АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника позивача Капустинської М.О.

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 22 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

УСТАНОВИЛА:

В листопаді 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 121723,25 грн.

Вимоги обґрунтовує тим, що 12 червня 2007 року між сторонами укладено Кредитний договір №490040922, відповідно до умов якого позичальнику надані кредитні кошти у сумі 19209,90 доларів США, за користування якими позичальник зобов»язалась сплачувати проценти у розмірі 12% річних та остаточно розрахуватись за зобов»язанням 12 червня 2013 року.

Договором про внесення змін і доповнень №1 від 27 листопада 2009 року сторони визначили новий строк виконання зобов»язань - 12 червня 2017 року.

Договором про внесення змін і доповнень від 04 лютого 2015 року сторони визначили порядок розрахунків за простроченими платежами, зокрема у національній валюті за курсом станом на день платежу.

Проте, позичальник своїх зобов»язань належним чином не виконала, станом на 05 жовтня 2015 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 5101,78 доларів США (107889,60 грн.), за відсотками в сумі 109,07 доларів США (2306,60 грн.). Окрім того, відповідно до умов договору за прострочення зобов»язання нарахована пеня у розмірі 545,08 доларів США (11527,05 грн.).

Посилаючись на викладене, кредитор визнав строк повернення кредиту таким, що настав та просить стягнути суму боргу у гривневому еквіваленті.

Заочним рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 22 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_3 121723,25 грн. заборгованості за кредитним договором та 1825,85 грн. у рахунок відшкодування витрат на оплату суми судового збору.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на неналежне повідомлення її про час і місце розгляду справи, що призвело до неможливості реалізувати свої процесуальні права.

Посилається на неповноту встановлення обставин справи, оскільки судом не ураховано Договір про внесення змін і доповнень №1 від 27 листопада 2009 року, яким продовжено строки виконання зобов»язання. У зв»язку із цим також зазначає, що, отримавши вимогу про дострокове виконання зобов»язання, звернулась до банку із проханням стосовно прострочених платежів та неустойки, проте зазначеної інформації суду не надано, тому вважає безпідставним висновок, що на вимогу вона не відреагувала.

Зазначає, що від зобов»язання не відмовлялась та продовжувала сумлінно виконувати його. Станом на 29 серпня 2016 року відповідно до довідки банку загальна заборгованість складає 2232,68 Доларів США (58272,95 грн.) - 26,66 доларів США за процентами та 2206,02 доларів США за кредитом, заборгованість по штрафним санкціям відсутня.

В судовому засіданні відповідач доводи апеляційної скарги підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягаєвідхиленню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає.

Як установлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи 12 червня 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір №490040922, відповідно до умов якого позичальнику надані кредитні кошти у сумі 19209,90 доларів США, за користування якими позичальник зобов»язалась сплачувати проценти у розмірі 12% річних та остаточно розрахуватись за зобов»язанням 12 червня 2013 року.

Договором про внесення змін і доповнень №1 від 27 листопада 2009 року сторони визначили новий строк виконання зобов»язань - 12 червня 2017 року.

Договором про внесення змін і доповнень від 04 лютого 2015 року сторони визначили порядок розрахунків за простроченими платежами, зокрема у національній валюті за курсом станом на день платежу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності факту порушення позичальником своїх зобов»язань та розміру заборгованості.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та застосував норми матеріального права.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині посилань на розмір заборгованості станом на 01 серпня 2016 року, оскільки матеріалів справи убачається, що заборгованість, щодо стягнення якої позивач звернувся до суду, нарахована станом на 05 жовтня 2015 року.

Доказів на спростування заборгованості на визначену позивачем дату відповідачем не надано та сам розрахунок фактично не оспорюється.

Вчинення відповідачем після ухвалення судового рішення дій, спрямованих на погашення заборгованості, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки не свідчить про його необґрунтованість або незаконність.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов