РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/1572/16-ц

Провадження № 2/643/2447/16

19.12.2016 р. Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

при секретарі Бахметьєвій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8, Восьма Харківська державна нотаріальна контора, Харківська міська рада про визнання довіреностей недійсними, визнання договору купівлі-продажу та договору іпотеки недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та іпотеки, та відновлення порушеного права користування квартирою,

ВСТАНОВИВ

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вище вказаним позовом, в якому після уточнення і доповнення просили суд визнати недійсною довіреність від ОСОБА_9 на ОСОБА_5 від 29.10.2015року, зареєстровану в реєстрі за №412/1761, посвідчену ОСОБА_10 консулом Генерального консульства України в Мюнхені, Німеччина та скасувати реєстрацію цієї довіреності в Єдиному реєстрі довіреностей; визнати недійсною довіреність від ОСОБА_5 на ОСОБА_3 від 13.01.2016 року за реєстровим №26, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та скасувати реєстрацію цієї довіреності в Єдиному реєстрі довіреностей; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири №37, що знаходиться за адресою: Харківська область, м.Харків, вул. Світла, буд.27, укладений 22.01.2016року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за №47 та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру №37, що знаходиться за адресою: Харківська область, м.Харків, вул.Світла, 27 (індексний номер 27908912); визнати недійсним договір іпотеки, укладений між ОСОБА_6 С.І. та ОСОБА_4 від 20.02.2016року, зареєстрованого в реєстрі за №223 та скасувати рішення про державну реєстрацію іпотеки на квартиру №37, що знаходиться за адресою: Харківська область, м.Харків, вул.Світла, 27 (індексний номер 28366610); відновити порушене право ОСОБА_2, ОСОБА_1 користування квартирою №37, в будинку №27 по вул. Світла у м.Харкові та стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позову позивачі зазначили, що ОСОБА_1 постійно проживала однією сімєю зі своєю матірю ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_11 в квартирі №37, за адресою:м.Харків, вул.Світла, буд.27. Всі троє були зареєстровані за вище вказаною адресою. Спірна квартира була набута батьками ОСОБА_1 у 1989році на підставі Ордеру на житлове приміщення №7817 ОСОБА_12 Е від 15.09.1989року. Все своє життя сімя ОСОБА_11 проживала у квартирі на праві користування та ніколи її не приватизовували, то відповідно і відчужувати квартиру третім особам вони не могли. ОСОБА_1 прописана у спірній квартирі з 14.12.2001року, ОСОБА_2 прописана з 18.10.1989року, батько ОСОБА_1 ОСОБА_11 помер і 14.09.2011року був виписаний. Із грудня 2015року співпозивачів в квартирі не було і цією ситуацією скористалися зловмисники. Адже, відколи позивачка ОСОБА_1 одружилась, з 2014року, постійно проживає з чоловіком, а її матір ОСОБА_2, щойно як розпочались зимові свята, гостювала у родичів. Під час короткострокової відсутності ОСОБА_2 у спірній квартирі, туди ввійшли незнайомі люди, змінили замки та викинули з приміщення всі її особисті речі. Після телефонного дзвінка сусідів про ці події, співпозивачі негайно спробували повернутися в свою квартиру та на заваді їм стали невідомі особи, які показали Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 22.01.2016року. За цим договором спірна квартира є власністю ОСОБА_4 Також у цьому договорі зазначено, що ОСОБА_3, діючи на підставі довіреності від 13.01.2016року за р.№26 від імені ОСОБА_9 передає у власність ОСОБА_4 вказану квартиру. Зазначили, що договір купівлі-продажу спірної квартири від 22.01.2016року є недійсним, так як продавець ОСОБА_9 на момент укладання Договору купівлі-продажу від 22.01.2016року знаходилася в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2014року із ОСОБА_13 18.10.2014року отримала новий паспорт у звязку із зміною прізвища з «Кірсанова». Тому після зміни прізвища жодних прав і обовязків для особи під імям «Кірсанова Яна Володимирівна» не могло виникнути взагалі, оскільки таке імя припинило існувати. Таким чином, в Договорі купівлі-продажу спірної квартири від 22.01.2016року ОСОБА_9 не могла бути продавцем, оскільки ця фізична особа змінила своє прізвище та була документована паспортом з прізвищем ОСОБА_13 ще у 2014році. 03.06.2016року позивачі звернулися до нотаріусів які посвідчували Договір купівлі-продажу квартири та довіреності на підставі яких здійснювалося відчуження спірної квартири. В результаті Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 надала наступні нотаріально засвідчені копії документів на підставі яких здійснено відчуження спірної квартири, а саме: Договір купівлі-продажу від 22.01.2016року; договір дарування від 21.09.1994року, довіреність від 13.01.2016року, довіреність від 29.10.2015року. Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8 надала заяву про реєстрацію довіреності та дубліката довіреності у Єдиному реєстрі довіреностей за №412/1761 від 29.10.2015року, ксерокопію паспорту та РНОКПП ОСОБА_14, яка прийшла до неї в нотаріальну контору із вищевказаною заявою від 29.10.2015року та довіреністю від 29.10.2015року з проханням зареєструвати цю довіреність в Єдиному реєстрі довіреностей, що вона і зробила. Проте зміст цих документів суперечить Цивільному кодексу та іншим актам цивільного законодавства, а саме відповідно до п.2 Договору купівлі-продажу від 22.01.2016року, спірна квартира належить продавцю на підставі договору дарування, посвідченого Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою від 21.09.1994року за р.№1-982. Проте договір дарування від 21.09.1994року ніколи не вчинявся, оскільки ОСОБА_2 зазначила, що ніколи не дарувала, ОСОБА_1 ніколи цю квартиру в дар приймала, вищевказаний договір ніколи не укладали, підпис ОСОБА_2 у цьому договорі їй не належить. Крім того в п.1 Договору дарування від 21.09.1994року зазначено, що квартира належить ОСОБА_11 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром приватизації державного житлового фонду ХМР 06.08.1993року, згідно з розпорядженням №1764-Ц2 від 06.08.1993року, зареєстрованого Харківським міським БТІ за реєстровим №29п-162. Однак свідоцтво про право власності на спірну квартиру не видавалося. У п.7 Договору дарування від 21.09.1994року зазначено, що цей договір посвідчено ОСОБА_15, державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори, яка на той час, станом на 21.09.1994року в органах нотаріату не працювала. Крім того, відповідно до ч.4 ст.55 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993року в редакції чинній на момент укладення Договору дарування посвідчення угод про відчуження жилого будинку, квартири, іншого нерухомого майна провадиться за місцезнаходженням вказаного майна. Восьма державна нотаріальна контора знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Петровського,26, тобто в Київському районі м.Харкова, натомість спірна квартира в Московському районі. Крім того, з відповіді КП «ХМБТІ» від 24.06.2016року вбачається, що КП «ХМБТІ» не складалися та не обліковувались матеріали окремої архівної інвентаризаційної справи на спірну квартиру, також КП «ХМБТІ» не заводилась реєстрова книга під №29п. Відповідно до відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву від 26.05.2016року договір дарування від 21.09.1994року за р.№1-982 Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою не посвідчувався. Отже, договір дарування від 21.09.1994року на підставі якого у ОСОБА_9 начебто виникло право власності на спірну квартиру ніколи не вчинявся. Оскільки, право приватної власності у ОСОБА_9 на спірну квартиру не виникало, то і вчиняти договір купівлі-продажу від 22.01.2016року вона також не мала права і не могла. Договір купівлі-продажу було вчинено від імені ОСОБА_9 її представником ОСОБА_3 згідно Довіреності від 13.01.2016року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 Вищевказана довіреність видана в порядку передоручення ОСОБА_5 діючи на підставі довіреності, посвідченої консулом ОСОБА_10 Генерального консульства України в м.Мюнхені, Німеччина від 29.10.2015року від ОСОБА_9 Проте довіреність від 29.10.2015року від ОСОБА_9 на ОСОБА_5 з правом розпоряджатися спірною квартирою ніколи не видавалася останньою, оскілки ОСОБА_1 в м.Мюнхені ніколи не була, довіреність від 29.10.2015року не видавала, із ОСОБА_5 не знайома. На момент вчинення довіреності, а саме 29.10.2015року ОСОБА_1 вже змінила колишнє дівоче прізвище з «Кірсанова». Відповідно до довідки Державної прикордонної служби України від 03.08.2016року ОСОБА_1 в період з 01.01.2014року по 01.02.2016року до Німеччини не подорожувала, а після 28.08.2015року взагалі державний кордон України не перетинала, тобто на момент вчинення довіреності знаходилася на території України. А інформації стосовно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» немає. Крім того згідно відповіді Департаменту консульської служби Міністерства зовнішніх справ України від 27.07.2016року, довіреність від імені ОСОБА_9 за реєстровим номером №412/1761 у Генеральному Консульстві України в Мюнхені 29.10.2015року не посвідчувалась. Справжність підпису гр.ОСОБА_9 на «Заяві про реєстрацію довіреностей та дубліката довіреності у Єдиному реєстрі довіреностей за вказаним реєстровим номером не засвідчувався. ОСОБА_9 до Генконсульства за вчиненням будь-яких нотаріальних дій не зверталася. Зазначена у згаданих документах (Довіреності та заяві) нумерація №412/1761» не відповідає реєстровим даним та порядку ведення реєстру нотаріальних дій у Генконсульстві. Підпис, що міститься на копіях зазначених вище документів не є підписом консула ОСОБА_10. Таким чином, ОСОБА_1 в Генконсульстві України в Мюнхені ніколи не була, довіреність за №412/1761 від 29.10.2015року на ОСОБА_5 з правом розпоряджатися спірною квартирою не видавала. Вказана Довіреність має бути визнана судом недійсною, оскільки ніколи не видавалася ОСОБА_9 та суперечить актам цивільного законодавства. Оскілки Довіреність за №412/1761 від 29.10.2015року не видавалася, тому і довіреність від ОСОБА_5 на ОСОБА_3 від 13.01.2016року також має бути визнана судом недійсною. Крім іншого, довідка з місця проживання про склад сімї та прописку №197/01-16 від 21.01.2016року видана КП «Жилкомсервіс» дільниця №39 суперечить інформації яка міститься в довідках з місця проживання про склад сімї та прописку №531 від 12.02.2016року та від 15.07.2016року. Крім того дата прописки ОСОБА_9 вказана невірно в довідці від 21.01.2016року. Згідно відповіді КП «Жилкомсервіс» від 25.07.2016року, довідка з місця проживання №197/01-16 від 21.01.2016року не видавалася. В журналі реєстрації довідок з місця проживання про склад сімї та прописку по дільниці №39 КП «Жилкомсервіс», реєстрація довідок з вказаним номером відсутня, в довідці підписи посадових осіб не відповідають дійсності. Інформація надана КП «ХМБТІ» від 21.01.2016року надана Приватному нотаріусу ОСОБА_7 на запит від 15.01.2016року за №1/02-03, яка міститься в матеріалах нотаріальної справи щодо продажу спірної квартири, що в інвентаризаційній справі містяться відомості про право власності на спірну квартиру за гр.ОСОБА_9 на підставі договору дарування, посвідченого 21.09.1994року Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою за №1-982, зареєстрованого 22.12.1994року КП «ХМБТІ» в реєстраційній книзі №29п за реєстровим №162. Вказана інформація спростовується відповіддю з КП «ХМБТІ» №238 від 24.06.2016року, в якій зазначено, що на адресу КП «ХМБТІ» не надходив запит Приватного нотаріуса ОСОБА_7 Таким чином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент вчинення всіх оспорюваних правочинів змінила своє дівоче прізвище з «Кірсанова» на «Сидорова», спірну квартиру у власність не набувала, не відчужувала, довіреності на відчуження спірної квартири не видавала. Документи на підставі яких зареєстровано право власності ОСОБА_4 на спірну квартиру є підробленими та мають численні дефекти змісту. Державні органи та їх посадові особи підтвердили факт, що первинні документи які обумовлюють виникнення права власності на спірну квартиру та право нею розпоряджатися ними не видавалися, не складалися, не посвідчувалися. При вчиненні оспорюваних довіреностей волевиявлення ОСОБА_1 було відсутнє. Відповідно до загального принципу цивільного права, ніхто не може передати іншому більше прав на річ, ніж має сам, а тому ОСОБА_1 не будучи власником не могла відчужити спірну квартиру. Таким чином, договір купівлі-продажу спірної квартири від 22.01.2016року має бути визнаний судом недійсним, оскільки продавець не був власником спірної квартири на момент його укладання. Крім того, ОСОБА_4 набув спірну квартиру у власність на підставі недійсного договору, тому він не є власником цієї квартири, а укладений в подальшому договір іпотеки від 20.02.2016року, зареєстрований в реєстрі за №223 є також недійсним, оскільки суперечить вимогам Закону України «Про іпотеку», зокрема ч.1 ст.5 цього закону. Крім того, відповідно до ст.ст.58,59 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення та який може бути визнано судом недійсним тільки у судовому порядку. Такого рішення судом не виносилось.

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_12 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надіслав до суду письмові пояснення та заперечення на позов, відповідно до яких просив частково відмовити у задоволенні позову, а саме в частині стягнення з нього судових витрат, оскільки він не був причетним до будь-яких нотаріальних дій, оскільки з 24.12.2014року у нього новий паспорт який він отримав через втрату старого. У звязку з чим припускає, що невідомі зловмисники скористалися його втраченим паспортом. Крім того, ІПН, який вказаний у нотаріально посвідченій довіреності не співпадає з його ІПН /Т.2, а.с.77-78, Т.1, а.с.186/.

Відповідач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_16 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Треті особи: приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8, Харківська міська рада в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі /Т.2, а.с.124/.

Третя особа - Восьма Харківська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду заяву з проханням слухати справу у відсутності їх представника. У вирішенні питання покладаються на розгляд суду /Т.2, а.с.61/.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи, на підставі ордеру на житлове приміщення № 7817 ОСОБА_16 Е від 15.09.1989року, ОСОБА_11 з сімєю із трьох осіб (ОСОБА_11 наймач, ОСОБА_2- дружина, ОСОБА_9 дочка) була надана квартира №37 за адресою: м.Харків, вул.Світла, буд.№27 на підставі рішення виконавчого комітету Московської ради народних депутатів від 24.08.1989року /Т.1, а.с.217/.

Із довідок з місця проживання про склад сімї та прописку за № 351 від 12.02.2016року та за №1354 від 15.07.2016року, виданої КП «Жилкомсервіс» дільниця №39 на імя ОСОБА_1 вбачається, що в квартирі №37 за адресою: м.Харків, вул.Світла, буд.№27 значаться зареєстрованими ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 (дружина) з 18.10.1989року та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (дочка) з 14.12.2001року, ОСОБА_11 (основ.) з 18.10.1989року, виписаний 14.09.2011року в звязку із смертю. Вказана квартира не приватизована. Будинок належить територіальній громаді м.Харкова ОСОБА_11 помер 04.09.2011року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної РАЦС. по м.Харкову Харківського міського управління юстиції ОСОБА_16 І-ВЛ №553347 /Т.1, а.с.24, 224, Т.2, а.с.66/.

06.08.2014року ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_13. Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_9 змінила прізвище на «Сидорова» /Т.1, а.с.23/.

18.10.2014року ОСОБА_1 був виданий Московським РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області паспорт громадянина України /Т.1, а.с.14/.

Згідно договору купівлі-продажу від 22.01.2016року ОСОБА_3, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2, діючий на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 13.01.2016року за р.№26 від імені ОСОБА_9, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3, зазначеної надалі продавець та ОСОБА_4, що мешкає за адресою: АДРЕСА_4, зазначений надалі покупець, уклали договір купівлі-продажу квартири 37, що знаходиться за адресою: Харківська область, м.Харків, вул.Світла, буд.27. Даний об'єкт купівлі-продажу належить продавцю на підставі договору дарування, посвідченого Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою від 21.09.1994року за р.№1-982. Право власності продавця на нерухоме майно зареєстроване 22.12.1994року Комунальним підприємством Харківське бюро технічної інвентаризації, у реєстрову книгу за №29п-162. Продаж здійснений за 149 096грн.55коп., які були повністю отримані представником продавця від покупця до підписання цього договору. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за № 47 /Т.1, а.с.18, Т.2 а.с.127/.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за №53123948 від 12.02.2016року вбачається, що за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на квартиру №37 за адресою: м.Харків, вул.Світла, буд.№27 на підставі договору купівлі-продажу від 22.01.2016року, номер запису про право власності 12987037 /Т.1, а.с.26/.

На виконання ухвали Московського районного суду м.Харкова, приватним нотаріусом ОСОБА_7 крім іншого, надано копію довідки з місця проживання про склад сімї та прописку за №197/01-16 від 21.01.2016року виданої КП «Жилкомсервіс» Дільниця №39 на імя ОСОБА_9 з якої вбачається, що в квартирі №37 за адресою: м.Харків, вул.Світла, буд.№27 значиться зареєстрованою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 (власник) з 20.05.1987року. Вказана квартира приватизована (Договір дарування №29П-162 від 21.09.1994) /Т.2, а.с.133/.

Тоді як, із повідомлення КП «Жилкомсервіс» за №15439/г/0705 від 25.07.2016року вбачається, що довідки з місця проживання про склад сімї та прописку (форма 2) №197/01-16 від 21.01.2016, № 148-01-16 від 25.01.2016 дільницею №39 КП «Жилкомсервіс» не видавались. В журналі реєстрації видачі довідок з місця проживання про склад сімї та прописку (форма 2) за дільницею №39 КП «Жилкомсервіс» реєстрація довідок з вищевказаними номерами відсутня. В довідках №197/01-16 від 21.01.2016, № 148-01-16 від 25.01.2016 підписи ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 не відповідають дійсності /т.2, а.с.67/.

Згідно довіреності від 29.10.2015року, ОСОБА_9 уповноважила ОСОБА_5 розпоряджатися (продати за ціну та на умовах на свій розсуд), укласти договір застави належної їй квартири 37, що знаходиться в м.Харкові, вул.Світла, буд.27, та належить їй на підставі Договору дарування, посвідченого 21.09.1994року Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-1127 зареєстрованого в Харківському МБТІ до реєстрової книги за №29п-162, відчужувати вищезазначене нерухоме майно повністю або частково у разі необхідності, в звязку з чим укладати всі передбачені чинним законодавством угоди по користуванню та розпорядженню майном. Довіреність видана з правом передовіри. Зазначена довіреність посвідчена ОСОБА_10, консулом Генерального консульства України в м.Мюнхені, Німеччина. Довіреність підписана ОСОБА_9 у його присутності. Особу її встановлено, дієздатність перевірено. Зареєстровано в реєстрі за № 412/1761 /Т.2, а.с.125/.

Підпис ОСОБА_9 у заяві про реєстрацію довіреності та дубліката довіреності у Єдиному реєстрі довіреностей від 29.10.2015року за № 412/1761 посвідчена ОСОБА_10, консулом Генерального консульства України в м.Мюнхені, Німеччина /Т.1, а.с.196, 197, Т.2, а.с.122/.

Згідно довіреності від 13.01.2016року ОСОБА_5, діючий на підставі довіреності, посвідченої консулом ОСОБА_10 Генерального консульства України в м.Мюнхені, Німеччина від 20.10.2015р. за р.№412/1761 від імені ОСОБА_9 уповноважив ОСОБА_3 розпоряджатися (продати за ціну та на умовах на свій розсуд), укласти договір застави належної ОСОБА_9 квартири 37, що знаходиться в м.Харкові, вул.Світла, буд.27, та належить ОСОБА_9 на підставі Договору дарування, посвідченого 21.09.1994року Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-1127 зареєстрованого в Харківському МБТІ до реєстрової книги за №29п-162, відчужувати вищезазначене нерухоме майно повністю або частково у разі необхідності, в звязку з чим укладати всі передбачені чинним законодавством угоди по користуванню та розпорядженню майном. Довіреність видана без права передоручення. Зазначена довіреність посвідчена ОСОБА_7, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу. Зареєстровано в реєстрі за № 26 /Т.2, а.с.126/.

Відповідно до повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей за №30595213 від 12.02.2016року, згідно якому в реєстрі маються відомості про реєстрацію 18.12.2015року приватним нотаріусом ОСОБА_8 довіреності від 29.10.2015року від імені ОСОБА_9 на ОСОБА_5 на розпорядження майном, та про реєстрацію приватним нотаріусом ОСОБА_7 13.01.2016року довіреності від імені ОСОБА_5 у порядку передоручення на ОСОБА_3 на розпорядження майном, посвідченої нотаріусом ОСОБА_7 /Т.1 а.с.25, 197/.

Згідно договору іпотеки від 20.02.2016року, посвідченого ОСОБА_20, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №223, для забезпечення зобовязання за Договором позики від 20.02.2016року, ОСОБА_4 передав ОСОБА_6 в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру37, що знаходиться в м.Харкові, вул.Світла, буд.27, належну ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.01.2016року (Т.1, а.с. 115-117,118-119/.

Із договору дарування, який мається в матеріалах справи вбачається, що вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_15 21.09.1994року та зареєстровано в реєстрі за №1-982. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_11 та ОСОБА_2, яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 подарували а ОСОБА_9 прийняла у дар квартиру 37, що знаходиться в м.Харкові, вул.Світла, буд.27. Ця квартира належить ОСОБА_11 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром приватизації державного житлового фонду Харківської міської ради 06.08.1993року, згідно з розпорядженням №1764-Ц2 від 06.08.1993року, зареєстрованого Харківським міським БТІ за реєстровим №29п-162 /Т.2, а.с.135-136/.

Позивачі зазначили, що договір дарування від 21.09.1994року ніколи не вчинявся, ОСОБА_2 зазначила, що ніколи не дарувала, а ОСОБА_1 ніколи квартиру 37, що знаходиться в м.Харкові, вул.Світла, буд.27 в дар приймала.

Як вбачається з договору дарування від 21.09.1994року в п.1 Договору дарування зазначено, що квартира належить ОСОБА_11 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром приватизації державного житлового фонду ХМР 06.08.1993року, згідно з розпорядженням №1764-Ц2 від 06.08.1993року, зареєстрованого Харківським міським БТІ за реєстровим №29п-162. У п.7 Договору дарування від 21.09.1994року зазначено, що цей договір посвідчено ОСОБА_15, державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори.

Проте, як вбачається з повідомлення Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради за №10346 від 02.07.2016року, що Центром приватизації житлового фонду не видавалося розпорядження про право власності з реєстраційним номером 1764-Ц2 від 06.08.1993р. на квартиру АДРЕСА_5 /Т.1, а.с.215/.

Із повідомлення Головного територіального управління юстиції у Харківській області за №Г-137/01.01-19/02 від 15.08.2016року вбачається, що ОСОБА_15, відповідно до наказу Харківського обласного управління юстиції від 16.10.2000 №02-7/104, з 13.10.2000року призначена на посаду державного нотаріуса Пятої Харківської державної нотаріальної контори. З 24.10.2000року ОСОБА_15 переведена на посаду державного нотаріуса Восьмої Харківської державної нотаріальної контори де і працює по цей час. Таким чином, станом на 21.09.1994року ОСОБА_15 в органах нотаріату не працювала /Т.2, а.с.69/.

Згідно повідомлення КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за №238 від 24.06.2016року, на адресу КП ХМБТІ не надходив запит приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_7 від 18.01.2016року №16/00138. КП ХМБТІ не складались та не обліковувались матеріали окремої архівної інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_6. КП ХМБТІ не заводилась реєстрова книга під №29п. КП ХМБТІ не готувався та не направлявся на адресу приватного нотаріуса ОСОБА_7 лист-відповідь від 21.01.2016 №148. За вказаним вихідним номером у журналі реєстрації вихідної кореспонденції КП ХМБТІ зареєстровано лист на імя іншого адресата /Т.1, а.с.212/.

Згідно повідомлення Харківського обласного державного нотаріального архіву за №1458/01-18 від 26.05.2016року вбачається, що за наявними в Харківському обласному державному нотаріальному архіві даними, згідно з матеріалами та документами фонду №15 «Восьма Харківська державна нотаріальна контора»: «Реєстру № 1-21 для реєстрації нотаріальних дій», документами нарядів «Договори відчуження квартир. Том 10», «Документи до договорів відчуження квартир. Том4» за 1994рік, договір дарування від імені ОСОБА_2 ОСОБА_21 за р.№ 1-982 Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою, не посвідчувався. Додатково перевірено: договори відчуження від імені гр..ОСОБА_2 ОСОБА_21 Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою не посвідчувалися /Т.1, а.с.213/.

Із довідки за №17/11818 від 25.06.2016року, виданої начальником Московського РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області вбачається, що ОСОБА_1 18.10.2014року була документована паспортом громадянина України серії МТ №361172 Московським РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області на підставі паспорта громадянина України серії МН № 182836 виданого 14.12.2001року Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області у звязку з зміною прізвища з «Кірсанова» /Т.1, а.с.216/.

Згідно інформації Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації за №64/С-3014 від 03.08.2016року, відповідно до п.21 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби від 25.06.2007року №472, зареєстрованим у Мінюсті 05.07.2007року за №765/14032, в базі даних про перетинання державного кордону України та лінії розмежування у період з 01.01.2014року по 01.02.2016року маються відомості про перетинання кордону гр.України ОСОБА_1, 29.03.1982р.н. 26.12.2014року 06.01.2015року та 26.07.2015року 09.08.2015року. Інформації стосовно гр.України ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 у період з 01.01.2014року по 01.02.2016року в базі даних про перетинання державного кордону немає /Т.2, а.с.68/.

Із повідомлення Міністерства закордонних справ України за №71.ВАВ-19-570/1-3448-16 від 01.09.2016року щодо вчинення нотаріальних дій вбачається, що довіреність від імені ОСОБА_9 за реєстровим номером «№412/1761» у Генеральному консульстві України у Мюнхені 29.10.2015року не посвідчувалось. Справжність підпису громадянки ОСОБА_9 на «Заяві про реєстрацію довіреності та дубліката довіреності у Єдиному реєстрі довіреностей» за реєстровим номером «№412/1761» від 29.10.2015року нотаріально не засвідчувався. Громадянка ОСОБА_9 до Генконсульства за вчиненням будь-яких нотаріальних дій не зверталася. Зазначена у згаданих документах («довіреності» та заяві») нумерація - №412/1761 не відповідає реєстровим даним та порядку ведення реєстру нотаріальних дій у Генконсульстві. Підпис, що міститься на копіях зазначених вище документах не є підписом консула ОСОБА_10 /а.с.74/.

У лютому 2016 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до Московського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, щодо незаконного відчуження квартири /Т.1, а.с.19-22/.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За правилами ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно зі ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреність є письмовий документ, що видається особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Статтею 245 ЦК України встановлено, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір купівлі-продажу земельних ділянок, цілісних (єдиних) майнових комплексів, житлового будинку (квартири) та іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації (ч. 1 ст. 657 ЦК України).

Отже, презюмується, що довіреність на укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна вважається правомірною, якщо вона особисто підписана особою, яка цю довіреність видає, нотаріально посвідчена, при цьому свідченням волевиявлення вважається саме підпис на довіреності, а у випадку заперечення власного волевиявлення на видачу довіреності особа повинна довести, що цей правочин вчинено поза її волею.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що спірна квартира не приватизовувалась ОСОБА_2 та ОСОБА_11, знаходиться у користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_1 спірну квартиру у власність не набувала, не відчужувала, довіреності на відчуження спірної квартири не видавала.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які позивачі посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання довіреностей від 29.10.2015року та 13.01.2016року, договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_7 від 22.01.2016року недійсними та скасування їх реєстрації.

Позовні вимоги про визнання недійсним договору іпотеки укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 20.02.2016року та вимоги про відновлення порушеного права позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 користування спірною квартирою не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, абз. 2 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України» № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» правом на звернення до суду наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено правочином.

Між тим, заінтересованість осіб має з'ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

Позивачі не є сторонами оспорюваного правочину та у відповідності до вимог, передбачених ст. ст. 10, 60 ЦПК України ними не доведено, що укладанням договору іпотеки від 20.02.2016року їх право користування спірною квартирою порушено.

Крім того, відповідно до ст..ст. 58,59 ЖК України Ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення та який може бути визнаний недійсним в судовому порядку. Оскільки Ордер на житлове приміщення № 7817 ОСОБА_16 Е від 15.09.1989року є дійсним, тому позивачі не позбавлені права користування спірною квартирою.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати недійсною довіреність від 29.10.2015року від імені ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_5, посвідчену ОСОБА_10 консулом Генерального консульства України в м.Мюнхені, Німеччина, за реєстровим №412/1761 та скасувати реєстрацію цієї довіреності в Єдиному реєстрі довіреностей.

Визнати недійсною довіреність від 13.01.2016 року від імені ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_3, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстровим №26 та скасувати реєстрацію цієї довіреності в Єдиному реєстрі довіреностей.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири №37, що знаходиться за адресою: Харківська область, м.Харків, вул. Світла, буд.27, укладений 22.01.2016року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за №47 та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру №37, що знаходиться за адресою: Харківська область, м.Харків, вул.Світла, 27.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1240грн.20коп. в рівних частках по 413грн.40коп.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1240грн.20коп. в рівних частках по 413грн.40коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Т.М.Довготько