АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6700/16 Справа № 172/623/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Глущенко Н.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Пищиди М.М., Кочкової Н.О.

за участю секретаря - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини / а. с. 2-3 /.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що за час перебування у цивільному шлюбі з відповідачем, у них 23.11.2012 року народився син ОСОБА_4, який проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач не надає грошових коштів або іншої допомоги на утримання дитини, а тому вона змушена звернутись до суду.

За таких обставин, ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття / а. с. 2-3 /.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду, тобто з 02.07.2016 року, до досягнення дитиною 18 років, тобто до 23.11.2030 року.

Також, судом вирішено питання щодо судових витрат по справі / а. с. 17-18/.

З рішенням суду, в частині визначеного розміру стягнених аліментів, не погодився відповідач ОСОБА_2 і звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх зясування, порушення норм процесуального права, просив його змінити, зменшивши розмір стягнутих аліментів на утримання сина до 300 грн. на місяць, а в іншій частині залишити рішення без змін / а. с.21-22 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що, в силу ст. 309 ЦПК України, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду, в частині розміру стягнених аліментів, змінити, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтвом про народження серії І-КИ № 414972, виданого 30.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області / а. с. 6 /.

Згідно довідки № 2484 від 30.06.2016 року, виданої Васильківською селищною радою Васильківського району Дніпропетровської області, дитина проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні / а. с. 4 /.

За період січень-квітень 2016 року відповідачем здійснювалась оплата за перебування сина ОСОБА_4 у дитячому садку, що підтвердили суду першої інстанції обидві сторони.

Також, судом першої інстанції встановлено, проти чого не заперечували сторони, що відповідач ОСОБА_2 будучи працездатною особою не працевлаштований, має нерегулярний та мінливий дохід.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в твердій грошовій сумі в силу ст. 184 СК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно зависив розмір аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно, тоді як суду не були надані належні докази щодо розміру доходів ОСОБА_2, який офіційно не працевлаштований, а отже має мінливий непостійний дохід.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів щодо матеріального стану відповідача, як і не заявлялись клопотання щодо витребування таких доказів у встановленому законом порядку.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що він не має постійного місця роботи, а отримує кошти лише у весняно-літній період за рахунок ведення домашнього підсобного господарства, а взимку взагалі немає доходу. До того ж, він доглядає за своєю пристарілою матірю пенсіонеркою (пенсія якої 1240 грн.), а він за її догляд отримує соціальну допомогу в розмірі 16 грн. Отже, за своїм матеріальним станом він-відповідач не має змоги сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1500 грн. щомісячно. Однак, не зважаючи на ці обставини, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 300 грн. щомісячно / а. с. 21-22 /.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Отже, відповідач розпорядився своїми правами, визнавши позов частково, не заперечуючи проти стягнення з нього аліментів в розмірі 300 грн. щомісячно, не зважаючи на відсутність у нього постійної роботи та постійного заробітку.

Відповідачем надано суду апеляційної інстанції довідку Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації від 25.08.2016 року № 2200 згідно якої ОСОБА_2 доглядає за пристарілою особою 80 років матірю ОСОБА_5 та отримує за це грошову компенсацію в розмірі 25 грн. / а. с. 38 /.

Виходячи з дійсних обставин справи, матеріального становища відповідача, який офіційно не працює, має мінливий непостійний дохід, але який визнав позов частково (розпорядився своїми правами згідно з ч. 2 ст. 11 ЦПК України), - колегія суддів находить можливим зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина відповідача з 1500 грн. до 300 грн. щомісячно, тобто в межах тієї суми, яка була визнана відповідачем.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині визначеного розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто позивачка не позбавлена можливості звернутися до відповідних державних органів щодо отримання такої допомоги на утримання сина у звязку з тим, що з відповідача стягнені аліменти лише в розмірі 300 грн. щомісячно.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року, в частині визначеного розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - змінити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, - аліменти в розмірі 300 грн. (триста гривень) щомісячно на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_7, але зареєстрованої по вул. Березневій (Ворошилова), 23 в с. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, стягнення аліментів проводити щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 02.07.2016 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

СУДДІ: