Справа № 572/1532/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2016 року
Сарненський районний суд Рівненської області в складі :
головуючий суддя - Товстика І.В.
при секретарі - Кудіній А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, на своє утримання,-
ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, на своє утримання.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.05.2010 року по 30.01.2014 року, мають троє малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, однак відповідач після розірвання шлюбу як батько добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, обов"язки по утриманню і вихованню дітей не виконує, діти знаходяться лише на її утриманні, також позивач вказує, що на даний час як мати перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, є непрацездатною, а тому потребує утримання від ОСОБА_2, який має можливість його надавати, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ними повноліття, стягувати з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьохрічного віку.
ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення згідно заяви.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.
Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 30.01.2014 року, яке набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 27.05.2010 року, розірваний.

Згідно свідоцтв про народження серія І-ГЮ №131603, серія І-ГЮ №163121, серія І-ГЮ №217396 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Із пояснень позивача встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами в 2014 році малолітні діти проживають з матір"ю в смт.Степань Сарненського району та перебувають на її утриманні.

Таким чином, суд вважає, що відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України відповідач ОСОБА_2, який є батьком малолітніх дітей, що проживають і знаходяться на утриманні матері, зобов'язаний утримувати їх до досягнення повноліття, а тому, враховуючи майновий стан кожного із сторін, потреби дітей дошкільного віку, визначає розмір аліментів у виді 1/2 частини його заробітку (доходу), при цьому суд не бере до уваги пояснення відповідача про те, що не є біологічним батьком сина ОСОБА_6, оскільки ним не представлено доказів на підтвердження своїх заперечень, також відповідач не скористався правом на оспорення батьківства.

Частиною 2 ст.84 Сімейного кодексу України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до положень ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом достовірно встановлено із письмових пояснень відповідача, наданих в порядку судового доручення, що на даний час ОСОБА_2 не працює, потребує коштів на лікування з приводу ДТП, не має постійного заробітку і доходу тимчасово за станом здоров"я, що не заперечила позивач в судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не може надавати матеріальну допомогу позивачці, так як не має достатнього матеріального забезпечення, в зв"язку з чим у ОСОБА_2 відсутні на момент розгляду справи підстави для виникнення права на аліменти дружини - матері, з якою проживає дитина, а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Керуючись ст.ст.76,84,180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України, ст.ст.5,6,212-215,224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, на своє утримання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, непрацюючого, ідент. номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду з 13 квітня 2016 року до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення утримання на дружину, з якою проживає малолітня дитина, відмовити.

Стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України в сумі 551 (п"ятсот п"ятдесят одну) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

СУДДЯ: .