ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2918/16-ц
Провадження № 2-о/210/84/16
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
"14" грудня 2016 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чайкіної О.В.,

при секретарі Куксенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Дзержинсько-Довгинцівський об`єднаний районний військовий комісаріат м. Кривого Рогу, про встановлення факту участі в бойових діях Республіки Афганістан,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення, в обґрунтування заяви зазначив, що він був призваний на дійсну військову службу до лав Збройних сил СРСР Дзержинським РВК м. Кривого Рогу 22.10.1985 року, у складі таких же призовників, того ж дня заявник був відправлений ешелоном до місця служби в учбовий центр 5-ї прикордонної застави в районі м. Термез Узбекської РСР, до військової частини НОМЕР_1 де і проходив службу стрілком з 22.10.1985 року по 21.03.1986 року. Після підготовки та прийняття присяги в учбовому пункті, був призначений сапером до інженерно-саперної роти того ж таки прикордонного загону в/ч НОМЕР_1 , приймав участь в забезпеченні бойової діяльності військ на території Афганістану в складі роти супроводження залізничних потягів автоколон від в/ч НОМЕР_1 в період з 21.03.1986 року по 21.11.1986 року. З 25.11.1986 року по 15.05.1987 року навчався в сержантській школі. Після закінчення сержантської школи приймав участь у бойових діях в районі населеного пункту Таш-Курган на території Республіки Афганістан, що відбувалось в період з 15.05.1987 року по жовтень 1987 року. В січні 1988 року заявник був демобілізований із Збройних Сил СРСР. Після демобілізації не звертався за посвідченням учасника бойових дій. На запит до Центрального прикордонного архіву Федеральної Служби Безпеки Російської Федерації в м. Пушкіно про участь заявника в бойових діях відповіли, що в період 1987-1988 роки в службових відрядженнях на територію Республіки Афганістан для виконання спецзавдань не значиться. Ймовірно, адже військові підрозділи, що розташовані були на території СРСР і входили до складу Прикордонних військ СРСР офіційно не зазначались як такі, що вели бойові дії. ОСОБА_1 перебував саме в складі Прикордонних військ СРСР, таким чином документального підтвердження участі заявника в бойових діях в Афганістані немає. Але є показання свідків, військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , які служили разом із заявником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Тому просить визнати факт що ОСОБА_1 приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан в період проходження дійсної військової служби в збройних силах СРСР, в період 1986-1987 року при наданні інтернаціональної допомоги цій державі.
Заявник в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник заінтересованої особи в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Суд дослідивши матеріали даної справи, приходить до наступного висновку з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що регламентовано ст.11 ЦПК України.
Згідно ст.4 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.
Як вбачається з військового квитка серії НОМЕР_2 від 01 квітня 2014 року, виданого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив службу з 22.10.1985 року по 11.01.1988 року, та з 04.04.2014 року по 26.03.2015 року (а.с. 9-13).
Відповідно до довідки № 3/1369 від 04.04.2011 року виданої ОСОБА_1 , він дійсно проходив службу у ЗС з 22.10.1985 року по 21.03.1986 року в/ч 2099 стрілком, з 21.03.1086 року по 25.11.1986 року сапером, з 25 11.1986 року по 15.05.1987 року курсантом, з 15.05.1987 роек по 11.01.1988 року командиром відділення в/ч НОМЕР_1 , особиста справа № 14991 (а.с.16).
Згідно відповіді Федеральної служби безпеки Російської Федерації в документальних матеріалах військової частини НОМЕР_1 за жовтень 1985 року січень 1988 року відомостей про знаходження ОСОБА_1 та території Республіки Афганістан немає (а.с.18).
Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно п.10 Наказу Міністра оборони України N 158 від 08.04.2009 «Про затвердження Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України» за відсутності через незалежні від заявника причини необхідних документів, які підтверджують його право на отримання статусу учасника бойових дій, дозволяється брати до уваги показання свідків (не менше двох), які в період, що потребує підтвердження, проходили військову службу чи працювали разом із заявником та яких визнано учасниками бойових дій.
Судом Встановлено, що приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шадріною Л.Г. було засвідчено заяву серії НАІ № 647221 від 05 травня 2016 року, в якій ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджують факт, що в період з 10 липня 1986 року по 02 грудня 1987 року проходили службу в прикордонних військах в/ч № 2099 в місті Термез Республіки Узбекистан разом із рядовим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та приймали участь у бойових діях на території Ісламської Республіки Афганістан.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 , 1966 року народження проходив військову службу з 22 жовтня 1985 року, з 30.10.1985 року стрілком в/ч НОМЕР_1 (а.с.22-25).
Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_3 , 1966 року народження проходив службу в Збройних силах СРСР з 22.10 1985 року по 04.12.1987 року, учасник інтернаціональної допомоги РА з 10.06.1986 року по 02.12.1987 року при в/ч НОМЕР_1 , та має свідоцтво про право на пільги (а.с.29-31).
У відповідності до п. 2 ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії, у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особами, які належать до учасників бойових дій є учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу PCP (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу PCP проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для виконання миротворчих місій або у відрядження, в держави, де в цей період велися бойові дії.
Згідно з п. 2 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн Військовослужбовці Комітету державної безпеки, які проходили службу чи перебували у відрядженні в державі, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності. Перелік держав, зазначених в цьому пункті, періоди бойових дій в них, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» затверджено перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії. Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу із зазначенням періодів бойових дій на території інших держав.
У вищевказаному переліку країн та періодів бойових дій на їх території затверджено: Афганістан в період з квітня 1978 року по грудень 1989 року.
Відповідно до п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2009 р. «Про затвердження Положення комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України та Інструкції про порядок видачі посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків «Ветеран війни - учасник бойових дій» та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості у Збройних Силах України» у разі звернення громадян до суду стосовно встановлення факту участі в бойових діях чи інших подіях, які дають право на визначення їх учасниками бойових дій, і прийняття судом відповідного позитивного рішення таке рішення суду визначається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що факт участі ОСОБА_1 в бойових діях в Республіці Афганістан у складі військової частини НОМЕР_1 є належним чином підтверджений.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 208, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан в період проходження дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР, в період 1986 1987 роки .
Судовий збір у розмірі 275,60грн. компенсувати за рахунок коштів державного бюджету.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Чайкіна