Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Назарова М.В.
Справа № 408/6960/16-ц
Провадження № 22ц/782/863/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Лозко Ю.П., Єрмакова Ю.В.

за участю секретаря Коротенка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 22 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Біловодського селищного голови, секретаря Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області про зобовязання вчинити певні дії, визнати незаконними дії як такі, що принижують його честь гідність та ділову репутацію, стягнення моральної та матеріальної шкоди,

в с т а н о в и л а:

13.09.2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Біловодського селищного голови, секретаря Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області про зобовязання вчинити певні дії, визнати незаконними дії як такі, що принижують його честь гідність та ділову репутацію, стягнення моральної та матеріальної шкоди у сумі 6000 грн.

Ухвалою суду 4 жовтня 2016 року відкрито провадження у вказаній справі. В прийнятті додатку до позову від 08.09.2016 року щодо поділу домоволодіння на три частини відмовлено та розяснено позивачу його права на звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 16 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху у звязку з її невідповідністю вимогам ст.ст. 119-120 ЦПК України, а саме для визначення виду судочинства, в якому звертається позивач з даним позовом.

Ухвалою суду від 22 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху для сплати ним судового збору за подачу позову про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної та матеріальної шкоди, у визначений судом строк.

Одночасно у вказаній ухвалі адміністративний позов ОСОБА_2 до Біловодського селищного голови, секретаря Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області про зобовязання вчинити певні дії (надати житлу поштову адресу) повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 02.11.2016 року справу повернуто до Біловодського районного суду Луганської області для оформлення з метою виконання вимог ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Ухвалою Біловодського районного суду від 15.11.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу суду від 22.09.2016 року щодо залишення без руху його позовної заяви про захист честі, гідності ті ділової репутації зі стягненням матеріальної та моральної шкоди в сумі 6000 грн. повернуто заявнику. Вказана ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалою судді апеляційного суду Луганської області від 23.12.2016 року поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження, задоволено його клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі та відкрито апеляційне провадження.

Таким чином, предметом апеляційного перегляду по вказаній справі є лише ухвала суду від 22.09.2016 року в частині, що підлягає оскарженню про повернення адміністративного позову ОСОБА_2 до Біловодського селищного голови, секретаря Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області про зобовязання вчинити певні дії (надати житлу поштову адресу).

Вислухавши доповідача, перевіривши докази по справі, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву в частині вимог позивача ОСОБА_2 про вчинення певних дій (надання житлу поштової адреси), суд першої інстанції послався на вимоги ст. 122 ЦПК України, згідно з якою суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 заявлені, на думку суду, в порядку різних судочинств ЦПК та КАС їх розєднано та виділено позовні вимоги про зобовязання субєкта владних повноважень виконати певні дії в окреме провадження в порядку КАС та прийняте вказане рішення про повернення.

Такі висновку суду є помилковими з огляду на те, що відповідно до вимог ст. 122 ЦПК України у разі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, а не повертає її, як зазначено в оскаржуваній ухвалі. Тобто, суд припустився помилки в тому, яку саме дію за встановлення певних обставин слід вчинити.

Крім того, статтею 210 ЦПК України регламентується зміст судової ухвали. Зміст ухвали суду, що постановляється як окремий документ, складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної. У вступній частині ухвали зазначається: час і місце її постановлення; прізвище та ініціали судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвище та ініціали секретаря судового засідання; прізвища та ініціали (найменування) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмет позовних вимог. В описовій частині зазначається суть питання, що вирішується ухвалою. У мотивувальній частині ухвали суд наводить мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

В резолютивній частині зазначається висновок суду (що саме ухвалив суд), строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Проте, як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, її мотивувальна частина не відповідає вищезазначеним вимогам ст. 210 ЦПК України, оскільки взагалі не містить мотивів, з яких суд дійшов висновку про те, що позов у оскаржуваній частині є адміністративним, і що саме на це вказує, оскільки згідно розяснень, наданих у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» підставою розмежування підвідомчості справ між адміністративними судами та іншими юрисдикційними органами є чотири загальні критерії (ознаки): а) наявність правового спору чи спору про право у відповідній сфері правового регулювання; б) субєктивний склад осіб, які беруть участь у справі;

в) змістовний (предметний) склад спору; г) непоширеність юрисдикції інших юрисдикційних органів (судів) на спірні правовідносини, визначені законом.

Жодного посилання на те, з яких саме підстав суд дійшов свого висновку, ухвала суду не містить.

Оскільки суд апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції, а оскаржувана ухвала постановлена з порушенням порядку, встановленого для вирішення процесуального питання, наведене у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та передання питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 22 вересня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: