Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/238/13-ц Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л.М.
Категорія 5 Доповідач Худяков А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Косигіної Л.М.,

Талько О.Б.,

при секретарі судового засідання Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 22 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про виділення в натурі частки будинковолодіння, яке є спільною частковою власністю

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернулась в суд з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог, які у подальшому уточнювались, зазнача-ла, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 23.07.2010 року вона є власником 24/100 ід. частин житлового будинку та господарських будівель АДРЕСА_1

Співвласниками вказаного будинку та господарських будівель є її сестри ОСОБА_4 та ОСОБА_2

ОСОБА_4 є власником 52/100 ід. частин житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 та користується приміщеннями, які за технічною документацією виділені у квартиру №2.

ОСОБА_2 фактично користується приміщеннями, які складають 24/100 ід. частин будинковолодіння.

Посилаючись на те, що угоди про виділення її частки із загального майна - житлового будинку, господарчих та побутових споруд із співвласниками не досягнуто, позивачка просила в судовому порядку виділити їй в натурі в рахунок її частки ті приміщення будинку, якими вона фактично користується.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 22 вересня 2014 року позов задоволено частково. Розділено в натурі частину будинковолодіння за адресою : АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за першим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи №463/07.13 від 02 липня 2013 року.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_3 1/2 частину веранди І площею 3,5 кв. м, жилу кімнату 1-4 площею 14,8 кв. м, вітальню 1-5 площею 6,2 кв. м, кухню 1-6 площею 4,6 кв. м, 1/2 частину сараю літ. «Б» площею 11,5 кв. м в будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1, що складає 26/100 ідеальних часток будинковолодіння вартістю 77682,00 грн., припинивши її право спільної часткової власності на дане майно.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_2 1/2 частину веранди І площею 3,5 кв. м, кухню 1-2 площею 12,8 кв. м, жилу кімнату 1-3 площею 12,4 кв. м, сарай «б» площею 3,6 кв. м, 1/2 частину сараю «Б» площею 11,5 кв. м, туалет «У» в будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1, що складає 31/100 ідеальних часток будинковолодіння вартістю 91240,00 грн., припинивши її право спільної часткової власності на дане майно.

Зобов'язано ОСОБА_2 для ізоляції окремих виділених частин домоволодіння та на виконання вимог ДБН по запропонованому варіанту виконати наступні переобладнання:

- закрити дверну пройму з коридору 1-1 у кімнату 1-4;

- демонтувати перегородку між кімнатою 1-3 та кухнею 1-2, об'єднавши приміщення.

Зобов'язано ОСОБА_3 для ізоляції окремих виділених частин домоволодіння та на виконання вимог ДБН по запропонованому варіанту виконати наступні переобладнання:

- закрити дверну пройму з коридору 1-1 у вітальню 1-5;

- в приміщенні веранди І зробити перегородку таким чином, щоб утворилось два рівноцінних приміщення веранди площею по 3,5 кв. м кожне;

- новоутворене приміщення веранди площею 3,5 кв. м обладнати дверною проймою з наступним встановленням дверного блоку для здійснення входу з вулиці в і частину будинку;

- обладнати дверною проймою з наступним встановленням дверного блоку прохід з веранди І у вітальню 1-5;

- обладнати дверною проймою з наступним встановленням дверного блоку прохід з вітальні 1-5 в кімнату 1-4;

- приміщення кухні 1-6 збільшити за рахунок перебудови до розмірів не менше 7,0 кв. м.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 6692 грн. грошової компенсації.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 20250 грн. грошової компенсації.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 776,82 грн. судового збору та 3500 грн. витрат за проведення судової експертизи, а всього 4276,82 грн.

У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на необ'єктивність судового рішення, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постановлене рішення у частині стягнення з неї на користь ОСОБА_4 20250 грн. грошової компенсації, 776 грн.82 коп. судового збору та 3500 грн. за проведення судової експертизи на користь ОСОБА_3, та ухвалити нове рішення, виключивши із його резолютивної частини вищевказані положення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до чинного цивільно-процесуального законодавства (ст.3) у справах позовного провадження об'єктом судового захисту є порушене або оспорюване право.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи, не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Проте, вирішуючи спір суд першої інстанції не врахував вищенаведене, та не надав належної оцінки тій обставині, що ОСОБА_3 згідно позовних вимог просила на підставі ст.364 ЦК України саме виділити належну їй частку у спірному будинковолодінні, а не розділити його.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є спільній частковій власності.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок позивач по справі ОСОБА_3 є власником 24/100 ід. ч. будинку та надвірних будівель по АДРЕСА_1 (а.с.29-30).

Відповідачам по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить, відповідно, по 24/100 ід. ч. та 52/100 ід. ч. будинку та надвірних будівель по АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №292/03-2016 від 21.03.2016 року вбачається, що сторони по справі фактично користуються слідуючими приміщеннями:

- ОСОБА_3 приміщеннями коридору 3-1 площею 6,2 кв. м, житловою кімнатою 3-2 площею 15,4 кв. м, коморою 3-3 площею 4,6 кв. м та тамбуром (верандою) ІІ площею 3,5 кв. м;

- ОСОБА_2 приміщеннями коридору 1-1 площею 5,2 кв. м, житловою кімнатою 1-2 площею 12,8 кв. м, житловою кімнатою 1-3 площею 12,4 кв. м та тамбуром (верандою) І площею 3,5 кв. м;

- ОСОБА_4 приміщеннями коридору 2-1 площею 4,7 кв. м, коридору 2-3 площею 5,4 кв. м, кухнею 2-2 площею 7,9 кв. м, житловою кімнатою 2-4 площею 9,2 кв. м та житловою кімнатою 2-5 площею 16,1 кв. м.

Крім того, експерт звертає увагу, що приміщення житлового будинку та господарські будівлі і споруди, які відповідно до рішення Богунського районного суду м.Житомира від 14 лютого 2013 року були виділені ОСОБА_4, як власнику 52/100 частин будинку, фактично становлять 48/100 частин від житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_3 просила виділити їй приміщення згідно першого варіанту, тобто з урахуванням 1/2 частини сараю "Б".

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позовні вимоги визнали та не заперечували щодо виділу позивачу вказаних вище приміщень спірного будинковолодіння.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для виділення у власність ОСОБА_3 1/2 частини веранди ІІ площею 3,5 кв. м, жилої кімнати 3-2 площею 14,8 кв. м, вітальню 3-1 площею 6,2 кв. м, кухню 3-3 площею 4,6 кв. м, 1/2 частину сараю літ.«Б» площею 11,5 кв. м в будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1, що складає 24/100 ідеальних часток будинковолодіння вартістю 185215 грн.

Таким чином, відповідно до ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, колегія суддів враховує, що ОСОБА_2 від витрат за проведення експертизи №292/03-2016 від 21.03.2016 року не звільняється, проте звільняється від витрат по сплаті судового збору в сумі 860 грн.34 коп., які при розгляді справи понесла ОСОБА_3, оскільки є інвалідом першої групи. Відтак, згідно ч.2 ст.88 ЦПК України витрати стягуються на користь позивача з ОСОБА_2 1200 грн., а з ОСОБА_4 2060 грн.34 коп.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,314-316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 22 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Виділити у власність ОСОБА_3 1/2 частину веранди ІІ площею 3,5 кв. м, жилу кімнату 3-2 площею 14,8 кв. м, вітальню 3-1 площею 6,2 кв. м, кухню 3-3 площею 4,6 кв. м, 1/2 частину сараю літ.«Б» площею 11,5 кв. м в будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1, що складає 24/100 ідеальних часток будинковолодіння вартістю 185215 грн., відповідно до першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи №292/03-2016 від 21.03.2016 року.

Зобов'язати ОСОБА_3 для ізоляції окремих виділених частин домоволодіння та на виконання вимог ДБН по запропонованому варіанту виконати наступні переобладнання:

-пробити новий дверний проріз з подальшим влаштуванням внутрішнього дверного блоку між верандою №ІІ (площею 3,5 кв.м) та вітальнею №3-1 (площею 6,2 кв.м); житловою кімнатою №3-2 (площею 14,8 кв.м) та вітальнею №3-1 (площею 6,2 кв.м);

-в зовнішній стіні веранди №ІІ (площею 3,5 кв.м) пробити дверний проріз з подальшим влаштуванням зовнішнього дверного блоку із штукатуренням укосів;

-демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу між коридором №1-1 (площею 5,2 кв.м) та житловою кімнатою №3-2 (площею 14,8 кв.м); коридором №1-1 (площею 5,2 кв.м) та вітальнею №3-1 (площею 6,2 кв.м);

-демонтувати суміжну перегородку між житловою кімнатою №1-3 (площею 12,4 кв.м) та кухнею №1-2 (площею 12,8 кв.м);

-в житловій кімнаті №3-2 (площею 14,8 кв.м) демонтувати грубу площею 0,6 кв.м, за рахунок якої площа житлової кімнати збільшиться та становитиме 15,4 кв.м (робота фактично виконано);

-в житловій кімнаті №3-2 (площею 14,8 кв.м) та кухні №1-2 (площею 12,8 кв.м) передбачити заходи щодо влаштування електрифікованої кухні-ніші.

Стягнути на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати з ОСОБА_2 1200 грн., а з ОСОБА_4 2060 грн.34 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді