НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3686/16
№ 2/183/2133/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Юрєвої Т.І.,

секретаря Гончарової С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новомосковська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, 3-я особа: Новомосковська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 20 березня 2008 року помер її батько ОСОБА_2. Після йогго смерті відкралась спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Волгоградська, 410.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт від 18.12.2001 року, посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2- 4987, в якому заповідав їй усе належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось.

Отже, вона, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 20.03.2008 року, звернулася у строки, визначені ст. 1270 ЦК України, до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою по прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2

11 липня 2008 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом на спадкове майно. Але, держаним нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими спорудами.

Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Волгоградська, 410, у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 20.03.2008 року.

У судове засідання позивачка не зявилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, письмово просять розглянути справу за її відсутністю.

Представник Новомосковської міської ради, Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просить розглянути справу за його відсутністю.

3-я особа - нотаріус Новомосковської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація с удового засідання не здійснювалась.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступних підставах.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30 березня 2008 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 311 від 02 квітня 2008 року.

Після його смерті відкралась спадщина, а саме: на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Волгоградська,410.

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт від 18.12.2001 року, посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2- 4987, в якому заповідав ОСОБА_1 усе належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 20.03.2008 року, звернулася у строки, визначені ст. 1270 ЦК України, до Новомосковської державної нотаріальної контори з заявою по прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2

Відповідно до ч.3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

22 червня 2016 року позивачка звернулась до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Волгоградська, 410

Але, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23 червня 2016 року держаним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори відмовлено позивачки у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Волгоградська, 410 у м. Новомосковську, Дніпропетровської області.

Згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянці для будівництва жилого будинку від 16 березня 1962 року Виконком Новомосковської міської ради згідно рішення № 469 від 27 липня 1960 року надав ОСОБА_2 право на безстрокове користування земельною ділянкою в м. Новомосковську , вул. Волгоградська, загальною площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку.

З технічного паспорту на вищевказаний будинок, вбачається, що будинок №410 по вул. Волгоградська, Новомосковського району, Дніпропетровської області побудований у період з 1967 року по 1970 рік. З технічного паспорту вбачається, що житловий будинок літ. А загальною площею - 61,9 кв.м., житловою площею - 28.7 кв.м. , допоміжна площа 19,1 кв.м.

Порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», в листі Державного комітету з будівництва та архітектури від 23.03.99 року № 12/5-126 та зокрема в Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель та споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 і11 категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлове комунального господарства України від 24 червня 2011 року №91 (зі змінами від 13.06.2014 року №304), розяснено, що документом, якій посвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Державна реєстраційна служба України листом від 12.03.2013 року № 95-06-15-13 розяснила, що при проведенні державної реєстрації прав із видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05 серпня 1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, є технічних паспорт на обєкт нерухомого майна.

Аналогічна норма щодо порядку реєстрації права власності зазначена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, в якому зазначено, що за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно довідки Комунального підприємства «Новомосковське міське БТІ» від 16.06.2016 року за № 382/16 зазначено, що право власності на житловий будинок, розташований за адресою м. Новомосковськ, Дніпропетровської області вул. Волгоградська, 410 за ОСОБА_2 не зареєстровано.

Встановлено, що згідно довідки № 1298 від 22.07.2015 року виконкому Миколаївської сільської ради, житловий будинок №9, розташований в с. Миколаївка, вул. Піонерська, Новомосковського району, Дніпропетровської області зареєстрований в погосподарській книзі № 39 стр.9, рах. 2058-1 на імя ОСОБА_4.

Відповідно даних паспорту АО № 318303 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.05.2003 року, вона проживала сумісно по день смерті її батька ОСОБА_2

За життя ОСОБА_2 не встиг оформити на свої імя правовстановлюючий документ на вищевказане нерухоме майно. Відповідно до вимог чинного законодавства і обставин справи ОСОБА_2 за життя набув право власності на вищевказаний житловий будинок, і за вищевказаними обставинами відсутність державної реєстрації цього права на своє імя, не може бути підставою для позбавлення позивачки, як спадкоємиці, право на отримання спадщини після смерті спадкодавця.

Основоположні принципи здійснення право володіти своїм майном сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрало чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом.

У відповідності до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до вимог чинного законодавства, позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 30.03.2008 року.

Позивачка своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Суд, оцінюючі зібрані докази, прийшов до висновку, що слід визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 30.03.2008 року, на житловий будинок літ. А-1 з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, вул. Волгоградська, 410, загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею - 28,7 кв.м., допоміжною площею 19,1 кв.м.

Позивачкою судовий збір сплачений в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 346, 1216, 1218, 1223, 1225, 1268-1270, 1297 ЦК України, ст. ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, 3-я особа: Новомосковська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, вул. Волгоградська, 410, який складається з житлового будинку - А, загальною площею 61,9 кв.м, житловою площею 28,7 кв.м, допоміжною площею 19,1 кв.м., прибудова - а, прибудова а1, тамбур- а2, фундамент Б, вбиральня Д, фундамент Е, колодязь к, злівна яма я, злівна яма я1, №1 огорожа, №2 ворота з хвірткою, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 30,03.2008 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.І. Юрєва