Справа № 177/1647/16-ц
Провадження № 2-з/177/25/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н. В.

за участі: секретаря Зборівської І. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу по розписці та відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу по розписці та відшкодування матеріальної шкоди.

28.10.2016 року через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надала заяву про забезпечення позову та просила суд накласти арешт на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_3 та знаходиться у її власності, а саме на квартиру АДРЕСА_1 та на нерухоме майно, житловий будинок за адресою провулок 2-й Зелений, 9 с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

28.10.2016 року ухвалою Криворізького районного суду дніпропетровської області в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу по розписці та відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 року ухвала Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28.10.2016 року скасована та матеріали за зазначеною заявою повернуто на новий розгляд до Криворізького районного суду Дніпропетровської області. Справ надійшла до суду 22.12.2016 року.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, справа розглянута за відсутності сторін.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає поверненню заявнику з наступних законних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути, зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3)встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам;

У п.п. 3,4 постанови Пленуму Верховного Суду №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року роз'яснено, що згідно п.1, ч.1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем для підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднена виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом майнового характеру просить стягнути з відповідача заборгованість по розписці та відшкодувати матеріальну шкоду.

Отже зазначене представником позивача нерухоме майно не є предметом судового розгляду, отже такий вид забезпечення позову як накладення арешту на нього не може бути застосовано.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними.

Вказуючи на вид забезпечення позову накладення арешту на майно представник позивача, не надає відомості про його вартість, що позбавляє суд можливості вирішити питання щодо співмірності забезпечення позову заявленим вимогам.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, на підставі вище викладеного, приймаючи до уваги, що подана заява про забезпечення позову не містить всіх відомостей, необхідних для її розгляду (зокрема даних щодо вартості майна, на яке заявник просить накласти арешт, які необхідні для вирішення питання щодо співмірності виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам), суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу по розписці та відшкодування матеріальної шкоди, повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: