Справа № 204/4176/16-ц
Провадження № 2/204/1778/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю прокурора Козакевич Ю.О.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

за участю представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Управління-служба у справах дітей Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2016 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилися малолітні діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. На теперішній час вони розлучені, а діти проживають з матір'ю. З відповідача рішенням суду були стягнуті аліменти, але він їх не сплачує та має заборгованість у розмірі 22389,94 грн. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами та станом здоров'я. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на повному утриманні позивачки. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей позивачка вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав.

Ухвалою суду до участі у дану справу був залучений орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради в якості третьої особи.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі, вказавши, що відповідач не бере ніякої участі у вихованні дітей та матеріально її не забезпечує.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки та просив відмовити їй в повному обсязі. При цьому, вказав, що чимале значення має той факт, що позивачка має особисті неприязливі відносини до нього. Шлюбні відносини вони припинили з її ініціативі та з позовом про розірвання шлюбу до суду звернулася вона, а не відповідач, оскільки він не хотів розривати шлюб та до останнього намагався зберегти їхню сім'ю. Він дуже часто буває відсутнім за місцем свого проживання , але не з приводу того, що мешкає в іншому місті, а з приводу того, що має таку професію, як артист. Йому дуже часто доводиться їздити по різним містам України та інших країн. Буквально нещодавно він повернувся з гастрольного туру по Естонії, про що маються відповідні підтверджуючі документи в матеріалах справи. З цього ж приводу він не має можливості постійно відвідувати своїх дітей та брати участь в їх вихованні. Більш того після гучної історії про те, що позивачка виставила його в світлі «ман'яка» бо він начеб то «висліджував» своїх же дітей, про що написала відповідну заяву до правоохоронних органів. Саме там відповідач пояснив, що він не висліджує своїх дітей, а хоче бачитися з ними та приймати участь в їх вихованні, бо є їхнім батьком і дуже їх любить та не збирається від них відмовлятися. Про це є відповідна його письмова пояснювальна. Слідчим не було виявлено ніяких правопорушень із сторони відповідача. Статтею 164 Сімейного кодексу України зазначений виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, але відповідач вважає, що він не підпадає не під один із пунктів, бо забирав своїх дітей з пологового будинку, не має намірів та мотивів ухилятися від обов'язку виховання своїх дітей, не поводиться жорстоко з дітьми, не є алкоголіком або наркоманом, не вдається до експлуатації своїх дітей, не був засуджений за вчинення правопорушення по відношенню до дітей. Усе своє життя він займається спортом, має певні досягнення, а саме: кандидат в майстри спорту та чемпіон України з фігурного катання. Він морально стійка людина, не вживає спиртних напоїв, не вживає наркотиків, не знаходиться на обліку у психіатра, не має в наявності приводів до міліції за будь-які правопорушення або антисоціальну поведінку.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Раніше, в судовому засіданні, не підтримувала позовні вимоги позивачки.

Прокурор Козакевич Ю.О. в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримала та не заперечувала проти їх задоволення.

Вислухавши сторони та прокурора, яка не заперечувала проти задоволення позовної заяви позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають по наступним підставам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 02.02.2011 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 145 від 02.02.2011 (а.с.11); та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 09.10.2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1033 від 09.10.2012 (а.с.12).

Малолітні ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживають разом із своєю матір'ю за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка в судовому засіданні стверджувала, що відповідач вихованням дітей не займається, не спілкується з ними, матеріально не забезпечує, не цікавився успіхами та життям дітей, вихованням дітей не займається та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року по цивільній справі № 204/8413/2014-ц, яке скасоване не було та набрало законної сили, з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання його малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з 24 листопада 2014 року (а.с.14).

Проте, станом на теперішній час, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів.

При цьому, відповідно до довідок, виданих Комунальним закладом освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 309» Дніпропетровської міської ради, який відвідують діти, з березня 2016 року по теперішній час їхній батько до дошкільного навчального закладу не з'являвся, навчанням та вихованням дітей не цікавився.

В свою чергу, відповідач заперечував проти вищевказаних обставин та вказав, що він бажає спілкуватися з своїми дітьми та піклуватися про них, але сама позивачка чинить перешкоди у спілкуванні дітей з батьком та викликає поліцію.

Вищевказані обставини визнавалися та не заперечувалися й самою позивачкою. А тому, дані обставини не підлягають доказуванню в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд критично ставиться до тверджень позивачки щодо невиконання відповідачем батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки сама позивачка погодилася з тим, що вона чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми.

Крім того, відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновок в даному випадку не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а носить рекомендаційний характер для прийняття судового рішення у спорі, який виник між сторонами та є одними із доказів у цивільній справі, оцінка якому має бути надана під час розгляду цивільної справи про позбавлення батьківських прав.

Так, згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради від 06.09.2016 року за № 1202, виходячи з інтересів дітей, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування Виконкому Красногвардійської районної у місті ради вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

При цьому, інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 4 Конвенції про контакт з дітьми (від 15 травня 2003 року, ратифікованої Україною 20 вересня 2006 року), дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. А згідно ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Тобто, саме на батьків покладено обов'язок встановити та підтримувати контакт з дітьми та участь у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Що стосується тверджень позивачки про те, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітніх дітей і це є підставою для позбавлення його батьківських прав, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки ці вимоги не можуть бути підставою заборони в участі у вихованні та спілкуванні батька з дітьми.

Інших належних доказів, у встановленому законом порядку, на підтвердження своїх вимог позивачкою надано не було.

Тобто, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає передчасними та необґрунтованими вимоги позивачки про позбавлення відповідача батьківських прав.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 19, 150, 155, 164, 165 СК України, ст. 4 Конвенції про контакт з дітьми (від 15 травня 2003 року, ратифікованої Україною 20 вересня 2006 року), ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини (від 20.11.1989 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), ст. ст. 10, 11, 57-61, 179, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Управління-служба у справах дітей Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова