З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі
головуючої судді Сарай А.І.
при секретарі Струтинська Н.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за невиконання умов договору,
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за невиконання умов договору.
Позов мотивує тим, що 02.06.2012 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений нотаріально посвідчений попередній договір, зареєстрований в реєстрі № 927, за яким відповідач зобовязався продати позивачу, а позивач зобовязався купити у відповідача житловий будинок № 93, який розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Горянська.
Водночас, відповідач порушив умови п. 1 нотаріально посвідченого попереднього договору від 02.06.2012 р., який передбачає, що договір купівлі-продажу має бути укладений та нотаріально посвідчений не пізніше 02.09.2012 р., однак по теперішній час відповідач відмовляється в укладенні основного договору купівлі-продажу.
Пунктом 5 нотаріально посвідченого договору про внесення змін до попереднього договору від 02.08.2012 р. передбачено, що у разі якщо відповідач буде відмовлятися (ухилятися) від укладення договору купівлі-продажу у визначений попереднього договору термін, відповідач зобовязується повернути позивачу отриманий від нього аванс, а також сплатити пеню у розмірі 200 % від суми авансу.
Крім того, позивач неодноразово звертався до відповідача з листами, за якими просив відповідача укласти з ним основний договір купівлі-продажу, однак не отримував жодної відповіді від нього.
Відповідач порушив у односторонньому порядку зобовязання, яке виникло на підставі укладених вище вказаних договорів щодо не укладення основного договору купівлі-продажу у визначений попереднього договору термін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 подав письмову заяву, відповідно до якої не заперечує щодо заочного розгляду справи та просить розглянути справу у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні не зявився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи і направленням йому пакету документів вказаного позову, суд звертався з судовим дорученням про надання відповідної правової допомоги до компетентного органу іноземної держави, на виконання якого від Ломоносовського районного суду Ленінградської області Російської Федерації повернувся пакет документів по даному позову з повідомленням про вручення судових документів із зазначенням причини невручення документів неявка особи в суд по виклику.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 2 червня 2012 року між відповідачем ОСОБА_2 (продавець) та позивачем ОСОБА_1 (покупець) було укладено попередній договір, посвідчений 2 червня 2012 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 927, відповідно до п. 1 якого продавець зобовязується продати покупцеві, а покупець зобовязується купити у продавця обєкт нерухомості, а саме: житловий будинок № 93 в м. Ужгород по вул. Горянській, Закарпатської області. Сторони домовляються, що договір купівлі-продажу має бути укладено та нотаріально посвідчено не пізніше 2 вересня 2012 року. На день підписання договору купівлі-продажу продавцем мають бути підготовлені та зібрані (отримані) усі документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, в тому числі при необхідності, оформлення опікунської ради (а.с. 4).
Пунктом 5 попереднього договору передбачено, що у разі якщо продавець буде відмовлятися (ухилятися) від укладення договору купівлі-продажу у визначений у п. 1 цього попереднього договору (чи додатково погоджених) умовах, він зобовязується повернути покупцеві отриманий від нього аванс, а також сплатити пеню у розмірі 100 % від суми авансу, переданого за цим попереднім договором. Передача всієї суми (суми авансу та пені) буде здійснена не пізніше 3 діб з моменту отримання продавцем вимоги, заявленої у будь-якій формі.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 8 жовтня 2012 року, що набрало законної сили, за ОСОБА_2 визнано право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований у м. Ужгород, вул. Горянська, 93 Закарпатської області, в порядку спадкування по заповіту за померлим ОСОБА_5 (а.с. 6, 7).

Рішення про державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок на підставі рішення суду було прийнято 23 жовтня 2012 року, що стверджується витягом про державну реєстрацію прав КП «БТІ м. Ужгорода» (а.с. 8).

Встановлено, що у визначену дату основний договір купівлі-продажу укладений та підписаний сторонами не був.

З повторного листа ОСОБА_1 від 23 березня 2015 року, адресованого ОСОБА_2, вбачається, що позивач просив прибути відповідача до м. Ужгорода та завершити умови договору, які на останнього покладені, отримати гроші та передати будинок у власність позивача. Даний лист отримано відповідачем згідно повідомлення про вручення поштового відправлення 16 квітня 2015 року (а.с. 9).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 570 ЦК України встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (ч. 2 ст. 570 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобовязання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.

У разі припинення зобовязання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню (ч. 3 ст. 571 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Матеріалами справи встановлено, що сума грошових коштів в розмірі 112000 грн., що є еквівалентом 14000 доларів США, яка була передана позивачем відповідачеві в рахунок забезпечення зобовязань, за правовою природою є авансом, про що зазначено сторонами у попередньому договорі та договорі про внесення змін до нього, та взяті на себе зобовязання по укладенню договору купівлі-продажу нерухомого майна відповідач не виконав, тому вказані грошові кошти підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобовязання сталося з вини кредитора, він зобовязаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму в розмірі завдатку або його вартості.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені за невиконання умов попереднього договору (пункт 5 попереднього договору) є підставними та також підлягають до задоволення.

Водночас, згідно предявлених позовних вимог ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача грошові коштів в розмірі 14000 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України на день подання цього позову (22.28 грн./долар США) становить 311928.19 грн. в рахунок повернення авансу та стягнути 28000 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України на день подання цього позову (22.28 грн./долар США) становить 623856.38 грн. в рахунок відшкодуванні пеня.

Однак, як було встановлено судом, у пункті 5 попереднього договору, з внесеними змінами до нього згідно договору від 2 серпня 2012 року, підписаного сторонами, останні обумовили між собою, що у разі якщо відповідач буде відмовлятися (ухилятися) від укладення договору купівлі-продажу у визначений у п. 1 цього попереднього договору термін та на вищезазначених (чи додатково погоджених) умовах, він зобовязується повернути позивачеві отриманий від нього аванс, а також сплатити пеню у розмірі 200 % від суми авансу, переданого за цим попереднім договором.

Таким чином, з урахуванням наведеного суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення саме отриманий від ОСОБА_1 аванс гроші у сумі 112000 грн., що є еквівалентом 14000 доларів США на день підписання попереднього договору, а також пеня у розмірі 200 % від суми авансу, переданого за цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене та те, що відповідач порушив умови попереднього договору та не уклав основний договір у визначений строк, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 112000 грн. в рахунок повернення авансу за невиконання умов нотаріально посвідченого попереднього договору від 2 червня 2012 року та грошових коштів в розмірі 224000 грн. в рахунок відшкодування пені за невиконання умов вказаного договору.

Судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 11, 509, 526, 546, 547, 570, 571, 610, 611, 635 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 112000 (сто дванадцять тисяч) гривень в рахунок повернення авансу за невиконання умов нотаріально посвідченого попереднього договору від 2 червня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 927.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 224000 (двісті двадцять чотири тисячі) гривень в рахунок відшкодування пені за невиконання умов нотаріально посвідченого попереднього договору від 2 червня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 927.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Ужгородським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.