Справа № 128/2375/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

27.09.2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Свистун Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та як за членом колгоспного двору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 17.10.2007 року померла його мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить будинковолодіння, що знаходиться за адресою: с. Малі Крушлинці, вул. Незалежності, 13, Вінницького району Вінницької області. Батько ОСОБА_3 помер 04.02.1998 року. Він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та прийняв спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Однак, отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на будинковолодіння він не може, так як при житті мати не оформила право власності на житловий будинок та не отримала правовстановлюючий документ на нього. Станом на 1990-1991 роки він був членом колгоспного двору, тому являється власником 1/2 частини будинковолодіння. В звязку з зазначеним ОСОБА_1 просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 17.10.2007 року, та як за членом колгоспного двору право власності на будинковолодіння № 13 по вул. Незалежності в с. Малі Крушлинці, Вінницького району Вінницької області.

В судове засідання сторони не зявились, попередньо через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, представник відповідача сільський голова Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки учасників процесу, викладені у поданих через канцелярію суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що 17.10.2007 року в с. Малі Крушлинці, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 083678 від 18.10.2007 року (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого також входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 13 по вул. Незалежності, в с. Малі Крушлинці, Вінницького району Вінницької області, загальною площею 67,6 кв.м, житловою площею 44,1 кв.м, який згідно відомостей технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» від 29.04.2016 року, в цілому складається з: житлового будинку «А», веранди «а», ганку з козирком, літньої кухні, сараю «Б», сараю «В», погребу з шиєю «Г», убиральні «Д», криниці № 1, огорожі № 2, воріт з хвірткою № 3 (а.с.9-14).

Факт належності спадкодавцю ОСОБА_2 вказаного спадкового майна підтверджується копією зазначеного вище технічного паспорта на спадкове будинковолодіння (а.с.9-14); довідкою за № 301, виданою виконкомом Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 29.04.2016 року, відповідно до якої спадкодавець ОСОБА_2 за життя володіла, користувалася та розпоряджалася на праві власності житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами № 13 по вул. Незалежності в с. Малі Крушлинці, Вінницького району Вінницької області (а.с.16); копією домової книги (а.с.53-54); копією виписки з погосподарської книги Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області за адресою: с. Малі Крушлинці, вул. Незалежності, 13, Вінницького району Вінницької області (а.с.43).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 (син спадкодавця), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-АМ № 485803 від 06.08.1988 року (а.с.8).

Позивач спадщину після смерті матері ОСОБА_2 прийняв, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, про що свідчить копія спадкової справи № 156/2008, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлої 17.10.2007 року ОСОБА_2 (а.с.52).

На частину спадкового майна, а саме: на земельну ділянку № 402, площею 1,7219 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на майновий пай члена Колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСР «Малі Крушлинці», село Малі Крушлинці, Вінницького району Вінницької області, в розмірі 8446 гривень або 0,00228 відсотків позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що також підтверджується копією спадкової справи № 156/2008, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлої 17.10.2007 року ОСОБА_2 (а.с.46-70).

Інших спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом, а також осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає, оскільки чоловік спадкодавиці ОСОБА_3 помер 04.02.1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 009677 від 05.02.1998 року (а.с.44), а дочка спадкодавиці ОСОБА_5 у встановлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття на користь брата ОСОБА_1 (а.с.47).

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Згідно копій погосподарських книг Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області на будинковолодіння № 13 по вул. Незалежності, в с. Малі Крушлинці, Вінницького району Вінницької області станом на 15.04.1991 року його членами були: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.43).

Згідно ст.ст.120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на час виникнення та існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розяснено, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається, виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;

г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Як зазначалося вище, ОСОБА_3 помер 04.025.1998 року, частку в колгоспному дворі не витребував.

Отже, з зазначеного вбачається, що частки позивача та спадкодавця в будинковолодінні, що розташоване за адресою: с. Малі Крушлинці, вул. Незалежності, 13, Вінницького району Вінницької області, є рівними та становлять по 1/2.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однак, оформити спадщину в нотаріальній конторі на частину спадкового будинковолодіння позивач не має можливості, так як спадкодавець ОСОБА_2 за життя не отримала правовстановлюючі документи на частину будинковолодіння, що підтверджується письмовою відмовою Вінницької районної державної нотаріальної контори № 1332/02-17 від 26.05.2016 року (а.с.17).

Згідно пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на законних підставах володіли і користувалися вищевказаним житловим будинком, а позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2

Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд вважає, що вимоги позивача доведені повністю, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, за заявою представника позивача суд вважає залишити судові витрати за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», ст.ст.120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст.328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.3, 11, 15, 59, 60, 61, 88, 174, 158, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/2 частку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 17.10.2007 року, та на 1/2 частку як за членом колгоспного двору, а загалом на цілий житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с. Малі Кришлинці по вул. Незалежності, 13, Вінницького району Вінницької області, загальною площею 67,6 кв.м, житловою площею 44,1 кв.м, який в цілому складається з: житлового будинку «А», веранди «а», ганку з козирком, літньої кухні, сараю «Б», сараю «В», погребу з шиєю «Г», убиральні «Д», криниці № 1, огорожі № 2, воріт з хвірткою № 3.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається на рішення суду до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська