АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 2-431/11 Головуючий суддя І інстанції Нікуліна Л.П.
Провадження № 22-ц/790/4035/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря : Баранкової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 червня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним зобовязанням,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2010р. Публічне акціонерне товариство Укргазбанк» (далі по тексту Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним зобовязанням.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 26 червня 2008року з Банк уклав з ОСОБА_4 кредитний договір №28/08-9, за яким ОСОБА_4 було надано в кредит 150000,00 доларів США на строк до 25 червня 2018р., зі сплатою 14,3% процентів річних за користування. За умовами кредитного договору погашення кредиту повинно здійснюватись шляхом щомісячних платежів з 1 по 10 число кожного місяця у розмірі не менше 1/20 від суми отриманого кредиту, що становить 1250,00 доларів США та у вказані строки повинні сплачуватися проценти за користування кредитом.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_4 допустив заборгованість по поверненню кредиту частками, та сплаті процентів, внаслідок цього станом на 15 березня 2010 року його заборгованість становила: 26250,00 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом, 123750,00 доларів США - поточна заборгованість за кредитом, 12469,00 доларів США - заборгованість по простроченим процентам по кредиту.

Виходячи з того, що в забезпечення виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 26 червня 2008р. Банком було укладено договір поруки, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно і достроково всю заборгованість за кредитним договором у розмірі 162469,00 доларів США, 103423,66 грн. пені за прострочення виконання зобовязання та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_4 проти позову заперечував, пояснив, що Банк звернув стягнення на заставлене майно за виконавчим написом нотаріуса і тому повинний задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки, справу розглянуто за відсутності відповідачів поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 червня 2011 року позовні вимоги ПАТ «Укргазбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4., ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно заборгованість за кредитним договором у сумі 162469,00 доларів США та 103423 грн.66 коп., вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову ПАТ «Укргазбанк» в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

На обґрунтування скарги вказав, що відповідно до ст.ст. 79,88 ЦПК України , п.п. 35,36,37 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року (із змінами та доповненнями) не передбачений порядок стягнення солідарно судового збору та витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи, відповідно до п.14 Постанови пленуму Верховного суду України №14 № «Про судове рішення у цивільній справі» судом не наведено у мотивувальній частині рішення розрахунок з переведенням іноземної валюти в українську за курсом установленим НБУ на день ухвалення рішення, судом помилково не застосована ч.4 ст.559 ЦК України, яка передбачає припинення поруки з огляду на те, що Банк достроково стягнув заборгованість за кредитом у нотаріальному порядку шляхом звернення стягнення на іпотечне майно, крім того пеня була стягнута судом з відповідачів за період з 11.07.2008 року по 15.03.2009 року - поза межами річної позовної давності щодо стягнення пені, передбаченого ст. 258 ЦК України.

Підстави і вимоги скарги стосуються лише відповідальності відповідача поручителя за основним зобовязанням кредиту ОСОБА_4, тому відповідно до ст.. 303 ЦПК України рішення суду переглядається лише в цих межах.

Судова колегія,вислухавши суддю доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 червня 2008р. між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», і ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за яким йому надано кредит у розмірі 150000,00 доларів США строком до 25 червня 2018 року, під 14,3% річних.

В забезпечення виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору з ОСОБА_3 26 червня 2008р. Банком було укладено договір поруки, за яким ОСОБА_3 взяв на себе відповідальність за належне виконання позичальником кредитного договору та сплату штрафних санкцій відповідно умов кредитного договору.

В порушення умов кредитного договору, позичальником ОСОБА_4 несвоєчасно здійснювались щомісячні виплати на погашення кредиту та проценти за його користування, внаслідок чого станом на 15 березня 2010 року заборгованість становила 162469,00 доларів США, з яких 26250,00 доларів США- прострочена заборгованість за кредитом, 12469,00 доларів США - заборгованість по простроченим процентам і 123750,00 доларів США - поточна заборгованість.

Задовольняючи позов та стягуючи заборгованість солідарно з боржника та з поручителя, районний суд виходив з того, що основний боржник - відповідач ОСОБА_4 свою заборгованість перед Банком визнав, а на поручителя ОСОБА_3 на підставі договору поруки покладається солідарна з ним відповідність за невиконання основним боржником зобовязань за кредитним договором.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

При цьому всупереч вимог ст.. 213 ЦПК України про законність та обґрунтованість рішення районний суд не взяв до уваги, що відповідно п.п. 5.1, 5.2 вказаного договору поруки він діє до припинення забезпеченого ним зобовязання позичальника за кредитним договором. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місців з дня настання строку виконання зобовязання позичальника за кредитним договором не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобовязання не зазначений або визначений моментом вимоги то відповідальність поручителя перед кредитором припиняється після закінчення одного року з дня укладання цього договору. Таким чином, у даному випадку не було визначено строк, після закінчення якого порука припиняється.

При цьому районний суд також не взяв до уваги, що згідно до наявної в матеріалах справи вимоги про усунення порушення, Банк своїм листом від 25.12.2008 року запропонував позичальнику погасити поточну заборгованість 16 773,67 дол. США та 10 991,17 грн. нарахованої пені, та попередив про те, що в іншому випадку Банк в порядку реалізації права на дострокове погашення отриманого кредиту у сумі 150 000,00 дол. США, вимушений буде звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки та продати його з прилюдних торгів (а.с. 35).

Оскільки у договорі поруки не визначено конкретного строку для його виконання, з огляду на попередження Банку про можливе дострокове стягнення всієї суми кредиту, що змінює строк виконання основного зобовязання, в контексті вищевказаних положень ч. 4 ст. 509 ЦК України районний суд повинний був відповідно до ст. 213 ЦПК України зясувати, чи Банк змінив строк виконання основного зобовязання і звернув стягнення на іпотечне майно, а також відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд повинний був запропонувати сторонам надати докази на підтвердження своїх пояснень з цього приводу.

Згідно до наданої ОСОБА_4 до апеляційного суду копії виконавчого напису від 18 вересня 2009 року, який судова колегія бере до уваги відповідно до ст.. 303 ЦПК України, виправляючи вказані порушення ЦПК України, яких припустився районний суд, приватний нотаріус Барвінківського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 у безспірному порядку звернула стягнення на іпотечне майно основного боржника ОСОБА_4 для погашення його простроченої і поточної заборгованості перед Банком за вищевказаним договором кредиту 161994,79 дол. США і 55147,36 грн. пені та витрат по здійсненні виконавчого напису.

Внаслідок звернення 18 вересня 2009 року на іпотечне майно для дострокового погашення суми кредиту та сплати пені, що відбувається після вимоги Банку до позичальника про дострокове повернення всієї суми кредиту, - Банк змінив строк виконання основного зобовязання для позичальника.

Тому на день звернення Банку з письмовою вимогою до поручителя ОСОБА_3 про дострокове погашення заборгованості позичальника ОСОБА_4, що згідно до наявної у справі письмової вимоги та касового чеку відбулося 26.05.2010 року (а.с. 38, 39), а також на день звернення Банку до цим позовом до поручителя ОСОБА_3, 01.06.2010 року, - вже сплив передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк предявлення вимог до поручителя про виконання зобовязання позичальника, що припинило солідарну поруку за договором відповідача ОСОБА_3

При таких обставинах та відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України у задоволенні позову Банка до ОСОБА_3 з наведених підстав слід було відмовляти.

Таким чином, оскільки суд не зясував обставини стосовно припинення поруки відповідача ОСОБА_3, внаслідок чого помилився із застосуванням ст.ст. 559, 1050, 1054 ЦК України, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову до ОСОБА_3

В іншій частині рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 червня 2011 року не переглядалося і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 315, 319-325, 327 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 червня 2011 року в оскарженій частині скасувати: про стягнення солідарно з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 28/08-09 від 26 червня 2008 року у сумі 162469 доларів США та 103423,66 грн. пені; а також про солідарне стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії судового збору у сумі 1700,00 грн. та витрат на ІТЗ судового процесу у сумі 120,00 грн.

В іншій частині рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 червня 2011 року не переглядалося і залишається без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: