Справа №464/2849/16-ц
пр № 2/464/1057/16
У Х В А Л А

06.04.2016 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Чорна С.З. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати однокімнатну квартиру № 51, яка розташована у будинку № 8 по вул.Скорини у м.Львові спільною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1; здійснити поділ спільного майна подружжя виділивши у власність ОСОБА_1 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 - вартістю 500000,00 грн.; у власність ОСОБА_2 виділити 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 - вартістю 500000,00 грн.; виділити у власність ОСОБА_1 1/2 частину автомобіля марки «BMW» модель «318і», 1994р.в., д.н.з. НОМЕР_1 - вартістю 50000,00 грн., а у власність ОСОБА_2 виділити 1/2 частину автомобіля марки «BMW» модель «318і», 1994р.в., д.н.з. НОМЕР_1 - вартістю 50000,00 грн.

Згідно п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. Пунктом 2 ч.1 ст.80 ЦПК України визначено, що ціною позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування є вартість цього майна; у позовах про право власності на нерухоме майно дійсною вартістю нерухомого майна. При цьому, в силу положень пунктів 5, 6 ч.2 ст.119 ЦПК України, дійсна вартість спірного майна повинна бути підтверджена відповідними документами (доказами). У відповідності до п.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Самостійно визначена позивачем ціна позову, яка по суті повинна визначатись з реальної вартості предмету даного позову, яким є спірне майно квартири АДРЕСА_1 та автомобіль марки «BMW» модель «318і», 1994р.в., д.н.з. НОМЕР_1, за відсутності належних доказів (документів) про вартість такого майна, позбавляє суд можливості вірно визначити розмір судового збору, який повинен бути сплачений виходячи із ціни даного позову.

При цьому, слід розяснити, що відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, поняття якої є за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості. При визначені вартості майна на який особа має намір набути права власності слід керуватись Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Позивач, відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України, повинен провести оцінку нерухомого майна, на яке він просить визнати за собою право власності, звернувшись до відповідного експерта (оцінщика), надавши суду звіт (висновок про ринкову оцінку вартості нерухомого майна), або ж інший визначений чинним законодавством документ, який посвідчує/визначає дійсну вартість спірного майна.

Водночас, відповідно до положень ст.82 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі. Отже, підставою для відстрочення сплати судового збору може бути лише майновий стан сторони. Проте, заявлене позивачем в своєму позові клопотання про відстрочення сплати судового збору жодними конкретними та фактичними даними (документами) щодо перебуванням у скрутному матеріальному становищі не підтверджене, що не дає підстав для винесення відповідної ухвали суду.

Крім того, за вимогами пунктів 5, 6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява, окрім інших даних, повинна містити викладення обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, зазначаючи докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, проте позивач у своїй позовній заяві не навів та до матеріалів не долучив жодних фактичних доказів (фактичних даних, документів) щодо належності на праві власності сторонам спірного майна.

Враховуючи наведене, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, шляхом подання позовної заяви з дотриманням вимог ст.ст.119 ЦПК України та сплати судового збору в розмірі визначеному у відповідності Закону України «Про судовий збір» з долученням оригіналу платіжного документу до матеріалів позову.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 293 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ спільного майна подружжя залишити без руху, надавши строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали суду, для усунення недоліків заяви.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

На ухвалу в частині визначення розміру судових витрат може бути подано апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Чорна С.З.