Справа №468/1867/15-ц 23.12.2016
Справа № 487/2908/16-ц
Провадження №22-ц/784/2867/16 Суддя першої інстанції: Паньков Д.А.
Категорія 39 Суддя-доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Крамаренко Т.В.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Тищенком Л.С.,

за участю: позивачки ОСОБА_2 її представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивачка зазначала, що 7 березня 2016 року помер її батько ОСОБА_5 після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, квартири АДРЕСА_2, дачного будинку, розташованих в м. Первомайськ Миколаївської області, а також автомобіля марки ВАЗ ВЕ №7559 АЕ. Вона, як спадкоємиця за законом в червні 2016 року звернулася до Першої державної Первомайської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька і нотаріус повідомила про звернення для оформлення спадщини в серпні 2016 року. 11 серпня 2016 року вона звернулася до державного нотаріуса, яка повідомила про те, що спадкової справою займається приватний нотаріус Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області до якого потрібно звернутися. 31 серпня 2016 року вона звернулася до приватного нотаріуса, яка повідомила про те, що строк для прийняття спадщини після смерті дружини батька ОСОБА_6, яка померла 10 лютого 2016 року в порядку спадкової трансмісії після смерті батька закінчився у звязку з чим їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Посилаючись на поважність причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, а саме юридичну необізнаність та догляд за хворою тіткою, яка проживає в Одеській області, позивачка просила суд, визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, померлої 10 лютого 2016 року строком три місяці.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2016 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_2 додатковий строк 3 місяці для подання до нотаріальної контори заяви для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_7, яка померла 10 лютого 2016 року в м. Первомайську Миколаївської області.

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняття, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщини, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Строк для прийняття спадщини у порядку спадкової трансмісії може бути продовжений за письмовою згодою спадкоємців або у судовому порядку, якщо суд визнає причини пропуску цього строку поважними (ч.2,3 ст. 1272 ЦК України).

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнанні судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні, також через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст. 1272 ЦК України не застосуються.

Такі висновки містяться в правових позиціях Верховного суду України справи № 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року, №6-1486цс15 від 4 листопада 2015 року та № 6-1215цс16 від 14 вересня 2016 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_5 помер 7 березня 2016 року (а.с. 5).

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

ОСОБА_2 є донькою померлого ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.9-10).

Згідно відповіді Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 13 жовтня 2016 року, на підставі заяви ОСОБА_2 9 червня 2016 року заведена спадкова справа № 230/2016 після смерті ОСОБА_5 (а.с.31-32).

ОСОБА_5 є чоловіком ОСОБА_6, яка померла 10 лютого 2016 року (а.с.7).

З наданої інформації приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області від 31 жовтня 2016 року вбачається, що після смерті ОСОБА_6 25 липня 2016 року за заявою ОСОБА_4 була заведена спадкова справа №50/2016 (а.с.37).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Первомайської міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_8 від 31 серпня 2016 року, на усний запит ОСОБА_2 було надано розяснення щодо її права в порядку спадкової трансмісії на спадкування після смерті ОСОБА_6, яка померла 10 лютого 2016 року і шестимісячний строк закінчився 10 серпня 2016 року (а.с.6).

Наполягаючи на задоволені позову, ОСОБА_2 посилалася як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини - постійний догляд за хворою тіткою - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки з амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Приморське, комунального закладу Білгород-Дністровської центральної районної лікарні від 6 вересня 2016 року, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 29 квітня 2016 року після перенесення травми правого колінного суглобу потребувала постійного догляду (а.с.12).

ОСОБА_2 з 29 квітня 2016 року до 15 серпня 2016 року проживала на території Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та здійснювала догляд за хворою ОСОБА_9, про що зазначається в довідці виконкому Приморської сільської ради Білгород-Дністровському району Одеської області від 6 вересня 2016 року № 437 (а.с.13).

Між тим, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що тільки позивачка повинна була здійснювати догляд за тіткою матеріали не містять.

Крім того, як встановлено судом, 9 червня 2016 року ОСОБА_2 особисто звернулася до нотаріуса Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, що свідчить про можливість позивачки відлучатися від місця проживання хворої тітки у період її догляду з 29 квітня 2016 року по 15 серпня 2016 року.

Інших доказів наявності перешкод для прийняття спадщини саме в період з 10 лютого 2016 року по 10 серпня 2016 року суду не надано.

Встановлене свідчить про те, що причини пропуску строку для прийняття спадщини в розумінні ст. 1272 ЦК України не є поважними.

На зазначене суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, а саме догляд позивачкою за хворою тіткою.

За таких обставин, рішення суду на підставі п. 1 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволені позову.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: