Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Злагода» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та товариства з обмеженою відповідальністю «Золото ланів 2015», треті особи: Жашківське районне управління юстиції Черкаської області, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Е.А., про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та скасування державної реєстрації, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Золото ланів 2015» на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 27 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Злагода» (далі - СТОВ «Агрофірма «Злагода») звернулося до суду з позовами до ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Золото ланів 2015» (далі - ТОВ «Золото ланів 2015») про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та скасування державної реєстрації.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що в січні 2011 року між ним та ОСОБА_3, ОСОБА_4 були укладені договори оренди належних останнім на праві приватної власності земельних ділянок, площею 2,880 га та 3,3412 га відповідно, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в адміністративних межах Зеленорізької сільської ради Жашківського району Черкаської області. 15 травня 2015 року за взаємною згодою сторін внесено зміни до діючих договорів оренди, укладених зі СТОВ «Агрофірма «Злагода», і нова редакція договорів підписана ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Зазначені договори укладено на строк до 01 січня 2025 року. Проте, звернувшись 09 липня 2015 року до реєстраційної служби Жашківського районного управління юстиції Черкаської області з заявами про державну реєстрацію права оренди, позивач отримав відмову в зв'язку з тим, що заявлене право вже зареєстроване за іншим користувачем. Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали 05 травня 2015 року договори оренди належних їм земельних ділянок з іншим орендарем - ТОВ «Золото ланів 2015», за якими приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Левицькою Е.А. зареєстровано право оренди на спірні земельні ділянки, чим на думку позивача порушено його переважне право перед іншими особами на укладання з ними таких договорів.

Враховуючи викладене, СТОВ «Агрофірма «Злагода» просило: визнати недійсними договори оренди землі від 05 травня 2015 року № 12 та № 16, укладені ТОВ «Золото ланів 2015» з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно, на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,88 га та 3,3412 га, розташовані в адміністративних межах Зеленорізької сільської ради Жашківського району Черкаської області; зобов'язати Жашківське районне управління юстиції Черкаської області внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно відомості про припинення права оренди на вказані земельні ділянки, зареєстрованого за ТОВ «Золото ланів 2015» на підставі спірних договорів оренди.

Ухвалою від 22 грудня 2015 року позови СТОВ «Агрофірма «Злагода» до ОСОБА_3 та до ОСОБА_4 об'єднані в одне провадження.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 27 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 19 квітня 2016 року, позов задоволено. Визнано недійсними оскаржувані договори оренди землі від 05 травня 2015 року. Зобов'язано Жашківське районне управління юстиції Черкаської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про припинення права оренди на вказані земельні ділянки, зареєстрованого за ТОВ «Золото ланів 2015» на підставі договорів оренди від 05 травня 2015 року № 12 та № 16. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Золото ланів 2015», мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що до закінчення строку дії укладених 01 січня 2011 року договорів оренди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 переуклали їх із СТОВ «Агрофірма «Злагода» на новий строк, підписавши договори оренди у новій редакції, якими строк дії договорів оренди встановлено до 01 січня 2025 року. Договори оренди земельних ділянок від 05 травня 2015 року між ТОВ «Золото ланів 2015» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладені з порушенням вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 04 вересня 2008 року відділом земельних ресурсів у Жашківському районі Черкаської області, а ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 14 липня 2011 року відділом земельних ресурсів у Жашківському районі Черкаської області, є власниками земельних ділянок площею 2,8801 га та 3,3412 га відповідно, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в адміністративних межах Зеленорізької сільської ради Жашківського району Черкаської області.

01 січня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали договори оренди належних їм земельних ділянок зі СТОВ «Агрофірма «Злагода» строком на 5 років - до 31 грудня 2015 року.

Вказані земельні ділянки передані у користування орендарю згідно актів приймання-передачі від 01 січня 2011 року.

05 травня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали договори оренди належних їм вказаних вище земельних ділянок з ТОВ «Золото ланів 2015» на строк до 31 грудня 2025 року, який почав діяти з 01 січня 2016 року (а. с. 41, 65). Вказане право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Левицькою Е.А.

Таким чином, укладені між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ТОВ «Золото ланів 2015» договори почали діяти після того, як припинили свою дію договори оренди від 01 січня 2011 року, які укладені між вказаними вище орендодавцями та СТОВ «Агрофірма «Злагода».

15 травня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали із СТОВ «Агрофірма «Злагода» договори оренди у новій редакції, якими строк дії таких договорів встановлено до 01 січня 2025 року.

Отже, між сторонами укладені нові договори оренди землі, однак після укладення спірних договорів з ТОВ «Золото ланів 2015», які почали діяти з 01 січня 2016 року.

Частинами 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Судами не перевірено, чи була між СТОВ «Агрофірма «Злагода» та орендодавцями дотримана процедура, передбачена ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо поновлення попереднього договору на новий строк.

Крім того, при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст. 3 ЦПК України, буде порушеним у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право.

Вказаний вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2027цс15

Проте, суди попередніх інстанції не перевірили та відповідно не встановили, чи має СТОВ «Агрофірма «Злагода» з врахуванням вимог вказаного вище Закону переважне право для поновлення договорів оренди землі, які закінчили свою дію 31 грудня 2015 року, а також залишили поза увагою, що договори оренди, укладені з ТОВ «Золото ланів 2015» почали діяти після припинення дії договорів оренди від 01 січня 2011 року.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 2, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (ст. 159 ЦПК України), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Доказування, а відтак і рішення суду, не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч. 1 ст. 159 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі.

Разом з тим, договори оренди від 05 травня 2015 року в матеріалах справи відсутні, отже судами не досліджувалися.

Таким чином, суди попередніх інстанцій у порушення вимог статей 213, 214 ЦПК України на вищенаведені положення закону та обставини справи уваги не звернули, не дослідили усіх доказів, які містяться у матеріалах справи, не зазначили, якими належними та допустимими доказами підтверджено чи спростовано заявлені вимоги, а тому дійшли передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Золото ланів 2015» задовольнити частково.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 27 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 квітня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Умнова

І.М. Фаловська