Категорія 39 Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляд у цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої : Якименко М.М., суддів: Марчук В.С., Сала Т.Б.,

при секретарі Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Першої Вінницької державної нотаріальної контори в особі державного нотаріуса ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 23.04.2014 року померла її мати ОСОБА_4, яка до своєї смерті мешкала в м. Вінниці за адресою: вул. Костянтиновича,46/43.

За життя спадкодавцем було складено заповіт, згідно якого земельну ділянку площею 3,1639 гектарів у межах згідно з планом, розташованої за адресою: Київська область Тетіївський район, Бурковецька сільська рада, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :02:004:0014, вона заповіла по 1/3 ОСОБА_5 та 2/3 - ОСОБА_6.

На даний час спадкоємець ОСОБА_5 оформив належну йому частку спадкового майна та отримав відповідне свідоцтво.

Позивач отримала свою обовязкову частку в спадщині і відповідно отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 11.06.2015 року.

Спадкоємець ОСОБА_6, яка була обізнана про заповіт, з моменту відкриття спадщини до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом не зверталась. Тому неоформленою залишилась ? частка вказаної земельної ділянки.

Нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 було відмовлено позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку земельної ділянки майна, яке належала померлій ОСОБА_4, про що 11.06.2015 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відмовляючи позивачу, нотаріус посилався на те, що він не може перевірити дієздатність спадкоємця ОСОБА_6, також не може встановити, чи є вона недієздатною чи такою , дієздатність якої обмежена, при цьому він керувався п.п. 4.14 Глави 10 розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року.

Посилаючись на норми ст.ст. 1223, 1261-1265 ЦК України , та те, що вона є спадкоємцем першої черги за законом, вважає, що нотаріус неправомірно відмовив їй у видачі свідоцтва.

Просила визнати незаконною та скасувати постанову від 11.06.2015 року № 1064/01-30 державного нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язати державного нотаріуса першої Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки, площею 3,1639 га, у межах згідно з планом , розташованої за адресою: Київська область, Тетіївський район, Буровецька сільська рада, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0:02:004:0014.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою. В скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позову, в зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що остання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Ч. 3 ст. 303 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.04.2014 року померла мати позивача ОСОБА_4.

За життя спадкодавиця залишила заповіт, згідно якого земельну ділянку площею 3,1639 гектарів у межах згідно з планом, розташованої за адресою: Київська область, Тетіївський район, Бурковецька сільська рада, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :02:004:0014, вона заповіла по 1/3 ОСОБА_5 та 2/3 ОСОБА_6.

Позивач, як спадкоємець за законом, успадкувала на підставі ст. 1241 ЦК України ? частки спадкового майна, у тому числі і ? частини земельної ділянки, про що отримала відповідні свідоцтва.

Спадкоємець ОСОБА_5 оформив належну йому частку майна, яка складається з 1/3 від ? спадкового майна за заповітом.

Спадкоємець ОСОБА_7 до нотаріальної контори після смерті спадкодавиці не зверталась.

11.06.2016 року державний нотаріус Першої Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 своєю постановою відмовила ОСОБА_2 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 спадкового майна, посилаюсь на те, що нотаріус не може перевірити дієздатність спадкоємця ОСОБА_6, також не може встановити, чи є вона недієздатною чи такою, дієздатність якої обмежена, послався при цьому на п.п. 4.14 Глави 10 розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині визнання незаконної та скасування постанови нотаріуса, суд першої інстанції виходив із того, що відсутність відомостей про дієздатність ОСОБА_6 є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Однак з таким висновком не може погодитись судова колегія з огляду на таке.

Згідно п. 4.14. Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі Порядок), при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.

Однак п. 4.13. Порядку визначає, що видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 Цивільного кодексу України. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув і не дав цьому належної правової оцінки.

Відтак , судова колегія вважає, що в даному випадку нотаріус за відсутності відомостей щодо дієздатності спадкоємця ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності до п.4.13 Порядку , а саме вчинити дії щодо витребування необхідних для вчинення нотаріальної дії відомостей або документів і відкласти за необхідності дане питання.

Ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу, як посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Вище вказане дає підстави вважати, що державний нотаріус безпідставно відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії.

В апеляційній інстанції представник відповідача пояснив, що за відсутності коштів, державна нотаріальна контора не мала змоги здійснити необхідні запити і з'ясувати питання щодо спадкоємця ОСОБА_6

Крім того відмовляючи в позові в частині зобов'язання нотаріуса вчинити певні дії, а саме видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки, площею 3.1639 га у межах згідно з планом , розташованої за адресою: Київська область, Тетіївський район, Буровецька сільська рада, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0:02:004:0014, суд першої інстанції виходив із того, що позивач в силу ч.1 ст.1275 ЦК України, в зв'язку з наявністю іншого спадкоємця за заповітом, не має на це правових підстав.

Вирішуючи це питання міський суд не звернув увагу на ту обставину, що відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії позивачу, нотаріус виходив із відсутності відповідних відомостей щодо дієздатності іншого спадкоємця за заповітом , а не відсутності правових підстав, визначених ст.1273 ЦК України. Дані питання нотаріусом не досліджувались і не були підставою для такої відмови. Відтак міський суд, вирішуючи спір, перебрав на себе повноваження, які відносяться до компетенції нотаріуса.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що суд не наділений повноваженнями і не має права зобов'язувати нотаріуса видавати свідоцтва про право на спадщину за законом на певну частку спадкового майна, як того вимагає позивач, оскільки згідно Закону України «Про нотаріат» та Порядку видача свідоцтв, внесення в них змін, перерозподіл часток в спадковому майні відноситься виключно до повноважень нотаріуса і здійснюється ним за заявою певної особи.

Відтак позовні вимоги в цій частині є безпідставними , необґрунтованими та такими , що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування чи зміни рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

В силу зазначеної норми, рішення суду залишатися в силі не може, підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, ст. ст. 307, 309, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову від 11.06.2015 року №2064/01-30 державного нотаріуса Першої Вінницької Державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно:

Головуючий