Справа № 204/4657/16-ц
Провадження № 2/204/1925/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.

при секретарі Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 6 будинку № 77 по пр. Пушкіна в м. Дніпропетровську. В обґрунтування позову вказує на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Відповідачем по справі є його колишня дружина ОСОБА_2, яка була зареєстрована у спірній квартирі з 01.06.2006 року тимчасово, а з 12.06.2007 року постійно. Однак, за фактом відповідач не проживає у вказаній квартирі з 30 січня 2015 року і по теперішній час. Він не звертався до відповідача з проханням, щоб вона добровільно знялася з реєстрації з належної йому квартири, оскільки останнє відоме її місце проживання - вищевказана квартира АДРЕСА_2. На підставі викладеного позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником ? частини квартири АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 листопада 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за №3-4251 (а.с.7), свідоцтвом про право власності на житло від 24.01.1995 року, яке видано Дніпропетровським ДП по перевезенню вантажів та пасажирів придніпровської залізниці (а.с. 17), а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 грудня 2004 року, реєстраційний номер 7029726, виданого Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с.8)

Шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 був розірваний за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року, справа № 204/5465/12 що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України серії АЕ139968, виданого Красногвардійським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області на імя позивача ОСОБА_1 (а.с.6 на звороті).

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 23 жовтня 2014 року (а.с.13).

Згідно письмових заяв ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 01.07.2016 року, посвідчених майстром КП «Житлове господарство» ОСОБА_6 та в.о. голови КП «Житлове господарство» ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, підтверджують факт не проживання ОСОБА_2 з 30.01.2015 року у квартирі АДРЕСА_4 (а.с. 9,10).

У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом.

Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Підсумовуючи наведене та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням усі докази, які були досліджені судом при розгляді справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, оскільки остання не проживає у зазначеній квартирі з 30 січня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного ст.ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 88, 169, 208-210, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 6 по вул. Пушкіна, буд. № 77, у місті Дніпропетровську.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір у розмірі 551,20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одна гривня, 20 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез