У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Хопти С.Ф., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до селянської спілки приватних власників «Зоря Україна» про визнання права власності на квартиру, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, обґрунтовуючи його тим, що їй на праві користування належить квартира АДРЕСА_1 на підставі ордеру від 30 вересня 2000 року.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду від 26 квітня 2007 року за ОСОБА_5 було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2. Зазначене рішення було скасовано ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2009 року, а справа повернута на новий судовий розгляд. У період між зазначеними судовими рішеннями ОСОБА_5 08 червня 2007 року продав цю квартиру ПП «Ареал». Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2014 року визнано недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений 08 червня 2007 року між ОСОБА_5 і ПП «Ареал», скасовано його державну реєстрацію права власності.

Вона (позивачка) як член сільськогосподарського підприємства, маючи оригінал свідоцтва на право власності на майновий пай (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1, у якому зазначено, що її частка у майні пайового фонду станом на 18 серпня 2007 року склала 6 323 грн, звернулася до селянської спілки приватних власників «Зоря Україна» (далі - ССПВ «Зоря України») з заявою про передачу спірної квартири у її власність, проте їй було відмовлено.

Посилаючись на те, що відкрито та безперервно володіє квартирою АДРЕСА_1 протягом 10 років і за весь час ні відповідач, ні ОСОБА_5, ні ПП «Ареал» не намагалися вселитися чи зареєструватися у ній, просила визнати за нею право власності на зазначене житлове приміщення на підставі ст. 344 ЦК України.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 березня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, із дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та, виходячи із положень ст. ст. 5, 7-9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», п. 9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики від 14 березня 2001 року № 62, зареєстрованого у Міністерстві юстиції 04 квітня 2001 року за № 305/5496, вимог ст. ст. 58, 59, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав задоволення позову.

Зокрема, встановивши, що ОСОБА_4 на підставі ордеру від 30 вересня 2000 року № 47 вселилася у спірну квартиру, яка належала ССПВ «Зоря України», суди правильно виходили із того, що зазначена обставина унеможливлює набуття права у власність за давністю володіння відповідно до правил, встановлених ст. 344 ЦК України.

Висновки судів є правильними, відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судами правильно застосовані.

Доводи скарги висновків судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України.

Суди попередніх інстанції надали належну оцінку доказам (ст. 212 ЦПК України), які були наявні у матеріалах справи на момент ухвалення судових рішень.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П.Штелик