У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Хопти С. Ф., Штелик С. П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл-Експо» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення компенсації, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл-Експо» на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 09 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ТОВ «Смайл-Експо» звернулося до суду з позовом про стягнення солідарно з відповідачів компенсацію у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат у грошовому еквіваленті. Позовні вимоги мотивує тим, що основним видом діяльності ТОВ «Смайл-Експо» є організація різноманітних заходів на території України та за її межами. Позивач, виходячи з власного досвіду та проводячи аналітичні дослідження, обирає ті напрямки та тематику для організації власних заходів, яка буде цікава широкому колу учасників та відвідувачів.

З 05 травня 2014 року по 06 березня 2015 року ОСОБА_4 працювала у ТОВ «Смайл-Експо» на посаді «Фахівець із методів розширення ринків збуту (маркетолог), а відповідач ОСОБА_5 з 05 травня 2014 року по 06 листопада 2014 року працював на посаді «Фахівець із конференц-сервісу» виставкого відділу.

Між позивачем та відповідачами було укладено договір про розподіл майнових прав на об'єкти прав інтелектуальної власності, створених при виконанні трудових обов'язків і доручень роботодавця, відповідно до умов якого усі майнові права інтелектуальної власності на об'єкти прав інтелектуальної власності, що можуть бути створені працівником у ході виконання своєї трудової функції, належать виключно роботодавцю і вважаються переданими від працівника до роботодавця. Працівник зобов'язаний зберігати як конфіденційну будь-яку інформацію щодо створеного ним об'єкта.

Під час роботи у ТОВ «Смайл-Експо» відповідачі, зловживаючи своїм службовим становищем, скопіювали бази даних клієнтів позивача з їхніми адресами електронної пошти, контактними номерами телефонів, іменами уповноважених осіб, а також методи організації праці та тематичний напрямок діяльності позивача.

Після звільнення відповідачі створили в Грузії юридичну особу та займаються діяльністю по організації різних заходів на постійній основі в різних країнах, використовуючи при цьому базу клієнтів позивача та його розробки по організації заходів. Відповідачі неодноразово проводили заходи, тематика яких повністю збігається із заходами, що організовувалися позивачем.

Ураховуючи наведене відповідачі привласнили інтелектуальну власність, розробки по організації бізнесу і базу клієнтів позивача та неправомірно отримують доходи з використанням прав інтелектуальної власності, що належать позивачу.

Рішенняи Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 09 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Смайл-Експо» посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій із дотриманням вимог статей ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно встановили фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та, враховуючи положення ст. ст. 50, 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на його недоведеність та необґрунтованість.

Доводи касаційної скарги в частині того, що відмовляючи у задоволенні позову суди керувалися положеннями Закону України «Про авторське право і суміжні права» при цьому не досліджували обставин порушення прав позивача щодо комерційної таємниці і не застосували норми ст. ст. 418-432 ЦК України, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що позивач, керуючись положеннями ст. 11 ЦПК України, яким закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд про що свідчить заява про зміну предмета позову (а. с. 109, 110 Т. 1), та обґрунтовуючи свої позовні вимоги ст. 51 Закону України «Про авторське право та суміжні права» просив стягнути з відповідачів компенсацію у вищевказаному розмірі.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл-Експо» відхилити.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 09 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик