Номер справи 220/1027/15-ц
Номер провадження 4-с/220/2/16
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2016 року смт Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ступіна І.М.,

при секретарі Черняєвої С.П.

розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «комерційний банк «Південкомбанк» до В.о. начальника відділу ДВС Калінінського РУЮ на постанову і дії державного виконавця ,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду із вищевказаною скаргою у якій просить скасувати Постанову в.о. начальника відділу ДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 05.02.2016 року та зобов'язати відділ ДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку прийняти до виконання Виконавчий лист Великоновосілківського районного суду Донецької області у справі №220/1027/1 5-ц від 14 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 457,19 (вісім тисяч чотириста пятдесят сім) доларів США 19 центів, що в еквіваленті становить 201 036,00 (двісті одна тисяча тридцять шість) гривень 00 копійок.

Свої позовні вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 27.01.2016 року він звернувся до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (надалі - УДВС ГТУЮ у Донецькій області) із заявою про відкриття виконавчого провадження (№09/270 від 27.01.2016) на підставі Виконавчого листа Великоновосілківського районного суду Донецької області у справі № 220/1027/15-ц від 14 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 (надалі - Боржник) на користь ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 457,19 (вісім тисяч чотириста пятдесят сім) доларів США 19 центів, що в еквіваленті становить 201 036,00 (двісті одна тисяча тридцять шість) гривень 00 копійок.

15.02.2016 року скаржником отримано Супровідний лист відділу ДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку, підписаний в.о. начальника відділу ОСОБА_1, до якого додавалася Постанова в.о. начальника відділу ДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку ОСОБА_1 від 05.02.2016 року про відмову у відкриття виконавчого провадження відносно боржника у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Постанова про відмову у відкритті ВП).

Однак, скаржник не погоджується з Постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження відносно боржника - ОСОБА_2, так як вважає її необгрунтованою, незаконною, та такою, що порушує права Стягувача, прийнятою безпідставно, з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Враховуючи правову позицію висловлену Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (надалі - Постанова ПВССУ №6 від 07.02.2014), відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з абзацом 1 п. 12 та п. 13 Постанови ПВССУ №6 від 07.02.2014 скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦИК), незалежно від місця виконання судового рішення; скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження.

Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 129 Конституції України рішення суду є обовязковим до виконання.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно вимог ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, якими є зокрема видані судами виконавчі листи.

Згідно зі статтею 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим ним Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

її за заявою стягувана або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідна заява Стягувачем була направлена до УДВС ГТУЮ у Донецькій області 27.01.2016 року за вих. № 09/270, до якої додавався оригінал Виконавчого листа Великоновосілківського районного суду Донецької області у справі №220/1027/15-ц від 14 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 457,19 (вісім тисяч чотириста пятдесят сім) доларів США 19 центів, що в еквіваленті становить 201 036,00 (двісті одна тисяча тридцять шість) гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувану.

Згідно з ч. З, 4, 5, 6, 7 ст. 20 Закону державний виконавець вправі провадити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

У разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт. Виконавчі дії за дорученням проводяться у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту надходження до відділу державної виконавчої служби відповідної постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження, у якому винесено цю постанову. За результатами проведених дій складається акт, що направляється державному виконавцю, який виніс постанову.

У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

У разі якщо у процесі виконавчого провадження з'ясувалося, що майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, недостатньо для задоволення в повному обсязі вимог стягувана, але майно боржника виявлено на території іншого органу державної виконавчої служби, державний виконавець звертає стягнення на таке майно в порядку, передбаченому цим Законом, за погодженням з начальником відділу державної виконавчої служби, якому він підпорядкований, та за умови, шо стягувач авансує витрати на організацію та проведення виконавчих дій. Про вчинення виконавчих дій на території іншого органу державної виконавчої служби державний виконавець повідомляє начальникові такого органу. У разі якщо стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій на території іншого органу державної виконавчої служби, державний виконавець звертає стягнення на наявне майно боржника і після розподілу стягнутих коштів, якщо їх обсяг недостатній для задоволення в повному обсязі вимог стягувача, надсилає виконавчий документ до органу державної виконавчої служби за місцезнаходженням іншого майна боржника.

Однак в.о. начальника відділу ДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку ОСОБА_1 не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області у справі №220/1027/15-ц. так як виконавче провадження відносно боржника не було відкрито, чим грубо порушено норми чинного законодавства.

Виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

В супереч нормам чинного законодавства в.о. начальника відділу ДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку ОСОБА_1 неправомірно відмовив в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання Виконавчого листа Великоновосілківського районного суду Донецької області у справі №220/1027/15-ц від 14 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 457,19 (вісім тисяч чотириста пятдесят сім) доларів США 19 центів, що в еквіваленті становить 201 036.00 (двісті одна тисяча тридцять шість) гривень 00 копійок.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави відмови у відкритті виконавчого провадження. Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Виконавчий лист та Заява про відкриття виконавчого провадження відповідають вимогам, встановлених чинним законодавством та були подані до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням скерувати зазначений

виконавчий лист Великоновосілківського районного суду Донецької області до відділу ДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку за належністю до виконання та з метою здійснення виконавчий дій стосовно зазначеного виконавчого листа, були направлені за місцем реєстрації Боржника, в межах строку, встановленого нормами чинного законодавства та за підвідомчістю встановленою п. 2 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження вмотивована п.8 ч. 1 ст. 26 Закону, яка передбачає наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Додатково в.о. начальника відділу ДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку ОСОБА_1 у Постанові про відмову у відкритті ВП повідомляється про те, що Законами України «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення АТО, та осіб, які проживають у зоні проведення АТО або переселилися з неї під час її проведення.

Однак, жодним із зазначених законів не заборонено відкриття виконавчого провадження відносно боржників - суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення АТО, та осіб, які проживають у зоні проведення АТО або переселилися з неї під час її проведення.

Також, в.о. начальника відділу ДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку ОСОБА_1 у Постанові про відмову у відкритті ВП повідомляється про те, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р затверджено перелік населених пунктів (зона АТО), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, у зв'язку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014р. було зупинено Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014р., але постановою окружного Адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. по справі №826/1 8327/14 Розпорядження Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11,2014р. було визнано не чинним. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. по справі №826/18327/14 була залишена без змін. Але, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.04.2015р. виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. до розгляду касаційної скарги у Вищому адміністративному суду України зупинено.

За таких підстав, на сьогодні не визначені населені пункти, на території яких проводиться антитерористична операція.

Однак, дане обгрунтування відмови у відкритті виконавчого провадження не визначене сг. 26 Закону України «Про виконавче провадження» як підстава відмови у відкритті виконавчого провадження.

Враховуючи вище викладене, в.о. начальника відділу ДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку ОСОБА_1 неправомірно виніс Постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 05.02.2016 з примусового виконання виконавчого листа Великоновосілківського районного суду Донецької області у справі №220/1027/15-ц від 14 грудня 2015 року, не виконуючи та грубо порушуючи свої прямі обов'язки, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Від представника скаржника до суду надійшла заява відповідно до якої вимоги викладені у скарзі підтримує у повному обсязі просить їх задовольнити та винести заочне рішення у звязку із неявкою відповідача, розглянути справу у його відсутність.

В судове засідання відповідач повторно не зявивсь, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги скаржника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Враховуючи правову позицію висловлену Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (надалі - Постанова ПВССУ №6 від 07.02.2014), відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з абзацом 1 п. 12 та п. 13 Постанови ПВССУ №6 від 07.02.2014 скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦИК), незалежно від місця виконання судового рішення; скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження.

Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 129 Конституції України рішення суду є обовязковим до виконання.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно вимог ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, якими є зокрема видані судами виконавчі листи.

Згідно зі статтею 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим ним Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

її за заявою стягувана або його представника про примусове виконання рішення;

На підставі та керуючись ст.ст.208-210, 383, 387, 389 ЦПК України, ст.ст. 19, 129 Конституції У'країни, ст.ст. 11, 17, 19, 20, 25, 26, 82 Закону України «Про виконавче провадження», Постановою ПВССУ №6 від 07.02.2014, ст. 14, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «комерційний банк «Південкомбанк» до В.о. начальника відділу ДВС Калінінського РУЮ на постанову і дії державного виконавця задовільнити.

Скасувати Постанову в.о. начальника відділу ДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 05.02.2016.

Зобов'язати Відділ ДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку прийняти до виконання Виконавчий лист Великоновосілківського районного суду Донецької області у справі №220/1027/1 5-ц від 14 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 457,19 (вісім тисяч чотириста пятдесят сім) доларів США 19 центів, що в еквіваленті становить 201 036,00 (двісті одна тисяча тридцять шість) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ступін І.М.