Справа № 703/4456/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Гудзюка І.В.

при секретарі Покотиленко І.В.,

за участю представників:

позивачки - адвоката ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_5, приватний нотаріус Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання права власності на спадщину,-

встановив:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадщину після смерті 07 вересня 2012 року свого батька ОСОБА_7 До складу спадщини входить 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (колишня Кронштадська) в м. Смілі Черкаської області, а також 1/2 частина грошових вкладів на картковому та депозитних рахунках у Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк", відкритих на імя померлого ОСОБА_7

Спадкоємцями першої черги після смерті батька були позивачка ОСОБА_4, дружина померлого відповідачка по справі ОСОБА_2, друга дочка померлого ОСОБА_5 та мати померлого ОСОБА_8 Останні два спадкоємця відмовилися від спадщини на користь ОСОБА_4

За життя ОСОБА_7 склав заповідальні розпорядження на зазначені грошові вклади на імя ОСОБА_4 Проте, між позивачкою ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_9, виник спір про розмір часток у спадковому майні.

Постановою приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 27 грудня 2013 року ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки існували розбіжності в прізвищі померлого батька. При цьому нотаріус повідомила, що помилок при заведенні спадкової справи нею не допущено, а зміни до спадкової справи внести неможливо, оскільки дружині померлого ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким остання є власником 1/8 частини квартири та 1/2 частини депозитного вкладу. Ураховуючи викладене, на час звернення до суду ОСОБА_4 просила задовольнити її позовні вимоги і визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 грудня 2013 року, видані на ім'я ОСОБА_2; визнати за нею право власності у порядку спадкування на грошові кошти, які знаходяться на картковому і депозитних рахунках у Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк", в загальній сумі 72 068 грн. 05 коп., а також визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 2/8 частин квартири АДРЕСА_1 (колишня Кронштадська) в м. Смілі.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року її позов задоволено частково: визнано за позивачкою право власності на 3/8 частин спадкової квартири та на 7/8 частин від 1/2 частини грошових вкладів, що знаходяться на депозитних рахунках у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк", відкритих на ім'я ОСОБА_10; в решті позову відмовлено; вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалою від 01 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, зазначені рішення Смілянського міськрайонного суду та апеляційного суду Черкаської області скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення першої та апеляційної інстанції, ВССУ, поміж іншого, зазначив, що суд апеляційної інстанції всупереч вимогам статті 10 ЦПК України не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не роз'яснив позивачці, що оскільки для оформлення прав на спадщину необхідно встановити факт родинних відносин її із померлим батьком, то вона має право в справі, яка розглядається, заявити такі вимоги, незалежно від того, що раніше її заяву про встановлення цього юридичного факту залишено без розгляду.

За таких обставин, згідно останньої заяви про уточнення своїх позовних вимог (зареєстровано 03 серпня 2016 року) ОСОБА_4 просить суд:

- встановити факт родинних відносин стосовно того, що померлий 07 вересня 2012 року ОСОБА_7 є її рідним батьком;

- встановити факт того, що за життя батькові ОСОБА_7 та його дружині ОСОБА_2 належало свідоцтво про право власності на житло від 22 січня 1999 року, згідно якого їм в рівних частках належала квартира АДРЕСА_2;

- визнати за нею, ОСОБА_4, право власності в порядку спадкування за законом на 3/8 частин квартири АДРЕСА_2 та право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ «Приват Банк» на імя померлого батька.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги позивачки фактично визнала повністю. Разом з тим, в частині визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину грошових вкладів за заповідальним розпорядженням спадкодавця, просила в позові відмовити, оскільки ці кошти вже отримані ОСОБА_4 за рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року, яке в подальшому було скасовано.

Третя особа ОСОБА_5 проти задоволення позову не заперечувала, просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Третя особа ОСОБА_8 ухвалою суду від 11 липня 2016 року виключена із кола учасників процесу, у звязку із смертю 11 травня 2016 року.

Третя особа - приватний нотаріус Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_6 в своєму письмовому поясненні зазначила, що при видачі нею свідоцтв про право на спадкове майно були дотримані норми чинного законодавства, а зі змісту позовних вимог вбачається, що спір полягає лише у відмінностях прізвища спадкодавця, зазначеного в правовстановлюючих документах.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4, викладені в останній редакції її позову (зареєстровано 03 серпня 2016 року), підлягають до задоволення з наступних підстав.

7 вересня 2012 року помер ОСОБА_10, про що 10 числа того ж місяця і року складено відповідний актовий запис №661.

Висновком відділу РАЦС по м. Смілі від 22 листопада 2012 року за заявою ОСОБА_5 - дочки померлого, до цього актового запису внесено зміни, відповідно до якого прізвище померлого «Мірошниченко» змінено на «Мирошніченко». На підставі цього висновку 27 листопада 2012 року за тим же номером актового запису видане повторне свідоцтво про смерть на це прізвище.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 1999 року, виданого органом приватизації Шевченківського відділку Одеської залізниці, квартира АДРЕСА_3 (на даний час вулиця Горліса-Горського) в м. Смілі Черкаської області належить в рівних частках подружжю ОСОБА_11 та ОСОБА_9.

Відповідно до договору SAMDN3033 у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» на імя ОСОБА_11 на депозитному рахунку №9645 станом на 17 квітня 2013 року поточна сума вкладу становила 35631 грн. 40 коп., а відповідно до договору SAMDN82652 на депозитному рахунку №9958 сума вкладу становила 36414 грн. 88 коп. На ці грошові заощадження вкладник склав заповідальне розпорядження на імя дочки - ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про одруження № 445993 серія І-СР 27 березня 1987 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12 одружилися і після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище «Мірошніченко».

Таким чином, ОСОБА_7 є чоловіком відповідачки ОСОБА_2 та батьком позивачки ОСОБА_4, які відповідно до закону є спадкоємцями першої черги спадкового майна, яким є зазначена 1/2 частини квартири та 1/2 частина грошових вкладів, що залишилися після смерті спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, частки якого у разі його поділу є рівними (ч.1 ст. 70 цього кодексу).

Тому відповідачка, як дружина спадкодавця, має право на 1/2 частину спірної квартири та таку ж частину грошових вкладів.

Така ж частина спірної квартири та грошових вкладів є спадковим майном.

Приватний нотаріус ОСОБА_6 13 грудня 2013 року по спадковій справі № 94/2012 видала ОСОБА_2, як дружині спадкодавця, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку, а саме на 1/8 частину квартири АДРЕСА_3 (на даний час вулиця Горліса-Горського) в м. Смілі Черкаської області. Свідоцтво про право на спадщину на 3/8 частини цієї квартири не видано.

Цього ж дня нотаріус по цій же спадковій справі видала ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на спільне сумісне майно подружжя, набуте подружжям за час шлюбу - 1/2 частку грошових вкладів у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» на імя ОСОБА_11 на картковому рахунку №758609, залишок 21 грн. 77 коп., на рахунку №9645, поточна сума без нарахування відсотків - 35631 грн. 40 коп. та на рахунку №9958 поточна сума без нарахування відсотків - 36414 грн. 88 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України непрацездатна вдова незалежно від заповіту спадкує половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Пунктами 5.10-5.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), передбачено, що при визначенні розміру обов'язкової частки нотаріусу слід враховувати, що ч.1 ст. 1241 ЦК України встановлено, що обов'язкова частка у спадщині визначається незалежно від змісту заповіту у розмірі половини частки, яка належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом. При визначенні розміру обов'язкової частки у спадщині нотаріус враховує всіх спадкоємців за законом, які могли б бути закликані до спадкування, якби порядок спадкування не було змінено заповідачем. При визначенні розміру обов'язкової частки враховується все спадкове майно, як заповідане, так і те, що не охоплене заповітом, а також речі звичайної домашньої обстановки та вжитку. До складу спадкового майна входить і право на вклад у банку (фінансовій установі) незалежно від того, зроблено розпорядження у заповіті чи безпосередньо у банку (фінансовій установі). Якщо спадкодавець розпорядився в заповіті всім своїм майном, не вказавши при цьому обов'язкового спадкоємця, за останнім визнається право на обовязкову частку у всьому спадковому майні. Якщо заповідана лише частина спадкового майна, обов'язкова частка визначається, виходячи із вартості всього спадкового майна, але виділяється обов'язковому спадкоємцю з тієї частки спадкового майна, що залишилась поза заповітом. Якщо частка майна, що залишилась не заповіданою, менша порівняно із розміром обов'язкової частки у спадщині, обов'язковий спадкоємець отримує частку, якої не вистачає, із заповіданої частини спадкового майна. Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Також слід зазначити, що у проміжок часу, коли рішення Смілянського міськрайонного суду від 11 листопада 2014 року набрало законної сили і не було оскаржене, але в подальшому скасоване рішенням апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року, ОСОБА_4 19 січня 2015 року у Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк" отримала дві виплати як спадкоємець в розмірі відповідно 17485 грн. 42 коп. та 16 983 грн.15 коп., що становить 7/8 часток від 1/2 спадкової частини грошових вкладів у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ «Приват Банк».

Таким чином, визначальним в вирішенні спору між позивачкою та відповідачкою є визначення усієї спадкової маси та розміру обовязкової частки відповідачки.

Сторонами визначено і не оспорюється, що до складу спадщини відноситься 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 (колишня Кронштадська) в м. Смілі, вартістю 40 350 грн. (вартість усієї квартири 80700 грн.), а також 1/2 частина грошових вкладів на картковому та депозитних рахунках у Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк", що становить 36 034 грн. 02 коп. (72068,05:2).

Тобто загальна вартість спадкової маси становить 76 384 грн. 02 коп. (40350 + 36034,02).

При визначенні розміру обов'язкової частки ОСОБА_2 слід враховувати всіх спадкоємців за законом, які могли б бути закликані до спадкування, якби порядок спадкування не було змінено заповідачем. Таких спадкоємців на час відкриття спадщини було четверо: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_8

Таким чином, розмір обовязкової частки ОСОБА_2, як непрацездатної вдови спадкодавця, становить 9 548 грн. (76384,02:4х50%).

Відповідно до п.п. 5.10-5.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок), якщо заповідана лише частина спадкового майна, обов'язкова частка визначається, виходячи із вартості всього спадкового майна, але виділяється обов'язковому спадкоємцю з тієї частки спадкового майна, що залишилась поза заповітом. Якщо частка майна, що залишилась не заповіданою, менша порівняно із розміром обов'язкової частки у спадщині, обов'язковий спадкоємець отримує частку, якої не вистачає, із заповіданої частини спадкового майна.

Вартість не заповіданої частки у спадщині становить 40 350 грн., тобто 1/2 частини квартири АДРЕСА_2.

На іншу 1/2 частини цієї квартири приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_6 13 грудня 2013 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності як пережившій дружині ОСОБА_7 частка у спільній сумісній власності подружжя, на майно набуте подружжям за час шлюбу.

На підставі цього ж свідоцтва за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частку у спільній сумісній власності подружжя, на майно набуте подружжям за час шлюбу 1/2 частину вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ «Приват Банк».

Згідно свідоцтва про право спадщини за законом від 13 грудня 2013 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/4 частку від спадкової частини квартири АДРЕСА_2, що становить 1/8 частину всієї квартири.

Тобто частка майна ОСОБА_9, що залишилася поза заповітом становить 1/4 частку від спадкової частини квартири АДРЕСА_2, що в грошовому виразі становить 10 087 грн. 50 коп. (40 350 грн.:4).

Оскільки ж вартість спадкового майна, що виділена ОСОБА_2 (10 087 грн. 50 коп.) є більшою ніж вартість обовязкової частки (9 548 грн.), тому права на обовязкову частку в грошових вкладах, які батько заповів ОСОБА_4, відповідачка не має.

Крім того, не зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_4 хоча і отримала частину грошових вкладів спадкодавця у проміжок часу, коли рішення Смілянського міськрайонного суду від 11 листопада 2014 року набрало законної сили і не було оскаржене, а саме: 19 січня 2015 року у Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк" дві виплати в розмірі відповідно 17485 грн. 42 коп. та 16 983 грн.15 коп., що становить 7/8 часток від 1/2 спадкової частини грошових вкладів у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ «Приват Банк», але в подальшому це рішення скасоване рішенням апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року.

Тому, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину вказаних спадкових грошових вкладів в порядку спадкування за заповітом, хоча реально до виплати їй буде належати грошова сума за відрахуванням вже отриманих коштів в сумі 34486 грн. 57 коп. (17485,42+16983,15).

Підсумовуючи викладене, суд вважає за необхідне: встановити факт родинних відносин стосовно того, що померлий 07 вересня 2012 року ОСОБА_7 є рідним батьком позивачки; встановити факт того, що за життя ОСОБА_7 та його дружині ОСОБА_2 належало свідоцтво про право власності на житло від 22 січня 1999 року, згідно якого їм в рівних частках належала квартира АДРЕСА_2; визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на 3/8 частин квартири АДРЕСА_2 та право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ «Приват Банк» на імя померлого батька.

Позивачка просить стягнути із відповідачки понесені нею витрати на правову допомогу адвоката ОСОБА_1, які полягали у вивченні ним матеріалів справи, нормативної бази, наданні консультацій, підготовки до судових засідань, складанні процесуальних документів, а також участі в судових засіданнях, що згідно розрахунку (т.2,а.с.169) становило близько 29 годин робочого часу. Вказані витрати, понесені позивачкою, підтверджені трьома квитанціями від 07 жовтня 2014 року, 03 серпня та 12 вересня 2016 року (т.1,а.с.66-а, т.2, а.с.167,168) в розмірі відповідно 2500, 9500 та 3540 грн. на загальну суму 15 540 грн. Зазначена сума не перевищує граничних розмірів витрат на правову допомогу, передбачених ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ» від 20 грудня 2011 року.

Разом з тим, враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи та тривалість її розгляду, похилий вік відповідачки та її матеріальний стан, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним визначити компенсацію витрат на правову допомогу за розгляд справи, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України у розмірі 10 000 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 1241, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 58-60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_5, приватний нотаріус Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання права власності на спадщину задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною дочкою ОСОБА_7, який помер 07 вересня 2012 року в м. Смілі Черкаської області.

Встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло від 22 січня 1999 року, виданого органом приватизації Шевченківського відділку Одеської залізниці на імя ОСОБА_11 та ОСОБА_9, належить ОСОБА_7 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на 3/8 частин квартири АДРЕСА_2, що належали померлому 07 вересня 2012 року ОСОБА_7 на підставі свідоцтво про право власності на житло від 22 січня 1999 року, виданого органом приватизації Шевченківського відділку Одеської залізниці.

Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину грошових вкладів у шостому Смілянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ КБ «Приват Банк», що належали померлому 07 вересня 2012 року ОСОБА_11.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 10 000 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий: І. В. Гудзюк