Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/186/16-ц
Провадження № 2/499/194/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

заочне

"18" травня 2016 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: судді Тимчука Р.М. при секретарі судового засідання Мельнику Р.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванівка Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

Встановив :

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на ті обставини, що вона з відповідачем знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 01 травня 2004 року актовий запис про шлюб № 02 складений виконкомом Михайлопільської сільської ради Іванівського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження.

Від шлюбних відносин із відповідачем є неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею.

Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що спільне проживання сторони припинили більше 10 років тому, позивачка вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем неможливе, на примирення не згодна, оскільки вона з відповідачем кардинально різні люди, не мають спільних інтересів, та не знаходять спільну мову, практично мають інші сім'ї, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Позивачка позов підтримала, про що надала заяву, просила справу слухати у її відсутність, не заперечувала про ти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання тричі не зявився. Про дату час судових засідань повідомлявся належним чином, виклик відповідачу направлявся за місцем його реєстрації місця проживання, також направлявся за адресою повідомленою самим відповідачем при наданні йому телефонограми, також був повідомлений в телефонному режимі. Виклик у судове засідання на 18.05.2016 року направлявся відповідачу за двома адресами, як за місцем реєстрації та і за фактичним місцем проживання. За фактичним місцем проживання виклик повернувся на адресу суду з відміткою, що номер будинку не знайдено. Стосовно виклику за місцем реєстрації то на адресу суду повернувся конверт, що за зазначено адресою не проживає. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом з розпискою, а у випадках, встановлених цим кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєра за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам , що не мають статусу підприємця за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається , що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги , що виклики до суду направлялися за адресою за місцем реєстрації відповідача (згідно адресної довідки , а згідно позначки працівника поштового відділення відповідачі за зазначеною адресою не проживає, тому у суду є підстави вважати, що відповідач повідомлений належним чином.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження.

Від шлюбних відносин із відповідачем є неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею, що підтверджується довдікою.

Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що спільне проживання сторони припинили більше 10 років тому, позивачка вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем неможливе, на примирення не згодна, оскільки вона з відповідачем кардинально різні люди, не мають спільних інтересів, та не знаходять спільну мову, практично мають інші сім'ї, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд, постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Виходячи з наведеного враховуючи, що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, збереження даного шлюбу суперечить її інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово „сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним.

На підставі ст. 3, 36, 51, 104-105, 110 СК України, керуючись ст.ст. 10, 209,212,213,215, 224,225,226 ЦПК України, суд,

Вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 01 травня 2004 року актовий запис про шлюб № 02 складений виконкомом Михайлопільської сільської ради Іванівського району Одеської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СуддяОСОБА_4