Справа № 379/1737/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016 року Таращанський районний суд Київської області

в складі:

головуючого: Бойка М.Г.,

при секретарі: Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Відродження» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та пояснили суду, що позивачці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія КВ № 074895 від 23 грудня 2003 року належить земельна ділянка площею 2,0820 га, що розташована на території Великоберезянської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства.

Восени 2015 року позивачка звернулася до відповідача з приводу виділення в натурі даної земельної ділянки для власного використання за призначенням в звязку з тим, що договір оренди земельної ділянки не укладався.

Проте, позивачці у відповідь на це працівниками відповідача у вересні місяці 2015 року було надано примірник договору оренди даної земельної ділянки № 563 від 01.06.2012 року, згідно якого позивачка передала відповідачу належну їй відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія КВ № 074895 від 23 грудня 2003 року земельну ділянку площею 2,0820 га в оренду строком на пять років. Також було надано акт прийому-передачі даної земельної ділянки.

Строк дії договору розпочався з дати державної реєстрації 14.11.2012 року і закінчуватиметься 14.11.2017 року. Отже, на день подання позову договір діє.

Позивачка стверджує, що підпис від її імені в даному договорі оренди земельної ділянки виконано не нею, а іншою невідомою особою.

Відповідно до Висновку експертів № 1289/1290/16-32 від 12.03.2016 року за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1, в графі «Орендодавець» договору оренди земельної ділянки № 563 від 01.06.2012 року та акті прийому-передачі земельної ділянки від 01.06.2012 року, виконано не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням її підпису.

Позивачка дійсно отримувала плату за фактичне користування земельною ділянкою, проте про існування договору оренди земельної ділянки не знала, оскільки його не підписувала, а тому досягати будь-яких істотних умов договору не могла. На праві власності їй належить земельна ділянка, якою користується відповідач, а тому за користування земельною ділянкою отримувала орендну плату.

Просять суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 563 від 01.06.2012 року, укладений між позивачкою та відповідачем; стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн і за проведення судово-почеркознавчої експертизи в розмірі 2679,60 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі і пояснила, що договір оренди земельної ділянки № 563 від 01.06.2012 року між позивачкою та відповідачем укладений, хоча експертиза і визнала, що підпис не позивачки.

Так, позивачці з 25.12.2003 року належить земельна ділянка площею 2,0820 га, що розташована на території Великоберезянської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства.

Позивачка в позові посилається на те, що плату за фактичне користування земельною ділянкою отримувала беручи до уваги ст. 764 ЦК України. «Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму».

Стаття, що коментується, передбачає, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору без повторного його укладення, то при відсутності заперечень сторін протягом одного місяця, договір вважається продовженим на невизначений строк. Підставою припинення договору є закінчення строку дії договору за умови, що наймодавець зажадає повернення йому майна. При відсутності такої вимоги договір не припиняється. Форма договору найму передбачена усна або письмова.

Вимоги ж до договору оренди землі, який укладений між позивачем по справі та ТОВ «Відродження» зазначені в Законі України «Про оренду землі», який визначає, що даний договір укладається в письмовій формі. Іншої форми укладення не зазначено. Статтею 5 цього ж Закону передбачено, що орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на, підставі договору оренди належить право, володіння і користування земельною ділянкою. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. При закінченні такого договору потрібно зафіксувати факт поновлення договору шляхом укладення додаткової угоди, або укладення нового договору в обов'язковому порядку. Договори оренди землі не передбачають автоматичного поновлення.

Позивач необгрунтовано посилається на ст. 764 ЦК України, так як договір найму має важливі суттєві відмінності від договору оренди землі який укладений і діє на даний час між ТОВ «Відродження» та позивачкою.

Позивачка в позові посилається на те, що плату за використання її землі отримувала без договору оренди, керуючись ст. 206 ЗК України «Плата за землю». Дана стаття регламентує сплату земельного податку. Суб'єктом сплати земельного податку є орендодавець - власник земельної ділянки, ст. 287 ПКУ зазначає, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (сертифікат). За загальним правилом орендну плату за земельні ділянки зобовязані сплачувати орендарі, а земельний податок - власники земельних ділянок, земельних часток (паїв). ТОВ «Відродження» даний податок утримує та сплачує з нарахованого доходу за оренду землі, що підтверджується довідкою.

На основі вищезазначених статей можна зробити висновок, що заявлений позивачкою факт про отримання нею плати за використання землі без договору оренди є необгрунтованим.

Позивачка безпідставно посилається на статтю 206 ЗК України і підміняє поняття плата за землю з орендною платою, яку виплачує їй орендар з 2012 року за користування земельною ділянкою, умови, строки виплати та розмір якої також визначений в договорі оренди.

За змістом статей 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати в установленому розмірі. Дана орендна плата позивачці виплачувалась щорічно в повному обсязі, що підтверджується Довідками та відповідними відомостями отримання орендної плати за період із 2012 по 2015 роки.

Також позивачка посилається на ч. 3 ст. 203 ЦК України - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Вважає, що як заявляє позивачка, відсутність її підпису на договорі оренди не спростовує факту неодноразового одержання нею орендної плати та свідчить про вчинення нею дій, спрямованих на схвалення й виконання умов спірного договору оренди земельної ділянки.

Частиною 5 статті 203 ЦК України, на яку посилається позивачка, передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Для позивачки такими наслідками є щорічне отримання орендної плати від орендаря за користування її землею. А для господарства таким наслідком є використання землі орендодавця.

Позивачка також не навела які саме порушені її права та охоронювані законом інтереси у звязку з підписанням спірного договору.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 грудня 2013 року розглянув справу № 6-94 цс 13, предметом якої був спір про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого однією з обовязкових умов визнання договору недійсним є порушення у звязку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Крім того, представник відповідача подав до суду заяву про застосування строків позовної давності з мотивів того, що із дати укладення договору оренди земельної ділянки № 563 01.06.2012 року почав спливати термін позовної давності щодо недійсності спірного договору, тривалість якого три роки.

Просить суд відмовити у задоволенні позову також з підстав пропущення строку позовної давності.

Свідок ОСОБА_2 підтвердила той факт, що позивачка лише у вересні 2015 року дізналася про існування договору оренди її земельної ділянки № 563 від 01.06.2012 року і що у вказаному договорі стоїть не її підпис.

Судом встановлено, що є договір оренди земельної ділянки № 563 від 01.06.2012 року, укладений між позивачкою - ОСОБА_1 та ТОВ «Відродження», згідно якого позивачка передала відповідачу належну їй відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія КВ № 074895 від 23 грудня 2003 року земельну ділянку площею 2,0820 га у оренду строком на пять років.

Строк дії договору розпочався з дати державної реєстрації 14.11.2012 року і закінчувався 14.11.2017 року. Отже, на день подання позову договір діє.

Восени 2015 року позивачка звернулася до відповідача з приводу виділення в натурі даної земельної ділянки для власного використання за призначенням в звязку з тим, що договір оренди земельної ділянки не укладався.

Проте, у відповідь на це працівниками відповідача у вересні місяці 2015 року позивачці було надано примірник договору оренди даної земельної ділянки № 563 від 01.06.2012 року, згідно якого позивачка передала відповідачу належну їй відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія КВ № 074895 від 23 грудня 2003 року земельну ділянку площею 2,0820 га в оренду строком на пять років. Також було надано акт прийому-передачі даної земельної ділянки.

Позивачка категорично стверджує, що вказаний договір не укладала та його не підписувала.

Відповідно до Висновку експертів № 1289/1290/16-32 від 12.03.2016 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1, в графі «Орендодавець» договору оренди земельної ділянки № 563 від 01.06.2012 року та акті прийому-передачі земельної ділянки від 01.06.2012 року, виконано не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням її підпису.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.

Частини 1 та ч. 3 ст. 203 ЦК України передбачають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У Постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-94цс13 викладено правову позицію щодо визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, яка полягає в наступному. Відповідно до ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавців у звязку з відсутністю в договорах оренди умов, передбачених ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також зясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Представник відповідача стверджує, що договір укладався, оскільки позивачка своєчасно отримувала всі ці роки з 2012 по 2015 орендну плату, а господарство використовувало земельну ділянку, тому як зі сторони відповідача та і зі сторони позивачки виконувалися умови договору оренди земельної ділянки, тобто їхні дії були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені договором оренди земельної ділянки.

Суд не бере до уваги цю обставину як підставу відмови у задоволенні позову в звязку з тим, що даний договір підписувався не позивачкою, а тому у момент його укладення було відсутнє вільне волевиявлення позивачки щодо укладення договору, яке б відповідало її внутрішній волі, що є обовязковою умовою укладення договору оренди земельної ділянки.

Отримання позивачкою орендної плати є зрозумілим, оскільки їй на праві власності належить земельна ділянка, яка використовувалася відповідачем. Проте, це не є підтвердженням того, що вона укладала договір оренди і її дії були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені договором оренди земельної ділянки. Крім того, посилання відповідача на Постанову Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-94цс13 щодо того, що сторонами договору досягнуто усіх істотних умов, а визнання договору недійсним з формальних підстав неможливо суперечить обставинам справи, оскільки згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи позивачка не підписувала даний договір оренди земельної ділянки, а тому і досягнення істотних умов договору з її сторони є неможливим.

В звязку з існуванням даного договору оренди земельної ділянки позивачка позбавлена можливості вільно розпоряджатися своєю земельною ділянкою, а саме самостійно її обробляти.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Відродження» підлягають задоволенню, як такі, що підтверджуються матеріалами справи та наданими доказами, оскільки в ході судового розгляду знайшла підтвердження та обставина, що ОСОБА_1 не підписувала вищезазначений договір, а значить і не укладала його.

Крім того, представник відповідача просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Проте судом встановлено, що позивачка довідалася про порушене своє право в вересні 2015 року, отримавши тоді від працівників ТОВ «Відродження» у відповідь на її заяву про виділення їй земельної ділянки в натурі договір оренди її земельної ділянки № 563 від 01.06.2012 року та виявила, що у вказаному договорі стоїть не її підпис, що підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_2. До цього часу вона не могла знати про існування договору, оскільки відповідно до висновку експерта підпис у договорі їй не належить, а тому строк позовної давності починає свій перебіг з моменту, коли особа узнала про порушене право, в даному випадку з вересня 2015 року, а тому строк позовної давності позивачкою не пропущений.

Указані обставини встановлені з пояснень сторін по справі, показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Судові витрати понесені позивачкою по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. та по оплаті судово-почеркознавчої експертизи в розмірі 2679,60 грн у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 10, 15, 57-61, 86, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 212-215, 257, 261, 267, 761, 792 ЦК України, ст.ст. 78, 79, 124-126, 158 Земельного кодексу України, ст. 13-16, 33 Закону України «Про оренду землі», Постановою Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-94 цс 13, ЗУ «Про судовий збір», суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 563 від 01.06.2012 року укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. та витрати по оплаті судової почеркознавчої експертизи в розмірі 2679,60 грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особою, що не була присутня у судовому засіданні з дня отримання копії цього рішення, апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ________________