Справа № 495/4516/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Левченко А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідачів: не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про забезпечення позову

по цивільній справі № 495/4516/15-ц

за позовом МП «Аліса»

до:

- ОСОБА_1

- ПП «Лазурна 19»

- Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області

про визнання договору дарування недійсним та скасування реєстраційного запису,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білгород-Дністровського суду знаходиться цивільна справа №495/4516/15-ц за позовом МП «Аліса» до ОСОБА_1, ПП «Лазурна 19» про визнання договору дарування недійсним та скасування реєстраційного запису.

13.05.2016 року від представника позивача ОСОБА_2, на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову в порядку статті 151 Цивільного процесуального кодексу України шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,6914 га, що знаходиться за адресою: вул. Лазурна, 19, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області та заборони його відчуження.

Така заява МП «Аліса» мотивована тим, що на даний існує реальна загроза що на момент вирішення справи по суті утвориться ситуація, коли Відповідач матиме право власності (право користування) на земельну ділянку, не будучи її власником (відповідно не маючи правових підстав для набуття таких прав), а власник нерухомого майна не матиме права на земельну ділянку що призведе до подальших нескінченних судових тяганин.Заявник стверджує, у разі невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту на земельну ділянку, рішення суду у даній справі неможливо буде виконати, так як рішення втратить свою актуальність, оскільки на момент набрання ним чинності існує висока ймовірність розриву правонабувачів на саме нерухоме майно та на земельну ділянку, які згідно чинного законодавства є спорідненими і виникають одне з одного, на якій воно розташоване, що зумовить необхідність звертатись з новими позовними вимогами до інших осіб і так повсякчас.

Розглянувши заяву МП «Аліса» про забезпечення позову по справі № 495/4516/15-ц, суд дійшов висновку про задоволення такої заяви, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.2 ст.151 ЦПК України).

Частиною третьою ст.151 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з заяви МП «Аліса» про забезпечення позову по справі №495/4516/15-ц, на думку позивача, відповідачі неправомірно набули права власності на адміністративну будівлю літ. «А» по вул. Лазурна, 19, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, площею 154,4 кв.м., що предметом позову є, зокрема, скасування реєстраційних записів про безпідставно набуте (зареєстроване) право власності. ПП «Лазурна 19» всіляко зловживаючи наданими законом процесуальними правами затягує розгляд справи. Одночасно, ПП «Лазурна 19» вживає всі заходи щодо отримання у приватну власність ще й земельної ділянки, на якій розташовано спірне майно, а саме, як вбачається з Інформаційної довідки з державних реєстрів прав на нерухоме майно, ще 29.12.2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 було посвідчено договір оренди (земельної ділянки площею 0,6914 га, що знаходиться за адресою: вул. Лазурна, 19, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області) № 2330 від 29.12.2015 року між Затоківською селищною радою та ПП «Лазурна 19» строком дії до 29.12.2064 року.

Окрім того, рішенням чергової сесії Затоківської селищної ради (яке селищна рада нам відмовляє надати) було прийнято рішення «про віднесення земельної ділянки площею 0,6914 га за адресою: вул. Лазурна, 19, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, що перебуває в оренді ПП «Лазурна 19» для експлуатації та обслуговування бази відпочинку до переліку земельних ділянок, що підлягають продажу у 2016 р.».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду № 815/3758/15 від 27,10.2015 року, яка набрала чинності 15.12.2015 року, визнано неправомірність проведеної реєстрації права власності за гр. ОСОБА_4 та скасовано рішення про державну реєстрацію права власності па нерухоме майно від 18.09.2014 року за №15886766, прийняте року Державним реєстратором реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 щодо реєстрації за ОСОБА_6 права власності на об'єкт нерухомого майна: адміністративний будинок, що розташований: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Лазурна, будинок 19, що додатково та прямо підтверджує неправомірність виникнення прав власності на спірне майно.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини другої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», МП «Аліса» визначено належним чином та підтверджено відповідними доказами обґрунтування необхідності забезпечення позову, які свідчать, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Наявність зазначених вище відомостей, обґрунтувань та доказів надає змогу суду дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у звязку з чим заява МП «Аліса» про забезпечення позову по справі № 495/4516/15-ц підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись статтями 151, 153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву МП «Аліса» про забезпечення позову по справі №495/4516/15-ц за позовом Федорова МП «Аліса» до ОСОБА_1, ПП «Лазурна 19», Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання договору дарування недійсним та скасування реєстраційного запису задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову накладення арешту на земельну ділянку площею 0,6914 га, що знаходиться за адресою: вул. Лазурна, 19, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області та заборони її відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя В.В. Мишко