АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/991/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді П'єнти І.В.,

суддів: Спірідонової Т.В. Талалай О.І.,

секретар Кошельник В.М.,

за участю: представника позивача Садіка Р.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 листопада 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "Надра" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування якого зазначалось, що 08.02.2008 року між банком та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 13/МК/2008-840, за умовами якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом кредитування 46000 доларів США строком на 84 місяці до 07.02.2015 року та сплатою 14,4 % річних. Згідно з договором про переведення боргу №1 від 19 серпня 2010 року ОСОБА_4 перевів борг за договором кредитної лінії на ОСОБА_3, яка прийняла на себе зобов'язання за кредитним договором. Крім того, 19.08.2010 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. Однак зобов'язання за кредитним договором не виконувались належним чином, внаслідок чого станом 29.05.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 28114,55 доларів США, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 23746,86 доларів США, заборгованість по відсотках - 1623,25 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату платежів - 654,45 доларів США, що еквівалентно 5231,02 грн., штраф за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1187,34 доларів США (9490,43 грн.) та штраф за прострочення позичальником зобов'язань - 902,65 доларів США (7214,89 грн.). Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку 28114,55 доларів США заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 листопада 2013 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Надра" заборгованість за кредитом в розмірі 25370,11 доларів США, пені та штрафів на суму 21936,34 грн. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Надра" судовий збір в сумі по 1123,60 грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Апелянт вважає оскаржуване рішення суду необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом не в повній мірі досліджені матеріали справи, зокрема, позовна заява, додані до неї документи та наявні в матеріалах справи письмові докази. При ухваленні рішення судом не враховано, що порука відносно поручителя ОСОБА_2 є припиненою, оскільки банком пропущено шестимісячний строк пред'явлення вимог до поручителя.

В судовому засіданні представник позивача просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день і час слухання справи повідомлені у відповідності до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що 08 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком "Надра" (правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра") та ОСОБА_4 було укладено договір кредитної лінії № 13/МК/2008-840, за умовами якого Банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом кредитування 46000 доларів США, терміном на 84 місяці з 08.02.2008 по 07.02.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,4 % річних (п. 1.1-1.2 Договору) (а.с. 15).

Відповідно до договору про переведення боргу №1 від 19 серпня 2010 року, укладеного між ВАТ КБ "Надра" (кредитор), ОСОБА_4 (боржник) та ОСОБА_3 (новий боржник), боржник переводить борг за договором кредитної лінії № 13/МК/2008-840 від 08.02.2008 року, а новий боржник приймає на себе зобов'язання за кредитним договором. Розмір боргу за кредитним договором станом на 19.08.2010 становив 34551,18 доларів США (а.с. 9).

19 серпня 2010 року між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 2 до договору кредитної лінії №13/МК/2008-840 від 08.02.2008 року, яким договір кредитної лінії викладено в новій редакції (а.с. 10-13).

Відповідно до п.п. 3.2.7, 3.2.11 додаткової угоди № 2, позичальник погоджується з тим, що у випадку порушення зобов'язання, визначеного п. 3.3.20 цього договору, банк має право вимагати дострокового погашення отриманого кредиту, нарахованих відсотків, комісій, неустойки (пені, штрафу) та інших платежів за цим договором. Банк має право вимагати дострокового погашення кредиту і нарахованих відсотків за ним у випадку хоча б одноразового порушення позичальником строку повернення відсотків за кредитом та/або кредиту (його частини), а також у разі порушення позичальником будь-яких інших умов цього договору та порушення позичальником (заставодавцем/ іпотекодавцем/поручителем) договорів, що забезпечують виконання зобов'язань позичальника за договором (а.с.11).

19 серпня 2010 року між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за умовами якого останній поручився перед кредитором за належне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань, що випливають з договору переведення боргу №1 та додаткового договору до договору кредитної лінії № 13/МК/2008-840 від 08.02.2008 року. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с. 14).

29 травня 2013 року за вих. №№ 54/07-2-2900, 54/07-2-2901 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були надіслані претензії про дострокове погашення кредиту і нарахованих відсотків, інших платежів та неустойки (штраф, пеня), однак вони залишились без задоволення (а.с. 4-6).

Позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 29.05.2013 року виникла заборгованість у розмірі 28114,55 доларів США (224719,63 грн.), з яких: 23746,86 доларів США (189808,65 грн.) заборгованість по тілу кредиту; 1623,25 доларів США (12974,64 грн.) заборгованість по відсоткам; 654,45 (5231,02 грн.) пеня; 1187,34 доларів США (9490,43 грн.) штраф згідно з п. 4.2. договору; 902,65 доларів США (7214,89) штраф згідно з п. 4.3. договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Пунктом 4.1. додаткової угоди № 2 до кредитної лінії визначено, що у разі невиконання позичальником зобов'язань щодо строків та повноти сплати кредиту, процентів та/або комісій відповідно до умов цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення.

Згідно з п.п. 4.2.-4.3. додаткової угоди № 2, у разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.1.-3.3.6., 3.3.9., 3.3.12.-3.3.23., 3.3.25.-3.3.26. цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф 5 % від суми залишку по кредиту. У випадку прострочення позичальником виконання зобов'язання, визначеного п. 2.11 цього договору на строк більше 30 календарних днів, позичальник, починаючи з 30-го дня прострочення, зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми несплаченого щомісячного платежу (несплаченої частини щомісячного платежу) за кожен випадок (а.с. 12).

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з факту несвоєчасного та неповного невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором та дійшов правильного висновку щодо стягнення заборгованості по кредиту з відповідачів в солідарному порядку.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо припинення поруки, в зв'язку з пропуском банком шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, виходячи з положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку виконання основного зобов'язання або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Крім цього, направивши 29 травня 2013 року позичальнику претензію про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та пені, протягом трьох днів з дня отримання претензії, кредитор, згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання, і мав право пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців від цієї дати.

Пунктом 7.2 додаткової угоди №2 до договору кредитної лінії передбачено, що усі повідомлення за цим договором будуть вважатись зробленими належним чином, якщо вони, в тому числі, здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом. Датою отримання таких повідомлень буде вважатись дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв'язку одержувача.

В даному випадку, датою отримання такого повідомлення є 03.07.2013 року - дата штемпеля відділення зв'язку за місцем проживання відповідача ОСОБА_3 за адресою вказаною нею в договорі переведення боргу №1 та додатковій угоді №2 до договору кредитної лінії (а.с. 6).

А тому, з 03.07.2013 року строк користування кредитом вважається таким, що сплив, а у позичальника виник обов'язок протягом трьох днів по 06.07.2013 року, погасити кредит в повному обсязі сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

А тому, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач в межах шестимісячного строку пред'явив вимогу до поручителя, подавши відповідний позов щодо стягнення заборгованості.

Підставними є доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення ОСОБА_2 про дату слухання справи 14.11.2013 року. Проте, таке порушення норм процесуальних права (неповідомлення про дату судового засідання) не призвело до неправильного вирішення справи, а тому підстав для скасування рішення не вбачається.

Згідно з ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права є підставою для скасування чи зміни рішення суду, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча/підпис/ І.В.Пєнта

Судді:/підписи/ Т.В.Спірідонова

О.І.Талалай

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. П'єнта

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Салоїд Н.М. Провадження № 22-ц/792/991/16

Доповідач - П'єнта І.В. Кате