною.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні просив задовольнити заяву про встановлення факту народження у повному обсязі та додатково пояснив, що влітку разом із дружиною перебували на відпочинку у м. Сімферополі. Планували повернутися до м. Запоріжжя, де проживають, до народження дитини, проте пологи почалися передчасно, і дитина народилась 11.08.2016 року у м. Сімферополі.

В.о. начальника Заводського районного у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти позову не має.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Частиною1 ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що 07 березня 2015 року був зареєстрований шлюб між громадянами України ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 16).

11 серпня 2016 року у подружжя народився син ОСОБА_2 в місті Севастополь Автономна Республіка Крим, територія якого є тимчасово окупованою.

Факт народження дитини підтверджується медичним свідоцтвом про народження серія 35 № 014625, виданим 16 серпня ГБУЗ РК РКБ ім. Н.А. Семашко Міністерства охорони здоровя та соціального розвитку Російської Федерації (а.с. 6).

Відповідно до ч.1 ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобовязань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоровя, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоровя не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнана тимчасово окупованою територією. Згідно положень ч.3 ст.9 Закону будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»

1. На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

2. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»

1. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним народженням дитини на тимчасово окупованій території України, відсутністю у заявника можливості зареєструвати народження дитини, оскільки будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом та неможливістю проведення державної реєстрації народження дитини за місцем реєстрації заявника у відповідності із Законами України, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт народження у громадян України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дитини чоловічої статі, а саме ОСОБА_2, дата народження - 11 серпня 2016 року, місце народження: місто Сімферополь, АРК.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234,235, 256, 257-1, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі, а саме ОСОБА_2, дата народження - 11 серпня 2016 року, місце народження: місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим.

Записати матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, а батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів, з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Ю.І. Ретинська