Справа № 139/1153/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 грудня 2016 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Коломійцевої В.І.

секретаря Мельник А.О.

за участю заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Муровані Курилівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Михайловецька сільська рада, про встановлення факту проживання однією сім'єю, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її вітчим - ОСОБА_5. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9313 га, яка розташована на території Михайловецької сільської ради. На даний час вона вирішила оформити право на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_5, проте не може цього зробити, оскільки відсутні документи, які б підтверджували їх родинні відносини. Про наявність інших спадкоємців їй не відомо.

Так, в 1975 році її мати ОСОБА_6 почала проживати у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 по АДРЕСА_1. Після того як її мати і вітчим почали проживати разом, вона ще деякий час проживала з ними в одному будинку, а в 1982 році, невдовзі після одруження, почала проживати разом зі своїм чоловіком в іншому будинку.

Проте, починаючи з 2003 року у зв'язку з поганим станом здоров'я її мати ОСОБА_6 та вітчим ОСОБА_5 почали проживати разом зі мною та її співмешканцем ОСОБА_2 в одному будинку, що підтверджується довідкою сільської ради від 29.08.2016 року.

Відтак, з цього часу вона, ОСОБА_2, її мати та вітчим проживали однією сім'єю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

02 жовтня 2007 року померла її мати ОСОБА_6, після смерті якої ОСОБА_5 залишився і надалі проживати з нею та її співмешканцем

Таким чином, оскільки вона проживала з ОСОБА_5 однією сім'єю більше 5 років до відкриття спадщини, а саме з 2003 року по 2008 рік (до самої смерті ОСОБА_5.) підтримувала з ним родинні зв'язки, просить суд встановити факт її проживання з вітчимом ОСОБА_5 однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заяву за викладених в ній обставин. Просила її задоволити.

ОСОБА_2 проти встановлення даного факту не заперечив. Підтвердив те що він разом із заявником та ОСОБА_5 проживали однією сім'єю з 2003 року до самої смерті останнього.

Представник заінтересованої особи Михайловецької сільської ради в судове засідання не з'явився, натомість подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, проти встановлення факту не заперечує (а.с.25).

Суд вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані в справі докази в їх сукупності прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с.Михайлівці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер ОСОБА_5 (а.с.11).

Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,9313 га, що знаходиться на території Михайловецької сільської ради Мурованокуриловецького району та належала померлому на праві власності на підставі державного акту серії НОМЕР_1 (а.с. 14-15).

З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 46175342 та 46175332 від 15.10.2016 року слідує, що спадкова справа на ім'я померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с. 20-23).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, кожний окремо суду показали, що вони є односельцями заявника і померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і їм достеменно відомо, що останні з 2003 року проживали у будинку дочки ОСОБА_1, вели з нею спільне господарство. ОСОБА_1 доглядала за хворими матір'ю та вітчимом, після їх смерті здійснила поховання.

Крім пояснень в судовому засіданні заявника, заінтересованої особи, свідків, факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 понад п'ять років до смерті останнього стверджується довідкою Михайловецької сільської ради № 523 від 29 серпня 2016 року, згідно якої ОСОБА_5 (1943 року народження), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року та ОСОБА_6 за життя були зареєстровані АДРЕСА_1, але з 2003 року та по день смерті фактично проживали в будинку по АДРЕСА_2 разом із донькою ОСОБА_1 та її співмешканцем ОСОБА_2, так як вони доглядали за хворими до їх смерті і хоронили їх (а.с.12).

З наданих заявником свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 05.10.2016 року (а.с. 10), копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.10.2015 року (а.с. 7), свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 25.03.1996 року (а.с. 8), свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 від 03.10.2005 року (а.с. 9) слідує, що мати заявника ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Таким чином суд вважає доведеним, що заявник проживала з ОСОБА_5 однією сім'єю з 2003 року по 2008 рік.

У період з 14.01.1981 року по 03.10.2005 року заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 (а.с. 7-8).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Крім того, згідно зі ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Суд вважає, що зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім'єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини.

Таким чином, на підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 є цілком обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 СК України, ст. 1264 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215, 256-259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, з 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: