АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Доповідач - Заришняк Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 січня 2014 року стягнуто з відповідача на її користь на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 5.11.2013 року і до досягнення ними повноліття.

На підставі даного рішення суду було відкрито виконавче провадження ДВС Подільського РУЮ у м. Києві про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох доньок. Відповідач надав до виконавчої служби довідку про середню заробітну плату, відповідно до якої його середня заробітна плата станом на 01.07.2014 року становила 436,02 грн., а 1/3 частина заробітку складала 145,34 грн., натомість як прожитковий мінімум для дитини до 6 років було встановлено 1 228 грн., тому 30% становив 368,40 грн., а на двох дітей відповідач повинен був сплачувати мінімум 736, 80 грн.

Зазначила, що з 01.06.2016 року відповідач офіційно не працює, обов'язків батька щодо утримання та матеріального забезпечення дітей добровільно не виконує. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, вона постійно купує для дітей одяг, продукти харчування, ліки та необхідні речі для навчання та їх розвитку, орієнтовні її витрати на утримання спільних дітей щомісячно становлять до 6 000 грн.

На даний час відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв'язку з чим вона змушена звернутися в суд з даним позовом та просить змінити встановлений рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24.01.2014 року розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1 700 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 22 липня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

В судовому засідання апеляційної інстанції відповідач підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Позивачка та її представник проти апеляційної скарги заперечили, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановлено рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що сторони з 7 листопада 2011 року по 19 листопада 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу сторони мають двох доньок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 4-5).

Судом встановлено, що на момент розгляду справи діти сторін проживають разом з матір'ю, і дана обставина не заперечувалася відповідачем.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 січня 2014 року стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 5.11.2013 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття .

На підставі даного рішення суду було відкрито виконавче провадження ДВС Подільського РУЮ у м. Києві про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання двох доньок.

Згідно довідки, яку відповідач надав до виконавчої служби, його середня заробітна плата станом на 01.07.2014 року становила 436,02 грн. (а.с. 9), а, отже, 1/3 частина заробітку складала 145,34 грн., натомість як прожитковий мінімум для дитини до 6 років було встановлено 1 228 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві від 19 лютого 2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 758/14361/13-ц від 03.02.2014 року закінчено, у зв'язку з тим, що було встановлено, що відповідач працює у ТОВ «ПІ ВІ» та виконавче провадження було направлено до ВДВС Свалявського РУЮ (а.с. 16).

08 червня 2016 року головний державний виконавець Свалявського РУЮ виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 758/14361/13-ц від 03.02.2014 року, у зв'язку зі звільненням боржника з ТОВ «ПІ ВІ» (а.с. 15).

Звертаючись з даним позовом, позивачка вказувала, що діти часто хворіють, що підтверджується довідкою №1222 від 20.07.2016 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Подільського району м. Києва», що потребує значних матеріальних витрат (а.с. 11).

З довідок лікарні вбачається, що молодша донька ОСОБА_4 хворіє на атопічний дерматит (а.с. 13) та обидві дитини мають проблеми із органами травлення й потребують відвідування спеціалізованого дитячого садка № 45 (а.с. 12-14).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено і дана обставина не заперечувалась сторонами, що відповідач офіційно не працює,отримує мінливий і нерегулярний дохід.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ч. ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З матеріалів справи вбачається, що на момент ухвалення рішення Подільського районного суду від 21.01.2014 р. про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, останній працював у ТОВ «Пі ВІ».

31 травня 2016 року наказом №03 відповідач ОСОБА_1 був звільнений з підприємства ТОВ «Пі ВІ», що і стало підставою для закриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 758/14361/13-ц від 03.02.2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей.

Відповідач по справі є працездатною особою, має задовільний стан здоров'я, на утриманні інших осіб, крім доньок, не має.

Разом з тим, враховуючи вартість життя та забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров'я дітей, а також розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд обґрунтовано стягнув на користь позивачки аліменти на утримання дітей в твердий сумі, визначивши аліменти в загальній сумі 1700 грн.

Разом з тим, в резолютивній частині рішення суд помилково не зазначив про стягнення аліментів, не зазначивши про зміну раніше встановленого рішенням Подільського районного суду від 21.01.2014 р. розміру аліментів, що може потягнути за собою подвійне стягнення.

Окрім того, відповідач вказує на те, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки в позовній заяві позивачка ОСОБА_2 просила стягувати аліменти в твердій грошовій сумі до досягнення дочками повноліття, а не до досягнення старшою дочкою 18 років.

Дані доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, тому колегія суддів вважає необхідним змінити рішення суду, вказавши про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання двох дочок аліментів по 850 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття( 1700:2=850).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним змінити рішення суду в частині стягнення розміру аліментів, виклавши резолютивну частину судового рішення таким чином: змінити встановлений рішенням Подільського районного суду м. Києва по справі №758/14361/13ц від 21 січня 2014 року розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти по 850 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 22 липня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року змінити в частині стягнення розміру аліментів, виклавши резолютивну частину наступним чином.

Змінити встановлений рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21 січня 2014 року по справі №758/14361/13ц розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в розмірі по 850 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 22 липня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті дане рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили, шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: