Категорія 5Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Жданкіна В.В.

Суддів: Ковальчука О.В., Марчук В.С.

При секретарі: Агеєвій Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, державного нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори Дишкант Марини Володимирівни про визнання права власності на частку в квартирі, визнання недійсним і скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.01.2016 р. , -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2014 р. ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на частку в квартирі. В позові зазначається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8 Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому на праві власності 1/2 частку трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1. При житті ОСОБА_8 заповіту не залишив, а тому на підставі ст.1261 ЦК України спадкоємцями І-ї черги за законом після його смерті стали його діти - ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Дочки ОСОБА_8 - сторони по справі, в установлений законом шестимісячний строк подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. ОСОБА_9 у встановлений законом строк не звернувся з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що не прийняв її.

21.01.2014 р. ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом І-ї Вінницької державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №2-120.

Спадщина, на яку видано дане свідоцтво складається з 1/4 частки від 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому ОСОБА_8 на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради 28.07.2005 р. згідно з рішенням №1574 від 28.07.2005 р., дублікат якого виданий виконкомом Вінницької міської ради 14.11.2013 р.

Спадкоємцями даної спадщини є також дочка покійного ОСОБА_5 на 1/4 частку від 1/2 частки зазначеної квартири і дочка ОСОБА_4 на 1/4 частку від 1/2 частки зазначеної квартири.

Позивачка, вважає, що оскільки спадкоємець покійного ОСОБА_8 - ОСОБА_10 вчасно до нотаріальної контори за прийняттям спадщини не звернувся, то він вважається таким, що спадщину не прийняв, а тому державний нотаріус повинен був видати трьом спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_8 не на 1/4, а на 1/3 частку від 1/2 частки даної квартири, чого не бажає вчинити.

Враховуючи наведене, просить розділити спадкове майно, яке не прийнято до спадкування за представленням ОСОБА_6, та яке складається з 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 між спадкоємцями, визнавши за ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 право власності кожної на 1/24 частку квартири АДРЕСА_1.

01.02.2016 р. позивачка збільшила позовні вимоги. Посилаючись на те, що 19.01.2016 р. державний нотаріус І-ї Вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. безпідставно, на думку представника позивача, видала ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку від 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, хоча раніше своєю постановою №4316/02-31 від 25.11.2015 р. відмовила ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену частку квартири, просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.01.2016 р. виданого державним нотаріусом І-ї Вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. на 1/4 частку від 1/2 частки спірної квартири.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати, як незаконне, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства та постановити нове, яким позов задоволити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.03.1978 р. ОСОБА_11 є батьком ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 236 ).

13.06.1989 р. виконавчий комітет Ленінградської районної ради народних депутатів м. Києва, розглянувши справу опікунської ради, прийняв рішення №339, яким дозволив громадянам ОСОБА_13 і ОСОБА_14 усиновити ОСОБА_12, 1978 р.н., зі зміною дитині прізвища і по-батькові. Після всиновлення: батьком є - ОСОБА_13, матір»ю - ОСОБА_14, син - ОСОБА_15.

12.09.1989 р. видано свідоцтво про народження ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, де батьками записані: батько - ОСОБА_13 , мати- ОСОБА_14 (серія НОМЕР_2) (а.с. 238).

Відповідно до частин 1,3 ст.1260 ЦК України у разі спадкування за законом усиновлений та його нащадки, з одного боку, та усиновлювач і його родичі - з другого, прирівнюються до родичів за походженням. Якщо за рішенням суду про усиновлення збережений правовий зв'язок між усиновленим та його бабою, дідом, братом та сестрою за походженням, то й разі смерті його баби, діда за походженням усиновлений має право на спадкування за правом представлення, а у разі смерті його брата, сестри за походженням - має право на спадкування як спадкоємець другої черги.

Відповідно до матеріалів спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8, копія якої є в матеріалах цивільної справи, спадкова справа розпочата 23.02.2012 р. за заявами спадкоємців І-ї черги - дочок померлого ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5

Спадкоємцям видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку від 1/2 частки квартири АДРЕСА_1: ОСОБА_4 - 12.08.2014 р. за реєстровим №2 - 1791, ОСОБА_5 - 20.01.2014 р. за реєстровим №2 - 117, ОСОБА_2 - 20.01.2014р. за реєстровим №2 - 120. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку від 1/2 частки квартири на час подачі позову не видано.

Посилаючись на зазначену обставину позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, яким просить 1/4 частку від 1/2 частки квартири, на яку не видано свідоцтво про право на спадщину за законом, розділити між дочками померлого ОСОБА_8

Разом з тим, ОСОБА_6, який мав право на вступ у спадщину, але своєчасно не звернувся до нотаріальної контори, не мав наміру відмовитись від спадщини і звернувся з позовом до Вінницького міського суду Вінницької області про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2015 р. позов ОСОБА_6 в цій частині задоволений і йому надано, як спадкоємцеві за правом представлення його померлого батька ОСОБА_11 додатковий строк терміном у два місяці з дня набуття судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його діда ОСОБА_8 (а.с. 168 - 169).

Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області від 10.08.2015 р. рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2015 р. в цій частині залишено без змін.

Вказаними судовими рішеннями ОСОБА_6 визнано спадкоємцем.

ОСОБА_6 після набуття законної сили рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2015 р. звернувся до І-ї Вінницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса І-ї Вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М,В. №4316/02-31 від 25.11.2015 р. ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку від 1/2 частки зазначеної квартири, посилаючись на те, що у ОСОБА_6 відсутні документи, що підтверджують правовий зв'язок з дідом ОСОБА_8

19.01.2016 р. державний нотаріус Дишкант М.В. повторно розглянула заяву ОСОБА_6 і видала останньому свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку від 1/2 частки частку квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.102 Кодексу про шлюб та сім'ю України, у редакції, що діяла в 1989 р. - на час прийняття рішення про усиновлення ОСОБА_6 виконавчим комітетом Ленінградської районної ради народних депутатів м. Києва, визначено, що усиновлення провадиться рішенням державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад народних депутатів на прохання особи, яка бажає усиновити дитину. З урахуванням зазначеного відсутні підстави вважати, що правовий зв'язок між усиновленим та його дідом не збережений за рішенням суду, оскільки судового рішення з цього питання прийнято не було.

Тобто, законне усиновлення ОСОБА_6 відбулось в 1989 р., не в силу постановленого судового рішення, а шляхом прийняття відповідного рішення виконавчим комітетом Ленінградської районної ради народних депутатів м. Києва.

Крім того, відповідно до матеріалів справи, матеріалів спадкової справи дочки померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 визнавали право ОСОБА_6 на спадщину, що підтверджується їх заявами до І-ї Вінницької державної нотаріальної контори, де вони в числі спадкоємців також зазначали внука померлого ОСОБА_9 (ОСОБА_6).

А тому, при видачі свідоцтва ОСОБА_6 про право на спадщину за законом на 1/4 частку від 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , державний нотаріус Дишкант М.В. обґрунтовано прийняла до уваги рішення місцевого і апеляційного суду, інші матеріали справи і дійшла до обґрунтованого висновку, який погоджується з матеріалами даної цивільної справи , а тому рішення суду перщої інстанції законне і обґрунтоване, постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підписи/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: