АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 668/7863/15 Номер провадження 22ц - 791/937/2016 Головуючий в І інстанції: Гаврилов Д.В. Доповідач: Бугрик В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Бугрика В.В.

суддів: Лісової Г.Є.,

Семиженка Г.В.,

секретаря Мирненко А.О.

розглянула відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційні скарги ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 11 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5, про визнання права власності, визнання недійсними свідоцтва про право власності та свідоцтва про право плавання під державним прапором, визнання недійсним договору купівлі-продажу та про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в якому, з урахуванням заяви про збільшення вимог, просила:

- визнати за нею право власності на прогулянковий мотокатер з бортовим номером «НОМЕР_2», 1993 року побудови, матеріал корпусу сталь, довжина найбільша 13,85 м, ширина 3,23 м, висота борту 1,1 м, двигун НОМЕР_3 150 к.с.;

- визнати недійсними та скасувати свідоцтво про право власності для прогулянкових суден НОМЕР_1 та свідоцтво про право плавання під державним прапором НОМЕР_4, які 19.10.2009 року були видані ОСОБА_3;

- витребувати із незаконного володіння ОСОБА_3 прогулянковий мотокатер з бортовим номером «НОМЕР_2» («ІНФОРМАЦІЯ_1»), 1993 року побудови, матеріал корпусу сталь, довжина найбільша 13,85 м, ширина 3,23 м, висота борту 1,1 м, двигун НОМЕР_3, 150 к.с. та човновий мотор SUZUKI DF 140 TL НОМЕР_5;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу мотокатера № 5890 від 09.06.2004 року, укладений на Херсонській товарній біржі «Альтер-Эго» між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

В ході судового розгляду до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_4 Вимоги мотивовано тим, що позивачка є власником прогулянкового мотокатера з бортовим номером «НОМЕР_2», 1993 року побудови, двигун НОМЕР_3, 150 к.с. та човнового мотору SUZUKI DF 140 TL НОМЕР_5. Право власності на мотокатер нею набуто на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2006 року, укладеного на товарній біржі з ОСОБА_5, а човновий мотор нею придбано у ПП ОСОБА_7 за особисті кошти. Зазначене майно перебуває у фактичному володінні відповідача ОСОБА_3, який неправомірно використовує його на власний розсуд. Крім того, ОСОБА_3 на підставі сфальсифікованого договору купівлі-продажу, нібито укладеного на товарній біржі з ОСОБА_4, неправомірно зареєстрував своє право власності на вказаний мотокатер (на час звернення до суду і розгляду справи судно має назву «ІНФОРМАЦІЯ_1») і отримав свідоцтво про право власності для прогулянкових суден та свідоцтво про право плавання під державним прапором. Враховуючи наведене, ОСОБА_2 вирішила звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Рішенням суду позов задоволено частково. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 човновий мотор SUZUKI DF 140 TL НОМЕР_5. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення в частині відмови у задоволені позовних вимог та ухвалити у цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду у частині задоволення позову про витребування у нього човнового мотору SUZUKI, так як він є власником цього мотору, і повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити у зв'язку з її обгрунтованістю.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 13.08.1976 року до 19.03.1993 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.07.2014 року у справі №666/2424/13ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 09.09.2014 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання та поділ спільного сумісного майна подружжя, а відтак, все майно, яке було придбане ОСОБА_3 є його приватною власністю. Відповідно до свідоцтва про право власності для прогулянкових суден НОМЕР_1 від 19.10.2009 року та свідоцтва про право плавання під державним прапором НОМЕР_4 від 19.10.2009 року ОСОБА_3 є судновласником прогулянкового мотокатера з бортовим номером «НОМЕР_6» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», 1993 року побудови, матеріал корпусу сталь, довжина найбільша 13,85 м, ширина 3,23 м, двигун НОМЕР_3, 150 к.с. Його право власності зареєстровано в Державному судновому реєстрі України на підставі договору купівлі-продажу мотокатера № 5890 від 09.06.2004 року, укладеного на Херсонській товарній біржі «Альтер-Эго» між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 За твердженням позивача дійсним власником вказаного мотокатера є вона, право власності нею набуто на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2006 року, укладеного на Українській універсальній міжрегіональній товарній біржі з ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з вимогами про визнання права власності має право звернутись лише власник майна, який правомірно набув право власності на передбачених законодавством підставах. Найпоширенішою підставою набуття права власності є договір купівлі-продажу. Продавцем за таким договором може виступати лише власник майна. Право власності на майно, що підлягає державній реєстрації, виникає після проведення такої реєстрації. КТМ України передбачає обов'язкову реєстрацію

суден, а відтак право власності на судно визнається Державою після його реєстрації.

Отже, для вирішення вимог щодо визнання права власності слід перевірити правомірність набуття права власності особою, яка вважає себе власником, та наявність права власності у особи, яка передає своє право власності, а також дотримання вимог щодо проведення державної реєстрації права власності. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт передачі майна та проведення оплати або вчинення інших дій на виконання договору купівлі продажу. Позивач не надала жодних доказів та пояснень, які б підтверджували поважність не проведення реєстрації судна за нею як за новим судновласником. Натомість, з матеріалів справи вбачається, що позивач була обізнана про реєстрацію спірного судна за ОСОБА_3 і сама приймала в цьому участь. За відсутності доказів виконання договору купівлі-продажу від 14.04.2006 року, за відсутності державної реєстрації права власності на спірне судно за позивачем, за відсутності доказів наявності на момент укладення договору права власності на спірне судно у ОСОБА_5, договір купівлі-продажу від 14.04.2006 року вважається нікчемним, тому позивач не довела наявності в неї права власності на мотокатер з бортовим номером «НОМЕР_2», 1993 року побудови. Оскільки позивач не довела наявності у неї права власності на спірне судно, колегія вважає, що укладенням спірного договору купівлі-продажу мотокатера № 5890 від 09.06.2004 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та видачею на ім'я останнього спірних свідоцтв не порушено прав позивача. Доводи щодо незаконності спірного договору не свідчать про наявність у позивача права вимоги про визнання його недійсним.

Отже, в задоволенні позову в частині вимог про визнання недійсними договору купівлі-продажу, свідоцтва про право власності для прогулянкових суден та свідоцтво про право плавання під державним прапором та в частині вимог про витребування спірного судна з чужого незаконного володіння судом відмовлено обґрунтовано.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 було надано нібито оригінал суднового білету КН 2-9 самохідного судна «НОМЕР_2», який знайшовся і який нібито підтверджує той факт, що ОСОБА_5, як власник, продав це самохідне судно ОСОБА_2 Дослідивши даний судновий білет, колегія суддів вважає, що він не може бути належним і допустимим доказом факту належності спірного самохідного судна, так як білет належним чином не зареєстрований у регістрі судноплавства України, про що свідчить відповідь на запит суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 щодо витребування у ОСОБА_3 човнового мотора, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою було надано копію квитанції до прибуткового касового ордера ПП «ОСОБА_8.» № 15 від 25.01.2008 року, згідно якої від ОСОБА_2 прийнято 60639 грн. за човновий мотор SUZUKI DF 140 TL НОМЕР_5. Копія квитанції завірена печаткою ПП «ОСОБА_8.» Проте судом не було витребувано оригінал вказаної квитанції та не перевірено достовірність даних, внесених до цієї копії квитанції. Натомість ОСОБА_3 в апеляційній скарзі вказав, що човновий мотор SUZUKI DF 140 TL № 14001 F-883307 він придбав у приватного підприємця ОСОБА_7 25 січня 2009 року за ціною 101956 грн. і підтвердив ці доводи квитанцією до прибуткового касового ордеру № 29 від 25.01.2009 року, накладною, а також сервісною книжкою обслуговування цього човнового мотору. Допитаний у судовому засіданні за клопотанням позивачки в якості свідка ОСОБА_7 підтвердив достовірність цієї квитанції і факт придбання вказаного човнового мотору 25.01.2009 року ОСОБА_3 у ПП «ОСОБА_8.» Свідок також пояснив, що ОСОБА_2 не купувала в ПП «ОСОБА_8.» човнового мотору 25.01.2008 року, а копію квитанції про сплату грошей ОСОБА_2 він завірив печаткою і своїм підписом на прохання ОСОБА_2, без належної перевірки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що позивачка не надала суду належних доказів того, що човновий мотор є її власністю і вона має право витребувати його із чужого незаконного володіння. Тому рішення суду про витребування від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 спірного човнового мотору підлягає скасуванню за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, з ухваленням нового рішення у цій частині про відмову у задоволенні позовної вимоги, і апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не ґрунтуються на належних доказах, і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню. Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в частині визнання права власності на самохідне судно, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 не вбачається, рішення у цій частині законне та обґрунтоване, а тому скасуванню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 11 лютого 2016 року в частині витребування із незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 човнового мотору SUZUKI DF140TL НОМЕР_5 скасувати і у задоволенні позову у цій частині відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий В.В. Бугрик

Судді:

Г.Є. Лісова

Г.В. Семиженко