Провадження № 2/638/847/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.16 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді Омельченко К.О.

При секретарі: Помазан М.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

в с т а н о в и в :

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1, в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за теплопостачання за період з 01.09.2003 р. по 30.06.2011 року в розмірі 4271 грн. 42 коп..

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а також поновити строки давності звернення до суду з позовом.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, тобто є такою, що визначена періодичними щомісячними платежами, а з цих підстав, підлягає застосуванню ст.. 267 ЦК України. Своє право позивач вирішив реалізувати 27.08.2014 року, коло подав позов до суду. Таким чином, цій даті передують три роки позовної давності, яка відраховується з 27.08.11 року. Таким чином, на думку відповідача, позивач може звернутися за стягненням боргу лише за два місяці.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є власниками квартири за адресою м. Харків, проспект Перемоги, 72 Б, кв.50 та є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV, які надає позивач. Особовий рахунок в КП «ХТМ» № 64050 відкрито на ім я відповідача.

Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Права і обов'язки виробників, виконавців, споживачів у сфері житлово-комунальних послуг встановлені Законом України «Про житлово-комунальні послуги»№ 1875-IV від 24 червня 2004 року.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005року №630 (надалі Правила).

Згідно з п.5 ч.3 ст.20 зазначеного Закону споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором чи законом.

Частиною 6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Такий же обовязок закріплено положеннями ст.ст. 67,68 Житлового кодексу України.

Відповідно до вимог ст.25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до п.16 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковий період.

Пунктом 10 ч.3 ст.20 Закону встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житло-комунальні послуги у вигляді пені в установленому законом чи договором розмірах. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена і в п.23 Правил та п.20 Типового договору про надання послуг з теплопостачання холодної та гарячої води і водовідведення, положення якого мають юридично обовязковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань, згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

У ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Відповідний висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 30 жовтня 2013 року (справа № 6-59цс13), який згідно з ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як свідчать матеріали справи відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі оплачує послуги за опалення та підігрів води, у звязку з чим по його квартирі утворився борг.

02.08.2011року КП «ХТМ» зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення на їх користь з ОСОБА_1 заборгованості за період з 01.09.2003 р. по 30.06.2011 року в розмірі 4271 грн. 42 коп. Дзержинським районним судом м. Харкова видавався судовий наказ від 08.09.2011 року про стягнення з відповідача вищевказаної суми. Але, у подальшому, за заявою ОСОБА_1 цей судовий наказ було скасовано ухвалою цього ж суду від 21.03.2012 року та розяснено КП «ХТМ» про їхнє право з такими вимогами звернутися до суду в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Відповідно до вимог ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Згідно положень ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач.

Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. .

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями253-255 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Відповідний висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 21 січня 2015 року (справа № 6-214цс14), який згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Про своє порушене право позивач дізнався ще в вересні 2003року, оскільки з цього часу, згідно наданого розрахунку заборгованості відповідач не в повному обсязі став проводити оплату таких послуг. Проте, із заявою про видачу судового наказу КП «ХТМ звернулось лише 02.08.2011 року, в якій просили стягнути заборгованість за період з 01.09.2003 р. по 30.06.2011 р. в розмірі 4271 грн. 42 коп., тобто цей період перевищував загальний строк позовної давності, встановлений законом у три роки. Судовий наказ від 08.09.2011 року було скасовано ухвалою суду від 21.03.2012 року.

Оскільки у письмових запереченнях на позов відповідач просив застосувати до даних правовідносин загальний строк позовної давності, а позивачем жодних доказів поважності пропуску цього строку не надано, тому у суду відсутні законні підстави для стягнення з відповідача заборгованості з 01.09.2003 р. по 01.08.2008 р..

Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за три роки, а саме за період з 01.08.2008 р. по 30.06.2011 р. в сумі 2 223 грн. 04 коп., згідно розрахунку заборгованості.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, понесені та документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» суму заборгованості за період з 01.08.08 року по 30.06.11 року в розмірі 2223 грн. 04 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 126 грн. 36 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня проголошення.

Суддя: