21.12.2016 Єдиний унікальний номер 205/4419/16-ц
Справа №205/4419/16
Пров.№2/205/2331/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпро в складі:

головуючої судді Федченко В.М.,

при секретарях Джурко Ю.І..,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_3 міської ради, Треті особи: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №135 «Ландиш», ОСОБА_3 Державна нотаріальна контора, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі ОСОБА_3 міської ради, Треті особи: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №135 «Ландиш», ОСОБА_3 нотаріальна контори, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Звернення до суду мотивувала тим, що їхній сімї у складі трьох осіб, а саме: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_5 ( після шлюбу - Щербина) ОСОБА_6 та сама ОСОБА_4 по справі ОСОБА_1, згідно ордеру № 72 від 08 жовтня 1968 року була надана квартира АДРЕСА_1 в житлово-будівельному кооперативі № 135 «Ландиш".

Ордер на квартиру був виданий на підставі рішення виконкому міської ради депутатів трудящих №414 від 28 червня 1968 року.

Спірна квартира загальною площею 45,6 кв.м. та житловою 31,3 кв.м, складається з: кімнат житловою площею 17,1 кв.м. та 14,2 кв.м., кухні площею 5,4 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., коридору площею 5,0 кв.м. та балкону площею 0,7 кв.м..

26.06.1984 року батько ОСОБА_4 ОСОБА_5 помер.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19 січня 1985 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-186, паєнакоплення в ОК „ЖБК № 135 «Ландиш» в сумі 3913 карб. 53 коп., успадкували в рівних частках я та мати спадкодавця - моя бабуся ОСОБА_7.

03 квітня 1985 року ОСОБА_4 ОСОБА_1, сплатила ОСОБА_7 1/2 частину пайових накоплень в сумі 1956 руб. 76 коп., що підтверджується квитанцією, і стала одноосібною користувачкою спірної квартири та членом ОК «ЖБК №135 «Ландиш».

29 липня 2008 року, вже після смерті батька ОСОБА_5, виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради було видане свідоцтво про право власності ( САВ № 614059) на спірну квартиру на імя ОСОБА_5 в цілому.

ОСОБА_4 зазначає те, що вона як спадкоємець першої черги подала державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини. Тому 19.01.1985 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-186 на пайові накоплення в ОК «ЖБК №135 «Ландиш» в сумі 3913 карб. 53 коп.

1/2 частину пайових накоплень в сумі 1956 руб 76 коп. ОСОБА_4 викупила у іншого спадкоємця за законом ОСОБА_7, яка вже померла.

Тобто, ОСОБА_4 більше тридцяти років мешкає у спірній квартирі і саме вона внесла у повному обсязі залишок по пайових внесках за спірну квартиру, що підтверджується довідкою ОК « Житлово- будівельного кооперативу № 135 «Ландиш» та квитанцією про сплату суми пайових накоплень.

ОСОБА_4 вважає, що після смерті ОСОБА_5, що сталася 26 червня 1984 року, відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2 ( колишня вул. Будьонного ) в м. Дніпропетровську в Обслуговуючому кооперативі „ Житлово-будівельний кооператив №135 „ Ландиш, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності ( САВ № 614059), виданого 29 липня 2008 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради.

Оскільки, свідоцтво про право власності (САВ № 614059) видане виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради 29 липня 2008 року, тобто після смерті власника ОСОБА_5, ОСОБА_4 як спадкоємець позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі та зареєструвати за собою відповідне речове право.

Так, постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 квітня 2016 року мені відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру у звязку з отриманням правовстановлюючого документу на майно вже після смерті спадкодавця ОСОБА_5

Таким чином, як підсумовує ОСОБА_4, на теперішній час інших спадкоємців за законом та заповітом після смерті її батька ОСОБА_5 немає.

Тому просить суд задовольнити позов та визнати за нею право власності на спірну квартиру (а.с.2-6).

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала заявлені вимоги. Просила суд задовольнити їх, в тому числі й з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав. Просив суд залишити позов без задоволення. Невизнання позову мотивував тим, що вартість спірної квартири була сплачена ще у квітні 1985 року то і право власності набувається з 1985 року відповідно до п.3 ст.384 ЦК України. Проте не може набуватися право власності за спадкодавцем, оскільки на той час він був померлим та не мав цивільної правоздатності.

Також надав письмові заперечення проти позову, в яких просив суд відмовити ОСОБА_4 у визгаггі за нею права власності на спірну квартиру у повному обсязі (а.с.72-74).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.ст.10 ч.2, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до ст.ст. 15 п. 1, 17 Закону України «Про власність», що діяв на час виплати паю, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на цю квартиру.

Частиною 3 ст. 384 ЦК України (в редакції з 01 січня 2004 року) визначено, що, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Аналогічні положення викладені у п.31 Статуті Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №135 «Ландиш» (а.с.41-63).

В судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с.8).

Сімї ОСОБА_4 у складі трьох осіб, а саме: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_5 (після шлюбу - Щербина) ОСОБА_6 та сама ОСОБА_4 по справі ОСОБА_1, згідно ордеру № 72 від 08 жовтня 1968 року була надана квартира АДРЕСА_3 в житлово-будівельному кооперативі № 135 «Ландиш».

Ордер на квартиру був виданий на підставі рішення виконкому міської ради депутатів трудящих №414 від 28 червня 1968 року (а.с.7).

Спірна квартира загальною площею 45,6 кв.м. та житловою 31,3 кв.м, складається з: кімнат житловою площею 17,1 кв.м. та 14,2 кв.м., кухні площею 5,4 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., коридору площею 5,0 кв.м. та балкону площею 0,7 кв.м. (а.с.15-17).

26.06.1984 року батько ОСОБА_4 ОСОБА_5 помер, що підтверджується повторним «Свідоцтвом про смерть» серії ІІІ-КИ №291187, виданим 11.08.1984 року (а.с.10).

Згідно свідоцтву про право на спадщину за законом, виданого 19.01.1985 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-186, - пайові накоплення в ОК «ЖБК № 135 «Ландиш» в сумі 3913 карб. 53 коп., успадкували в рівних частках ОСОБА_4 та мати спадкодавця бабуся ОСОБА_4 ОСОБА_7.

03.04.1985 року ОСОБА_4 ОСОБА_1, сплатила ОСОБА_7 1/2 частину пайових накоплень в сумі 1956 руб. 76 коп., що підтверджується наданою квитанцією, і стала одноосібною користувачкою спірної квартири та членом ОК «ЖБК №135 «Ландиш».

29 липня 2008 року, вже після смерті батька ОСОБА_4 - ОСОБА_5, виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради було видане свідоцтво про право власності ( САВ № 614059) на спірну квартиру на імя ОСОБА_5 в цілому (а.с.13, 14).

В судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с.8).

Сімї ОСОБА_4, яка складалася із трьох осіб, а саме: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_5 (після шлюбу - Щербина) ОСОБА_6 та сама ОСОБА_4 по справі ОСОБА_1, згідно ордеру № 72 від 08 жовтня 1968 року була надана квартира АДРЕСА_3 в житлово-будівельному кооперативі № 135 «Ландиш».

Ордер на квартиру був виданий на підставі рішення виконкому міської ради депутатів трудящих №414 від 28 червня 1968 року (а.с.7).

Спірна квартира загальною площею 45,6 кв.м. та житловою 31,3 кв.м, складається з: кімнат житловою площею 17,1 кв.м. та 14,2 кв.м., кухні площею 5,4 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., коридору площею 5,0 кв.м. та балкону площею 0,7 кв.м. (а.с.15-17).

26.06.1984 року батько ОСОБА_4 ОСОБА_5 помер, що підтверджується повторним «Свідоцтвом про смерть» серії ІІІ-КИ №291187, виданим 11.08.1984 року (а.с.10).

Згідно свідоцтву про право на спадщину за законом, виданого 19.01.1985 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-186, - пайові накоплення в ОК «ЖБК № 135 «Ландиш» в сумі 3913 карб. 53 коп. успадкували в рівних частках ОСОБА_4 та мати спадкодавця бабуся ОСОБА_4 ОСОБА_7.

03.04.1985 року ОСОБА_4 сплатила ОСОБА_7, матері її батька, 1/2 частину пайових накоплень в сумі 1956 руб. 76 коп., що підтверджується наданою квитанцією, і стала одноосібною користувачкою спірної квартири та членом ОК «ЖБК №135 «Ландиш».

21.10.1994 року позивачка вийшла заміж та змінила своє дошлюбне прізвище «Погоріла» на шлюбне «Воліна», що підтверджується «Свідоцтвом про укладення шлюбу» серії І-КИ №273447, що видане 21.10.1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів міста ОСОБА_3 (а.с.9).

29 липня 2008 року, вже після смерті батька ОСОБА_4 - ОСОБА_5, виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради було видане свідоцтво про право власності ( САВ № 614059) на спірну квартиру на імя ОСОБА_5 в цілому (а.с.13, 14).

Згідно довідки ЖБК № 51 від 21.05. 2016 р. , вартість спірної квартири у повному обсязі у розмірі 3913 рублів 53 коп. ( три тисячі девятсот тринадцять рублів 53 коп.) було сплачено 03 квітня 1985 року.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР 1964 року, чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тобто 26 червня 1984 рік.

Отже, на день своєї смерті, ОСОБА_5 пайовий внесок за вказану спірну квартиру був внесений в повному обсязі. Половину суми внеску за квартиру ОСОБА_4 повністю сплатила матері спадкодавця ОСОБА_7.

ОСОБА_4 зверталася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, своєю постановою від 21.04.2016 року державний нотаріус відмовив ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину та запропонував останній звернутися з позовом до суду (а.с.21).

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

ОСОБА_4 повністю сплатила грошовий пай за спірну кооперативну квартиру ще у 1985 році, більше тридцяти років проживає в ній та у звязку із викупом квартири фактично стала її власником.

При цьому ОСОБА_4 не має змоги оформити своє право власності на спірну квартиру за тієї обставини, що у «Свідоцтві про право власності на нерухоме майно» Серії САВ №614059, виданому 29.07.2008 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради, власником спірної квартири дотепер значиться батько ОСОБА_4 ОСОБА_5, який помер ще 26.06.1984 року (а.с.13).

Таким чином, право ОСОБА_4 є порушеним і тому підлягає захисту.

ОСОБА_4 не наполягає на стягненні з Відповідача на її користь судового збору в сумі 3787,0 грн., сплаченого нею при зверненні до суду.

З оглядом на викладене суд задовольняє заявлені позовні вимоги та визнає за ОСОБА_4 ОСОБА_1 право власності на спірну квартиру АДРЕСА_4 (колишня вулиця Будьонного) в місті ОСОБА_3 в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив №135 «Ландиш», загальною площею 45,6 кв.м., житловою 31,3 кв.м, що складається з: кімнат житловою площею 17,1 кв.м. та 14,2 кв.м., кухні площею 5,4 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., коридору площею 5,0 кв.м., балкону площею 0,7 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5, померлого 26 червня 1984 року.

На підставі викладеног о, керуючись ст.ст.16, 328, 384, 392 ЦК України,ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_9 право власності на квартиру АДРЕСА_4 (колишня вулиця Будьонного) в місті ОСОБА_3 в обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив №135 «Ландиш» загальною площею 45,6 кв.м., житловою 31,3 кв.м, що складається з: кімнат житловою площею 17,1 кв.м. та 14,2 кв.м., кухні площею 5,4 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., коридору площею 5,0 кв.м., балкону площею 0,7 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5, померлого 26 червня 1984 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Федченко В.М.