У Х В А Л А

Іменем України

25 квітня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Куштана Б.П., Панька В.Ф.

при секретарі - Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 18 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення 19 634,16 грн.

Позов мотивовано тим, що він, являючись підприємцем, 16 червня 2015 р. уклав з ОСОБА_2, яка також займалась підприємницькою діяльністю, договір про поставку товарів - будівельних матеріалів, відповідно до якого він перерахував на рахунок відповідачки вказану вище суму за поставку певного товару. Однак, остання товар не надала, отримані кошти не повернула і припинила свою підприємницьку діяльність: згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, 16.07.2015 р. діяльність підприємця ОСОБА_2 припинено, про що внесено запис до реєстру за № 4002046. Отримані кошти добровільно вона не повертає.

Рішенням суду позов задоволено.

З цим рішенням не погодилась відповідачка, порушила питання про його скасування та направлення справи до суду першої інстанції для нового розгляду.

Апеляційна скарга мотивована на невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм процесуального права.

В судовому засіданні апелянтка скаргу з наведених підстав підтримала.

Представник позивача вважала, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши осіб, які приймали участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги: вона не співпрацювала з позивачем та не була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Ці доводи є безпідставними.

По справі установлено, що 16 червня 2015 р. між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір купівлі - продажу, за умовами п. 1 якого, відповідач зобов'язався передати у власність позивача належний йому на праві власності товар - будівельні матеріали, що визначений в узгодженій сторонами специфікації на суму 19 634,16 грн., а позивач прийняти товар після здійснення ним передоплати.

Зазначений договір не визнано недійсним і його недійсність прямо не встановлена законом, тобто він є правомірним : відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Тому твердження апелянта про те, що відповідач не співпрацювала з позивачем і врахування цього факту як підстави для відмови у задоволенні позову є таким, що не ґрунтується на вимогах зазначеного законодавства і тому не може бути прийнято до уваги.

Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ОСОБА_2 з 16.07.2015 року припинила свою підприємницьку діяльність. Тому даний спір підлягає вирішенню в порядку ЦПК України, а наявність ухвали про непідвідомчість іншого спору між сторонами по даній справі суду загальної юрисдикції не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки зазначена ухвала стосувалась сторін по справі, які по маючим на той час відомостям були підприємцями.

Стосовно доводу апеляційної скарги про неповідомлення апелянта про розгляд справи у суді першої інстанції слід зазначити, що це твердження не відповідає дійсності: на а.с.28 знаходиться рекомендоване повідомлення, яким підтверджується факт надіслання повістки відповідачу в судове засідання за яким вона в поштове відділення не явилась і це повідомлення повернуто в суд за закінченням терміну зберігання.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Справа, як вказано вище, вирішена правильно.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст.307,308,315 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :