Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 334/5183/13-ц Головуючий у 1 інстанції Турбіна Т.Ф.
Номер провадження 22-ц/778/3082/16 Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Краснокутської О.М.,

Подліянової Г.С.

Суддів: Дашковської А.В.

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 03 травня 2007 року між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», був укладений кредитний договір №ZPV0GА00000171, на суму 40000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 03 травня 2012 року.

У порушення умов договору позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, заборгованість позичальника за кредитним договором станом на 15 червня 2015 року становить 142888,22 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 30789,70 доларів США, заборгованості по процентам у сумі 49013,49 доларів США, заборгованості по комісії у сумі 3300,54 доларів США, пені у сумі 83758,45 доларів США, а також штрафів у сумі 12,12 доларів США і 6803,62 доларів США.

В забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки квартири від 03 травня 2007 року між іпотекодавцями ОСОБА_5, ОСОБА_4 та іпотекодержателем ЗАТ КБ «Приватбанк», за яким ОСОБА_5 і ОСОБА_4 передали в іпотеку банку квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцям на праві власності по 1/2 частині кожному на підставі договору купівлі-продажу від 27 липня 2004 року, реєстровий № 4656.

На підставі викладеного позивач, збільшивши позовні вимоги, просив суд в рахунок погашення заборгованості позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором №ZPV0GА00000171 від 03 травня 2007 року у розмірі 142888,22 доларів США, що за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ на 15 червня 2015 року 100 доларів США = 2105,8829 грн. становить 3009058,59 грн., звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки квартири від 03 травня 2007 року) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Встановити початкову ціну реалізації предмету іпотеки в розмірі не менше ринкової вартості на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2015 року позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №ZPV0GА00000171 від 03 травня 2007 року у розмірі заборгованості по кредиту у сумі 30789,70 доларів США, заборгованості по процентам у сумі 49013,49 доларів США, заборгованості по комісії у сумі 3300,54 доларів США, заборгованості по пені у сумі 128913,98 грн. (16128,36 доларів США), штрафу - фіксована складова 250,00 грн., процентна складова - 143276,27 грн., а всього: 79803,19 доларів США та 272440,25 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки: 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, що належить іпотекодавцю ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 27 липня 2004 року, реєстровий №4656, із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з правом ПАТ КБ «Приватбанк» продажу предмета іпотеки на підставі договору іпотеки квартири від 03 травня 2007 року, з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документі на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, за початковою ціною реалізації предмету іпотеки у розмірі 141160,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» витрати по оплаті судового збору у сумі 3768,70 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою судової колегії апеляційного суду Запорізької області від 17 березня 2016року апеляційні скарги ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_4 на рішеня Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2015 року у цій справі відхилені, рішення залишено без змін.

Після розгляду апеляційним судом зазначених апеляційних скарг ,не погоджуючись з рішенням суду, третя особа у справі ОСОБА_3,не оспорюючи розмір заборгованості за кредитним договором, подав апеляційну скаргу , в якій посилаючись на безпідставність висновку судової почеркознавчої експертизи щодо підпису відповідача ОСОБА_5 в договорі іпотеки,фальсифікацію договору іпотеки і припинення зобов»язань за договором іпотеки, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає розгляду у відповідності до вимог ст. 318 ЦПК України і розглядається в межах її доводів.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором у позивача виникло право задовольнити свої вимоги за рахунок нерухомого майна, переданого в іпотеку.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 33 та статті 39 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судом встановлено і з матеріалів справи вбачається, що 03 травня 2007 року між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», був укладений кредитний договір №ZPV0GА00000171, згідно з яким позичальник отримав кредит у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 42118,10 доларів США на наступні цілі: 40000,00 доларів США на придбання нерухомості, 2118,10 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою відсотків при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту у розмірі 2,56 % за місяць, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, з кінцевим терміном повернення 03 травня 2012 року. (а.с. 14-16).

В забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором №ZPV0GА00000171 від 03 травня 2012 року було укладено договір іпотеки квартири від 03 травня 2007 року між іпотекодавцями ОСОБА_5, ОСОБА_4 та іпотекодержателем ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 17-20).

За договором іпотеки ОСОБА_5 і ОСОБА_4 передали в іпотеку банку квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцям на праві власності по 1/2 частині кожному на підставі договору купівлі-продажу від 27 липня 2004 року, реєстровий №4656. Обумовлена сторонами договору іпотеки вартість предмету іпотеки складає 282320,00 грн. Належність кожному з іпотекодавців 1/2 частки вказаної квартири підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с. 21).

Позичальник ОСОБА_3 допустив порушення зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 15.06.2015р. заборгованість за кредитним договором становить 142888,22 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 30789,70 доларів США, заборгованості по процентам у сумі 49013,49 доларів США, заборгованості по комісії у сумі 3300,54 доларів США, пені, а також штрафів .

На підставі встановлених судом першої інстанції фактичних обставин і здобутих у справі доказів суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог .

Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №361-15 від 12.02.2016р.(а.с.88-96), підписи, виконані від імені ОСОБА_5, ОСОБА_4 у договорі іпотеки спірної квартири виконані ОСОБА_5 і ОСОБА_4 і не спростовуються іншими доказами у справі.

Посилання в апеляційній скарзі на покази свідків про хворобу іпотекодавця ОСОБА_5,неможливість укладення ним і підписання договору іпотеки не є належними доказами,які б спростовували висновки суду.

Умовами ст. 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

Доводи третьої особи ОСОБА_3,який є боржником за основним зобов»язанням, що зазначені в апеляційній скарзі, про припинення договору іпотеки, суперечать фактичним обставинам справи і вимогам закону,оскільки із встановлених обставин справи вбачається невиконання боржником- апелянтом у даній справі- своїх зобов»язань за кредитним договором.

Інші доводи є також неспроможними, спростовуються матеріалами справи.

Апеляційа скарга не містить у собі доводів щодо порушення оскаржуваним рішенням суду прав третьої особи ОСОБА_3, а доводи , в межах яких розглядається апеляційна скарга,стосуються лише правомірності договору іпотеки,який іпотекодавцем не оспорюється.

З огляду на зазначене,судова колегія вважає,що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судом з»ясовані обставини справи,що мають для неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: