справа № 760/2986/16-ц
провадження № 2/760/2781/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

за участю позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, ухвалив таке рішення.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

16.02.2016 позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У ході розгляду справи, позивач змінила підставу позову та просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн., подавши відповідну заяву згідно з статтею 31 ЦПК.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 18.03.2011 сторони уклали шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після припинення шлюбних відносин між сторонами не було досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання сина. Відповідач не проявляє належної уваги вихованню дитини та не надає матеріального забезпечення.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов, з урахуванням змінених позовних вимог, визнав у повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

Сторони зареєстрували шлюб 18.03.2011, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 326. Цей факт встановлений на підставі свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 18.03.2011 (а.с. 3).

Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві 23.12.2014, про що складено актовий запис № 770 (а.с. 4).

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з таких підстав. Крім того, суд виходив з положень частини четвертої статті 174 ЦПК, відповідно до якої «у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову».

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).

Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зобов'язані матеріально забезпечувати свого сина ОСОБА_3

Відповідно до частини першої статті 12 Закону «Про охорону дитинства» Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частина перша статті 181 СК передбачає, що «способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними».

Відповідно до частини першої статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 184 СК передбачає, що «якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд на підставі пояснень відповідача встановив, що ОСОБА_2 не має щомісячного стабільного доходу, офіційно непрацевлаштований, однак працює.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач немає інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні, стягнення на підставі виконавчих листів не проводяться. Також суд враховує, що відповідач працездатний, може працювати та утримувати свою неповнолітню дитину, зобов'язаний до цього законом, на підставі цього суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.

Отже, враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя, беручи до уваги положення закону та обставини справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів у в розмірі 750 грн. з урахуванням індексації суми аліментів відповідно до закону, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 191 СК визначає, що «аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову».

Таким чином, стягнення аліментів належить присудити з дня пред'явлення позову, тобто з 16.02.2016.

За подання позову про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, Законом України «Про охорону дитинства», статтями 180, 181, 182, 184, 191 СК, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: 10020, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: 03141, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2), аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 750 грн. (сімсот п'ятдесят гривень) з урахуванням індексації суми аліментів відповідно до закону, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: 10020, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко