Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 8 Слов'янського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. Дана позовна заява мотивована тим, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.2010 року, посвідченого 31.08.2010 року державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, на праві власності належить 1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_1 з належними господарськими та побутовими будівлями та спорудами. Право власності на дану квартиру зареєстровано в КП «Бюро технічної інвентаризації» 16.09.2010 року.

Іншим співвласником вказаного житлового будинку є відповідач ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.04.2003 року, виданого Першою Слов'янської державною нотаріальною конторою.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 16.11.23007 року було встановлено порядок користування вказаним домоволодінням та земельною ділянкою між відповідачем ОСОБА_5 та колишнім співвласником 1/2 частки будинку ОСОБА_8: ОСОБА_8 було виділено у користування житлову кімнату літ 1-3 площею 9,5 кв.м., кухню літ 1-4 площею 7,7 кв. м., сіні літ. 1-1 площею 3,8 кв.м., комору літ. 1-2 площею 3,9 кв.м. у житловому будинку літ А-1, а також літню кухню з сенями літ. В, в, літню кухню літ Г, сарай літ Е, туалет літ. З та підвал, який розташований під коморою. Відповідачу ОСОБА_5 було виділено дві житлові кімнати літ. 1-5 площею 6,4 кв.м., літ. 1-6 площею 12,6 кв.м. у житловому будинку літ А-1, веранду літ 1-7 площею 9 кв.м., літню кухню із сенями та сараєм літ Б,б,Д туалет літ Ж.

Також, даним рішенням суду був встановлений порядок користування земельною ділянкою та сторонам було виділено у користування земельні ділянки площею 453 кв.м. кожному у відповідності до розробленого проекту розділу.

Крім того, відповідача ОСОБА_5 було зобов'язано встановити окремий вхід до двору зі своєї сторони, здійснити двірний отвір в стені веранди та скласти ступені ганку. ОСОБА_8 було зобов'язано встановити окремий вхід до двору і перевстановити ганок, скласти ступені зі свого боку.

Рішенням суду було сторонами виконано. Сторони користувалися будинком відповідно до порядку, встановленого рішенням суду. Позивач, як наступний власник частки будинку, користувався часткою будинку відповідно до даного рішення суду. Тобто, вказані будинки в теперішній час мають різні входи та комунікації.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Позивач мав намір добровільно із відповідачем поділити вказаний житловий будинок відповідно до встановленого рішенням суду та усталеного між сторонами порядку користування будинком та спорудами, про що пропонував укласти відповідний договір. Проте, відповідач відмовився на цю пропозицію. Тому позивач бажає виділити йому в натурі частку майна, що є у спільній частковій власності, відповідно до усталеного між сторонами порядку користування житловим будинком та спорудами, та встановленого рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 16.11.2007 року.

Окрім того, виділені у користування ОСОБА_8 літня кухня літ. Г, сарай літ. Е та туалет літ. З були ветхими будівлями, які було знесено позивачем. Тому в теперішній час просить виділити житлову кімнату літ. 1-3 площею 9,5 кв.м., кухню літ 1-4 площею 7,7 кв.м., сіні літ 1-1 площею 3,8 кв.м., комору літ 1-2 площею 3,9 у житловому будинку літ А-1, літню кухню з сенями літ. В, в, підвал, який розташований під коморою літ 1-2, а також 1/2 частину горища житлового будинку літ. А-1. відповідно до встановленого рішенням суду порядку користування житловим будинком.

Вважає, що виділ в натурі належної частки технічно можливий. Переобладнати житловий будинок не треба, будинок має два відокремлених входу. Окрім того, позивач просить виділити йому приміщення у житловому будинку загальною площею 24,9 кв.м., в тому числі житловою площею 9,5 кв.м. У відповідача ж залишається приміщення в будинку загальною площею 28 кв.м., в тому числі житловою площею 19 кв.м., що не відповідає розміру ідеальних часток у праві власності на будинок. Проте, на час подачі позову позивач не вимагає від відповідача грошової компенсації.

Просить суд припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та виділити в натурі частку майна, яке знаходилося у спільній частковій власності, а саме житлову кімнату літ. 1-3 площею 9,5 кв.м., кухню літ 1-4 площею 7,7 кв.м., сіні літ. 1-1 площею 3,8 кв.м., комору літ 1-2 площею 3,9 кв. м. у житловому будинку літ А-1, літню кухню з прибудовою літ. В, в, підвал, який розташований під коморою літ. 1-2, а також 1/2 частину горища житлового будинку літ. А-1, розташовані за адресою АДРЕСА_1 та визнати на дане майно право власності.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі, за участю його представника ОСОБА_1

Представник позивача, адвокат ОСОБА_1, в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню позовних вимог, наполягала на тому, що такий виділ є технічно можливим, права відповідача ніяким чином не порушуються, оскільки кожний співвласник має окремий вхід до будинку, фактично користується лише своєю частиною домоволодіння.

Представник позивача ОСОБА_10 в судовому засіданні надала пояснення, в яких зазначила, що позивач вважає, що подальше спільне володіння даним будинком неможливе. Спільного майна ОСОБА_4 та ОСОБА_8 як в будинку, так на земельній ділянці не мають. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду встановлений порядок користування між співвласниками та залишено водопровід та горище у спільному користуванні. ОСОБА_5 звертався до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні домоволодінням, однак в задоволенні даного позову судом було відмовлено, що підтверджує, що перешкод в користуванні домоволодінням ОСОБА_5 не має. В рамках цієї справи розглядалося питання щодо водопроводу та горища. В ході обстеження двома експертами (в справі про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням) було встановлено, що дане домоволодіння має два водопроводи, що відображено у рішенні суду. Крім того, експерт ОСОБА_12 у своєму висновку зазначив, що горище можливо розділити, перегородивши його посередині. До закінчення справи позивач зробив вихід на горище з боку відповідача. Однак відповідач даний вихід зашив профлистом.

Представник позивача ОСОБА_11 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 підтримав, просив прийняти до уваги висновок експерта ОСОБА_12, оскільки висновок експерта ОСОБА_13 є необґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, мотивуючи це тим, що у нього немає доступу до будинку, до власного городу, внаслідок того, що позивач построїв паркан. Окрім того, він не може зайти на горище. Бажає, щоб був встановлений інший порядок користування будинком.

Представник відповідача ОСОБА_14 в судовому засіданні надав пояснення та зазначив, що дійсно Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 16 листопада 2007 року був встановлений порядок користування домоволодінням АДРЕСА_1 між ОСОБА_8 та ОСОБА_5, однак в теперішній час власник другої частки домоволодіння змінився, тому дане рішення суду до уваги не може бути прийнято. Крім того, у своєму висновку експерт ОСОБА_12 ніяким чином не відображає, чи є можливість обладнання будинку санвузлом та кухнею. Вважає, що порядок користування житловим будинком Рішенням суду був встановлений нерівнозначний. В задоволенні позову просив відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, з тих підстав, що Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 16 листопада 2007 року водопровід залишений в спільному користуванні співвласників, тобто водопровід не належить безпосередньо позивачу, як і горище.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 пояснила, що 05.10.2015 року огляд домоволодіння був перенесений за клопотанням ОСОБА_5 Дане повідомлення було отримано в телефонному режимі. Частина домоволодіння, що належить ОСОБА_4 оглянута не була, оскільки ОСОБА_4 15.10.2015 року на огляд не з'явився. В своєму висновку вона керувалася правилами ДБН, які необхідно застосовувати при вирішенні питання про розподіл житлового будинку старої забудови. Відповідно даних правил площа однієї квартири повинна становити не менш ніж 30 кв.м.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 пояснив, що він, як і експерт ОСОБА_13 керувалися нормативним документом ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будівлі. Основні положення». Особисто він керувався тим, що в даних правилах зазначено, що дані норми розповсюджуються на проектування нових та реконструкцію житлових будівель. Дана будівля буда побудована в 1982 році, а тому є старою будівлею. В п. 2.21 зазначено, що одноквартирний односімейний житловий будинок, квартиру в житловому будинку необхідно проектувати виходячи з вимог для заселення однієї сім'ї, по нормативу, який зазначений в ДБН, в тому числі й щодо того, що соціальне житло не повинно бути меншим ніж 30 кв.м. Але, дане житло не відноситься до жодного з перелічених пунктів, воно є двоквартирним житловим будинком. ДБН В 2.2.-15 застосовується тільки для проектування нових будівель. Якщо домоволодіння старе, дослідження відбувається на підставі Методики організації проведення судово-будівельних експертиз по цивільним справам, в якій чітко зазначено, що допускається ухилення від правил для нового будівництва та зазначено, що в житлових будинках старої забудови площа та висота приміщень яких менше вказаних норм, допускається розробка варіантів із збереженням існуючих висот і площ приміщень. Крім того, всі старі забудови нормативам не відповідають, тому можуть бути ухилення від ДБН, тим паче, що в даному випадку ухилення незначне (менше 4-х метрів). В даному випадку ДБН застосовуються, але з урахуванням ухилення. Розподіл будинку можливий, оскільки всі параметри дотримані, окрім незначного ухилення від ДБН. Ніяких переобладнань робити не має необхідності, окрім того, що необхідно поставити протипожежну перегородку на горищі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 16 листопада 2007 року по справі за позовом ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_5 встановлений порядок користування домоволодінням АДРЕСА_1: ОСОБА_8 виділені у користування кімната, зазначена літ 1-3 площею 9,5 кв.м., кухня, зазначена літ. 1-4 площею 7,7 кв.м., сіни, зазначені літ 1-1, площею 3,8 кв.м., комору, зазначену літ 1-2, площею 3,9 кв.м., літню кухню з сенями (літ В.в), літню веранду (літ. Г), сарай (літ Е), туалет під літ. 3 та підвал, який розташований під коморою, а ОСОБА_5 - дві кімнати, зазначені літерами 1-5 та 1-6 житловою площею 6,4 кв.м. та 12,6 кв.м., веранду, зазначену літ. 1-7 площею 9 кв.м., літню кухню з сенями та сараєм (літ Б,б,Д) туалет (літ. Ж), залишивши водопровід та горище у спільному користуванні.

Також, даним Рішенням суду встановлений порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1: земельна площа розділена на дві рівні частки по 453 кв.м., виділено ОСОБА_8 в користування частку земельної ділянки площею 453 кв.м. під позначкою 1, а ОСОБА_5 залишено в користування частку земельної ділянки площею 453 кв.м. під позначкою 2; зобов'язано ОСОБА_8 встановити окремий вхід до двору і перевстановити ганок, скласти ступені зі свого боку, а ОСОБА_5 зобов'язано встановити окремий вхід до двору зі свого боку, здійснити двірний отвір в стені веранди та скласти ступені ганку.

Після смерті ОСОБА_8 його рідна донька ОСОБА_16 успадкувала зазначену вище 1/2 частку житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, про що свідчить Свідоцтво про право на спадщину за законом від 28 липня 2008 року.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 31 серпня 2010 року ОСОБА_4 придбав 1/2 частину житлового будинку № АДРЕСА_1 з належними господарськими та побутовими будівлями і спорудами. Даний правочин зареєстрований в Державному реєстрі правочинів, що вбачається з відповідного Витягу.

Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач є співвласником будинку по АДРЕСА_1 з належними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, а саме власником 1/2 його частки. Дане нерухоме майно є об'єктом права спільної часткової власності.

Крім того, як видно з Рішення виконавчого комітету Святогірської міської ради № 277 від 30.11.2011 року, 1/2 частці житлового будинку по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_3.

Також, позивач ОСОБА_17 22.09.2011 року уклав Договір на надання послуг по водопостачанню та водовідведенню; 17.06.2015 року позивач уклав Договір про користування електричною енергією в даному будинку.

При вирішенні питання про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_4 та виділення в натурі частки зазначеного житлового будинку, суд виходить з приписів частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, яка говорить про те, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно з ч. 1 ст. 356 власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною 1 статті 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу) співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Статтею 183 ЦК України зазначено, що подільною є річ яку можливо поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно з ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Отже, виходячи з вищенаведених законодавчих положень, суд доходить до висновку, що для виділу нерухомого в натурі та припинення права спільної часткової власності необхідно дві умови: відсутність заборони, встановленої законом та наявність технічної можливості такого виділу, тобто відсутність ознак неподільної речі.

Як вже було зазначено вище, ч. 3 ст. 364 ЦК України передбачена можливість виділу співвласником у натурі частки із спільного майна.

Відповідно до висновку експерта № 34 від 02 лютого 2015 року судової будівельно-технічної експертизи (експерт ОСОБА_12.) можливий виділ в натурі ОСОБА_4 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1. Можливий виділ в натурі ОСОБА_4 житлової кімнати літ. 1-3 площею 9,5 кв.м., кухні літ. 1-4, площею 7,7, сеней літ. 1-1 площею 3,8 кв.м., кладової літ 1-2 площею 3,9 кв.м. в житловому будинку літ А-1, літньої кухні з прибудовою літ В, літ в, підвалу, що розташований під кладовою літ. 1-2, за адресою: АДРЕСА_1, з урахуванням того, що ОСОБА_4 належить на праві власності 1/2 частка будинку (ідеальна доля). Запропонований варіант виділу в натурі 1/2 частки не наносить не непорівнянну щодо вартості конструкції будинку шкоду будові, а також не вимагає ніяких технічних переобладнань та матеріальних затрат. Виділ в натурі ОСОБА_4 частки горища житлового будинку літ. А-1 можливий. Загальна площа горища - 43,7 кв.м. Пропонується варіант виділу 1/2 горища (21,85 кв.м.) по лінії розподілу приміщення житлового будинку з установкою перегородки з вогнетривких матеріалів по вищезазначеній границі, а також з обладнанням входу на горище з боку фасаду ОСОБА_5

Однак, згідно з висновком експерта ОСОБА_13, «відповідно до існуючих будівельних норм не можливо виділити частини будинку в окремі квартири житловий будинок літ А-1, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Фактично існуючи огорожі між співвласниками, які розділяють двір, надають можливість для входу на ділянки. Проїзд для відповідача можливий тільки для його частини житлового будинку літ. А-1. Як вбачається з матеріалів справи, в сараї Д, який є власністю позивача, останній зберігає мотоцикл і човен, якими не має моливості виїжджати на вулицю через зведений відповідачем паркан (а.с. 83, зворотня сторінка). Фактично не має можливості проїзду до сараю літ. Д. Крім того, у позивача не має можливості обслуговувати свою частину житлового будинку тому, що одна із стін знаходиться зі сторони земельної ділянки, якою фактично користується відповідач».

Аналізуючи вищезазначені висновки експерта, в тій частині, що суперечать одне одному (а саме щодо можливості виділу 1/2 частини житлового будинку, що належить позивачу), в сукупності з показаннями експертів, наданих в судовому засіданні, суд вважає висновок експерта ОСОБА_12 більш обґрунтованим та переконливим, а тому, суд погоджується зі ствердженням експерта ОСОБА_12 щодо того, що відповідно до Методики організації проведення судово-будівельних експертиз по цивільним справам допускається ухилення від правил для нового будівництва в житлових будинках старої забудови площа та висота приміщень яких менше вказаних норм, допускається розробка варіантів із збереженням існуючих висот і площ приміщень. Крім того, всі старі забудови нормативам не відповідають, тому можуть бути ухилення від ДБН. В даному випадку ухилення не значне.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що фактично будинок розділений на дві частини, має два окремі входи. Сторони мають можливість користуватися своєю частиною будинку. Отже, розподіл будинку можливий, оскільки всі параметри дотримані, окрім незначного ухилення від ДБН. Ніяких переобладнань робити не має необхідності, крім протипожежної перегородки на горищі.

Таким чином, суд доходить до висновку, що існує технічна можливість виділу позивачу 1/2 частини даного домоволодіння, та виходячи з положень ст. 364 ЦК України, суд вважає, що можливо виділити позивачу 1/2 частину будинку, що є підставо для припинення права спільної часткової власності.

Крім того, відповідно до Акту від 27 квітня 2015 року горище будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 не має окремого входу з фасадної частини. Однак, відповідно до Акту від 12 жовтня 2015 року відбулося повторне обстеження будинку та встановлено, що горище будинку АДРЕСА_1 має два аналогічних входу з внутрішньої та фасадної сторони, однак вхід на горище з фасадного боку зашитий профлистом. На земельній ділянці відповідача ОСОБА_5 є метало пластиковий водопровід з окремою врізкою в центральну водопровідну магістраль в колодці. На земельній ділянці ОСОБА_4 є пластиковий водопровід та труби водовідведення (каналізація) з окремою врізкою в центральну водопровідну магістраль в колодці.

Аналізуючи зазначені Акти обстеження, суд приймає до уваги Акт від 12.10.2015 року, оскільки він був складений пізніше, ніж Акт від 27.04.2015 року, крім того, обстеження 12.10.2015 року було проведено у присутності позивача та відповідача. Натомість обстеження 27.04.2015 року було проведено за відсутності позивача ОСОБА_4

Також, відповідно до листа № 1264/1281-1 від 27.11.2013 року КП «Донецьктеплокомуненерго» контролерами організації був проведений огляд ділянки за адресою: АДРЕСА_3, внаслідок чого встановлено, що водокористання споживача ОСОБА_4 здійснюється шляхом окремої врізки з встановленим приладом обліку води, а водокористання споживача ОСОБА_5 (АДРЕСА_1) відбувається з водопровідного колодця старого водопровіда, що проходить по ділянці будівлі АДРЕСА_3.

На підставі вищенаведеного, суд доходить до висновку, що сторони мають окремі водопроводи та окремі входи на горище, один з яких (з фасадної сторони) зашит профлистом.

Крім того, Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 04 лютого 2015 року відмовлено в позові ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні домоволодінням та земельною ділянкою, встановлення порядку користування земельною ділянкою, зобов'язання вчинити певні дії. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року дане рішення залишено без змін. Даним Рішенням суду встановлено, що ОСОБА_5 не мав доступу до горища, яке перебуває у спільному користуванні на підставі рішення Слов'янського міськрайонного суду від 16.11.2007 року, однак ОСОБА_4 були зроблені двері до горища з боку фасаду ОСОБА_5, аналогічні тим дверям, які є з іншого боку. Однак, ОСОБА_5 зашив ці двері профлистом.

На підставі аналізу зазначених норм права та приймаючі до уваги фактичні обставини справи, та ту обставину, що позивач не має можливості укласти з відповідачем договір про поділ даного нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 317 , ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356, ст. 364 ЦК України, 256-259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 - задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими та побутовими будівлями та спорудами.

Виділити ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в натурі частку майна, яке знаходилось у спільній частковій власності, а саме житлову кімнати літ 1-3, площею 9,5 кв.м., кухню літ 1-4 площею 7,7 кв.м., сіні літ 1-1, площею 3,8 кв.м., комору літ 1-2, площею 3.9 кв.м. у житловому будинку літ. А-1, літню кухню з прибудовою літ. В,в, підвал, який розташований під коморою літ. 1-2, а також 1/2 частину горища житлового будинку літ А-1, розташованого за адресою АДРЕСА_1, визнавши за ОСОБА_4 право власності на дане майно.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко