Ухвала

іменем україни

21 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Журавель В.І.,

суддів: Закропивного О.В., Маляренка А.В.,

Мостової Г.І., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що за час перебування в шлюбі з ОСОБА_4 з 25 серпня 1990 року ними придбано нерухоме майно, а саме: квартири АДРЕСА_1, яка знаходиться по АДРЕСА_2 єдиний майновий комплекс - базу відпочинку АДРЕСА_3. Проте спірне майно зареєстровано на ім'я ОСОБА_4, яка не бажає його поділу у добровільному порядку.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд поділити майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділивши ОСОБА_4 - 31/100 частку квартир АДРЕСА_4 і 19/100 частки комплексу будівель, що знаходяться по АДРЕСА_5 а йому - Василівську автоколону і єдиний майновий комплекс - базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», визнавши за ним право власності на вказане майно.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Поділено нерухоме майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Виділено ОСОБА_4 69/100 часток квартир АДРЕСА_6 19/100 частки об'єктів нерухомого майна - комплексу будівель, що знаходяться по АДРЕСА_5 Василівську автоколону, що знаходиться по АДРЕСА_7 Виділено ОСОБА_3 об'єкт нерухомого майна - базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться по АДРЕСА_8 Визнано за ОСОБА_4 право власності на: 69/100 частки квартир АДРЕСА_9 19/100 частки об'єктів нерухомого майна - комплексу будівель, що знаходяться по АДРЕСА_10 Василівську автоколону, що знаходиться по АДРЕСА_7 Визнано за ОСОБА_3 право власності на об'єкт нерухомого майна - базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться по АДРЕСА_11 Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію в розмірі 199 574 грн. У решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 14 095 грн 50 коп.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Поділено спільне майно подружжя. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_12 Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку квартир АДРЕСА_12 У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2014 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2014 року залишено без змін.

У серпні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду Запорізької області із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

На обґрунтування заяви зазначав, що предметом доказування у даній справі було набуття майна за рахунок особистих коштів одного з подружжя - ОСОБА_4 Проте, на даний час виявлені юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику та підтверджують відсутність у ОСОБА_4 грошових коштів (особистих) в момент придбання майна про поділ якого заявлено.

В період з 01 липня 1994 року до 31 січня 2013 року ОСОБА_4 працювала у приватному підприємстві НПКО «ТАТА» та відповідно до довідки про нараховану і виплачену заробітну плату її сукупний дохід з 01 січня 1995 року до 31 січня 2013 року становив 102 041 грн 98 коп., у той час як вартість майна, придбаного нею за період шлюбу, становила 350 226 грн.

Із 22 вересня 2002 року ОСОБА_4 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, а 27 вересня 2002 року - придбала базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», 03 грудня 2003 року - Василівську автоколону, 15 квітня 2004 року - комплекс будівель по АДРЕСА_13

Оскільки у судовому засіданні апеляційного суду 11 листопада 2014 року не досліджувалося питання щодо джерела і часу придбання спірного майна, вважає, що відомості у довідці про нараховану та виплачену заробітну плату від 28 серпня 2015 року є нововиявленою обставиною та підставою для перегляду рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2014 року, оскільки вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 не мала власних коштів на придбання спірного майна, а тому воно було придбано за період шлюбу, за рахунок спільних сумісних коштів подружжя та відноситься до спільного сумісного майна подружжя і підлягає поділу відповідно до вимог ст. ст. 69, 70 СК України.

Посилаючись на зазначені вище обставини, ОСОБА_5 просив скасувати рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2014 року, ухвалити нове рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2014 року скасовано.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції від 23 грудня 2015 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2014 року, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що обставини щодо джерела і часу придбання майна подружжям ОСОБА_3 є нововиявленою обставиною.

Суд зазначив, що спірне майно придбано подружжям під час шлюбу за спільні кошти, а тому є об'єктом спільної сумісною власності подружжя та підлягає поділу, проте при ухваленні рішення апеляційним судом від 11 листопада 2014 року зазначене не враховано, а дійшовши висновку, що майно є власністю ОСОБА_4, як фізичної особи-підприємця, суд зробив висновок про те, що у разі його поділу між подружжям, у другого із подружжя виникає право на сплату половини вартості майна приватного підприємства, а тому не вирішив по суті спір щодо поділу цього майна.

Зазначивши, що заявник ОСОБА_5 довів у засіданні апеляційного суду 23 грудня 2015 року, що об'єкти нерухомості, які зареєстровані за приватним підприємцем ОСОБА_4, придбані за спільні кошти подружжя у шлюбі, тому є спільною сумісною власністю подружжя та підлягають поділу, апеляційний суд скасував рішення апеляційного суду від 11 листопада 2014 року та залишив без змін рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2013 року.

Проте погодитися з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна.

Згідно зі ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» судам роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у ст. ст. 362, 364 ЦПК України.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Як на нововиявлені обставини ОСОБА_3 у своїй заяві послався на те, що у судовому засіданні апеляційного суду 11 листопада 2014 року не досліджувалося питання щодо джерела і часу придбання спірного майна та вважав, що відомості у довідці про нараховану та виплачену заробітну плату від 28.08.2015 року є нововиявленою обставиною і свідчать про те, що ОСОБА_4 не мала власних коштів на придбання спірного майна, а тому воно було придбано за період шлюбу, за рахунок спільних сумісних коштів подружжя та відноситься до спільного сумісного майна подружжя.

Також, заявник послався на те, що на час розгляду справи в суді йому був невідомим розмір доходів, зокрема, заробітної плати ОСОБА_4

Проте, указані обставини були предметом судового розгляду та встановлювались при з'ясуванні апеляційним судом обставин даної справи.

Пунктом 5 указаної вище постанови пленуму Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судам роз'яснив, що обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Суд апеляційної інстанції, окрім довідки про заробітну плату, врахував також як нововиявлену обставину новий доказ, а саме: надану представником заявника розписку про отримання ним у борг від ОСОБА_6 грошових коштів у розмірі 200 тис. грн. на придбання бази відпочинку, яка датована 02 жовтня 2013 року.

У п. 4 наведеної вище постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судам роз'яснено, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

На порушення ст. 364 ЦПК України та вказаних роз'яснень, апеляційний суд у своєму рішенні не встановив нововиявлених обставин, а скасував своє попереднє рішення, ґрунтуючись на нових доказах, наданих заявником, які за правилами ст. 361 ЦПК України не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Крім того, при ухваленні судового рішення апеляційний суд не врахував правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 13 червня 2016 року у справі за № 6-1752цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Зокрема, Верховний Суд України зазначив, що майно фізичної особи-підприємця може бути об'єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між кожним з подружжя з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення правового режиму спільного сумісного майна подружжя та способів поділу його між кожним з подружжя.

Майно фізичної особи-підприємця, яке використовується для її господарської діяльності, вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів.

Відповідно до п. 19 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» при розгляді касаційної скарги та скасуванні ухвалених судових рішень суд має виходити з положень частини першої статті 335 ЦПК України та передати справу на новий розгляд з урахуванням вимог статті 338 ЦПК України.

За таких обставин оскаржуване судове рішення не може вважатися законним та обґрунтованим і в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 336, 338, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді: О.В. Закропивний

А.В. Маляренко

Г.І. Мостова

С.П. Штелик