АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Ратнікової В.М., Соколової В.В.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа: представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України», третя особа: представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів.

На обґрунтування своїх вимог зазначала, що рішенням Європейського суду з прав людини «ОСОБА_1 проти України» від 16.05.2013 р. їй визначена виплата компенсація у розмірі 10 000 євро на відшкодування моральної шкоди, що мають бути конвертовані в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу, разом з будь-якими податками, що можуть нараховуватися.

Листом від 24.09.2013 р. Державна виконавча служба України повідомила її про відкриття виконавчого провадження та запропонувала у триденний строк надати банківські реквізити рахунка для перерахування зазначених коштів.

14.10.2013 р. між нею та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі завідувача ТВБВ № 10011/0188 філії - Кримське республіканське управління АТ «Ощадбанк» укладено договір № 526529911, та відкрито поточний рахунок в національній валюті НОМЕР_1.

12.03.2014 р. вона звернулася до відділення ТВБВ № 10011/0188 ПАТ «Державний ощадний банк України» (м. Євпаторія) де їй стало відомо, що електронна система не працює, а тому отримати будь-яку інформацію чи кошти по її поточному рахунку неможливо.

Справа №761/24461/15-ц
апеляційного провадження:22-ц/796/9613/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
Листом від 17.04.2014 р. № Б-5743-5.-488/16 Міністерство юстиції України повідомило її про те, що в ході виконання рішення Європейського суду з прав людини, платіжним дорученням № 405 від 20.01.2014 р. на її рахунок перераховані кошти у розмірі 108 576, 91 грн.

13.05.2014 р. в територіальному відділенні №10026/0166 філії ГУ по м. Києву та Київської області ПАТ «Державний ощадний банк України» (вул. Артема, 72) нею було відкрито новий поточний рахунок НОМЕР_2, та подано заяву про перерахунок коштів з поточного рахунку НОМЕР_1 на поточний рахунок НОМЕР_3 з метою подальшого їх використання та розпорядження.

У червні 2014 р. у телефонній розмові працівник ГУ по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України» повідомив її, що заява про виплату компенсації від 13.05.2014 р. не може бути виконаною, оскільки відсутній механізм переводу коштів з рахунку відкритого у філії кримського відділення банку на рахунок, відкритий у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України» у м. Києві. Аналогічна відповідь банка їй була надана у листі від 08.07.204 р. за № 11/2-24/1014/1073с.

В кінці липня - на початку серпня 2014 р. працівники ПАТ «Державний ощадний банк України» запропонували їй зареєструватися за програмою «кримських вкладників» та повідомили, що поточний рахунок який відкрито 13.05.2014 р. не може бути використаний для одержання коштів, а тому вона пройшла реєстрацію «кримських вкладників» за телефоном «гарячої лінії» - 0 800 212 000. 18.08.2014 р. її ідентифікували за новим прізвищем - «ОСОБА_1», а згодом їй на телефон прийшло повідомлення-запрошення з'явитися 03.10.2014 р. до відділення АТ «Ощадбанк» по вул. Артема, 72.

В жовтні 2014 р. у відділенні по вул. Артема, 72 було відкрито ще один поточний рахунок НОМЕР_4, на який їй було обіцяно перерахувати кошти отримані на виконання рішення Європейського суду, проте ці кошти не були перераховані з посиланням на те, що ніби то вона не пройшла ідентифікацію за своїм новим прізвищем «ОСОБА_1».

Посилаючись на те, що дії відповідача порушують умови договору поточного рахунку та її права на розпорядження коштами, просила стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України» грошові кошти у розмірі 108 576,91 грн., пеню за порушення відповідачем виконання зобов'язання за договором поточного рахунку в розмірі 1 739 402,10 грн., три відсотки річних за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 4 765,49 грн., інфляційні втрати - 78 783, 41 грн., а також на відшкодування моральної шкоди, заподіяної неправомірними діями відповідача 100 000,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн., всього 2 041 527,91 грн. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суми 108 576,91 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2016 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 суму вкладу у розмірі 108 576,91 грн., пеню у розмірі 1 739 402,10 грн., три проценти річних - 4 765,49 грн., індекс інфляції - 78 783,41 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Державний ощадний банк України» в дохід держави судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Державний ощадний банк України» просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції не урахував, що для обслуговування клієнтів на території Автономної Республіки Крим, ПАТ «Державний ощадний банк України» розробив Порядок обслуговування клієнтів філії - Кримського республіканського управління АТ «Ощадбанк» (надалі філія - Кримське Республіканське управління) за операціями з роздрібного бізнесу, затверджений постановою Правління від 16.06.2014 р. № 371, яким регламентується здійснення операцій, зокрема з виплати коштів з поточних рахунків (в т.ч. операції за якими можуть здійснюватися використання банківських платіжних карток) та вкладних (депозитних) рахунків, проте ОСОБА_1 не надала всіх необхідних документів, передбачених цим Порядкам, що унеможливило отримання нею належних їх грошових коштів.

Вказував на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження вини банку в порушенні прав ОСОБА_1

Крім того посилався на те, що суд помилково застосував до спірних правовідносин Закон України «Про захист прав споживачів», а не Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який підлягав застосуванню, як спеціальний нормативно-правовий акт, що визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів в межах України, а також встановлює відповідальність суб'єктів переказу.

В судовому засідання представник ПАТ «Державний ощадний банк України» просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що її доводи є безпідставними В останнє судове засідання позивачка не зЧявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належно.

Третя особа - Уповноважений Верховної Ради України з прав людини в судове засідання не зЧявився, про час та місце розгляду справи зазначена особа була повідомлена.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та інші, непередбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК України визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державного виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження по виконанню рішення №9607/06 від 16.08.2013 р. Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_1 проти України» про стягнення з держави Україна на користь ОСОБА_1 10 000 євро.

14.10.2013 р. ОСОБА_1 уклала з ПАТ «Державний ощадний банк України» договір НОМЕР_5 про відкриття та обслуговування рахунку НОМЕР_1 в національній валюті для перерахунку на нього зазначених коштів.

Листом від 17.04.2014 р. № Б-5743-5.-488/16 Міністерство юстиції України повідомило ОСОБА_1 про те, що на виконання рішення Європейського суду з прав людини, воно перерахувало платіжним дорученням № 405 від 20.01.2014 р. кошти у розмірі 108 576, 91 грн.

13.05.2014 р. в територіальному відділенні №10026/0166 філії ГУ по м. Києву та Київської області ПАТ «Державний ощадний банк України» (вул. Артема, 72) ОСОБА_1 відкрито новий поточний рахунок НОМЕР_2 з наданням платіжної картки MasterCard Elektronic.

27.06.2014 р. ОСОБА_1 змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» у зв'язку з укладенням шлюбу.

08.07.2014 р. ПАТ «Ощадбанк» направило ОСОБА_1 листа, в якому повідомило, що у зв'язку з неможливістю здійснення банківської діяльності в рамках чинного законодавства України на території Автономної Республіки Крим, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а також на виконання постанови Національного банку України від 06 травня 2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» з 6 травня 2014 р. Ощадбанк припинив будь-які банківські операції у Криму та закрив філію - Кримське Республіканське управління. Також роз'яснив, що про порядок виплат вкладів та коштів з рахунків, відкритих у цій філії буде повідомлено додатково на офіційному сайті банку, або про цю інформацію можливо буде дізнатися за телефоном контакт-центру, відділеннях банку та в засобах масової інформації.

13.10.2014 р. ОСОБА_1 підписано договір НОМЕР_6 про відкриття та обслуговування рахунку від 09.09.2014 р., відповідно до якого позивачці відкрито поточний рахунок НОМЕР_4 та надано платіжну картку типу VISA Elektron.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення суми 108 576, 41 грн., суд першої інстанції правильно виходив з того, що доказів, які б свідчили про належне виконання ПАТ «Державний ощадний банк України» взятих на себе зобов'язань щодо переказу належних позивачці коштів, відповідач не надав.

Доводи апеляційної скарги, що банк не порушив права ОСОБА_1 щодо переказу коштів з її рахунку, відкритому у філії - Кримське Республіканське управління на інший поточний рахунок, відкритий у відділенні банку у м. Києві з метою їх отримання та використання, з посиланням на те, що позивачка не надала всіх необхідних документів, передбачених Порядком обслуговування клієнтів філії Кримського республіканського управління АТ «Ощадбанк» за операціями з роздрібного бізнесу, затвердженого постановою Правління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 16.06.2014 р. №371, зокрема не надала оригіналу договору НОМЕР_5 від 14.10.2013 р. про відкриття їй поточного рахунку, та заяви про перерахування коштів за визначеною зазначеним Порядком формою є непереконливими з огляду на те, що як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 неодноразово зверталася до банку з вимогою про перерахунок коштів з рахунку, відкритого у філії - Кримське Республіканське управління на інший її поточний рахунок, зокрема на рахунок, відкритий у жовтні 2014 р. З наданого представником банку звукозапису розмов співробітника ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім'я ОСОБА_2 з ОСОБА_1 убачається, що станом на жовтень 2014 р. позивачка надала банку оригінал договору про відкриття поточного рахунку у Кримській філії банку НОМЕР_5 від 14.10.2013 р., та просила перерахувати кошти з цього рахунку на поточний рахунок НОМЕР_4, відкритий за договором про відкриття поточного рахунку від 09.09.2014 р., який вона підписала 13.10.2014 р. Крім того консультантом було прийнято чергове звернення ОСОБА_1 про перерахунок коштів, за результатами якого її повинно було повідомлено про причини невиконання її заяви, або перераховані кошти на її новий поточний рахунок. Однак про результати перевірки ОСОБА_1 не була повідомлена і кошти на інший поточний рахунок не були перераховані, а тому колегія суддів вважає дії відповідача по відношенню до позивачки недобросовісними і такими, що дають підстави вважати про невиконання ним зобов'язань за договором поточного рахунку, та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивачки 108 576, 41 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ «Державний ощадний банк України» трьох процентів річних, інфляційних втрат та пені за прострочення виконання зобов'язань, колегія суддів вважає, що в порушення вимог ст.ст. 213, 214 ЦК України рішення суду першої інстанції у цій частині не містить належного обґрунтування, як періоду з якого суд вважав простроченим виконання відповідачем зобов'язання, так і відповідного розрахунку. Суд обмежився лише посиланням на те, що розрахунок позивачки був перевірений в судовому засіданні, хоча в позовній заяві ОСОБА_1 не наведено обґрунтування періоду прострочення виконання відповідачем зобовЧязання, а лише зазначено, що за період з 12.03.2014 р. по 28.08.2015 р. він складає 534 дні. Крім того суд першої інстанції не звернув увагу на неправильну формулу за якою нею здійснено нарахування пені.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для нарахування трьох процентів річних, інфляційних втрат та пені у зв'язку з відсутністю порушень ПАТ «Державний ощадний банк України» прав позивачки, та посилання на те, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню не Закон України «Про захист прав споживачів», а норми спеціального нормативно-правового акту - Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», що визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, а також порядок проведення переказу коштів в межах України та встановлює відповідальність за його порушення, колегія суддів вважає, що в цій частині рішення суду підлягає зміні, з наступних підстав.

Визначаючи період прострочення зобов'язань перерахування коштів з поточного рахунку ОСОБА_1, відкритого у філії - Кримське Республіканське управління ПАТ «Державний ощадний банк України» на інший поточний рахунок, відкритий у відділенні цього банку у м. Києві з метою їх отримання та використання, колегія суддів вважає, що визначений позивачкою початок перебігу строку прострочення виконання зобов'язання - 12.03.2014 р. не підтверджено належними та допустимими доказами.

Нею не надано жодного документального підтвердження того, що до травня 2014 р. вона зверталася до банку з вимогами про перерахунок коштів.

Колегія суддів ураховує, що у зв'язку з неможливістю здійснення відповідачем банківської діяльності в рамках чинного законодавства України на території Автономної Республіки Крим (тимчасовою окупацією території України, датою початку якої відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є 20.02.2014 р., та на виконання постанови Національного банку України від 06 травня 2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» з 6 травня 2014 р. ПАТ «Державний ощадний банк України» припинив будь-які банківські операції у Криму та закрив філію - Кримське Республіканське управління. Зазначені обставини об'єктивно потребували часу для перевірки заяв клієнтів банку щодо обґрунтованості їх вимог про перерахування коштів внесених на поточні (вкладні) рахунки, відкриті у філії - Кримське Республіканське управління, та визначення відповідного порядку перерахування цих коштів на інші рахунки відкриті у відділеннях банку на материковій частині території України.

Листом від 08.07.2014 р. ПАТ «Державний ощадний банк України», пославшись на зазначені обставини роз'яснив позивачці порядок отримання коштів, що знаходяться на рахунках, відкритих у філії - Кримське Республіканське управління.

16.06.2014 р. постановою Правління ПАТ «Державний ощадний банк України» № 371 затверджено Порядок обслуговування клієнтів філії Кримського республіканського управління АТ «Ощадбанк» за операціями з роздрібного бізнесу, який був введений в дію з 23.07.2014 р.

Зазначеним Порядком регламентуються здійснення операцій з виплати коштів з: поточних рахунків та вкладних (депозитних) рахунків; супроводження кредитів наданих фізичним особам; часткового та повного погашення заборгованості по кредитних фізичних осіб на території материкової України.

Пунктом 6 Порядку для отримання коштів вкладник Кримського РУ реєструється на сайті Банку або звертається до контакт-центру Банку.

Відповідно до п. 7 Порядку вкладникам призначається дата та час звернення до відповідної установи Банку згідно графіку CRM системи.

Підпунктами 7.1 - 7.4 пункту 7 Порядку встановлено, що після призначення вкладнику дати та часу звернення до відповідної установи Банку, в такій установі Банку на підставі інформації, наявної в АБС «Барс Millennium» здійснюється резервування вкладникові карткового рахунку у валюті вкладу та виготовлення йому платіжної картки.

Вкладник подає такі документи: паспорт або документ, що його заміняє; документ виданий органом державної податкової служби, що засвідчує його реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків ( за наявності); довідку видану органом місцевою влади про прибуття на тимчасове проживання громадянина зареєстрованого в АР Крим (якщо вкладник був зареєстрований в АР Крим) (за наявності); примірник (оригінал) договору банківського вкладу та/або договору банківського рахунку укладеного вкладником в установі Кримського РУ.

Вкладник має подати заяву за формою наведеною в Додатку до цього Порядку в двох примірниках, в якій зазначено про бажання перерахувати кошти з вкладних (депозитних), поточних, карткових рахунків, що були відкриті у Кримському РУ на відкритий новий поточний рахунок з випуском платіжної картки.

Порядок обслуговування клієнтів філії - Кримське Республіканське управління був розЧяснений позивачці працівниками ПАТ «Державний ощадний банк України», що підтверджується, в тому числі і записом телефонної розмови від 13.07.2014 р. між співробітником банку та ОСОБА_1

Як стверджувала сама ОСОБА_1 їй було призначено дату та час звернення до відділення ПАТ «Державний ощадний банк України» для надання документів про перерахування коштів з поточного рахунку, відкритого у філії - Кримське Республіканське управління на 03.10.2014 р, однак на зазначену дату вона не могла зЧявитися у зв'язку з хворобою, а тому надала всі документи 13.10.2014 р., де з нею був укладений договір про відкриття нового поточного рахунку, на який мав бути здійснений переказ коштів. Зазначені обставини підтверджуються, як уже було зазначено звукозаписом розмови співробітника ПАТ «Державний ощадний банк України» з ОСОБА_1

А тому колегія суддів вважає, що відлік прострочення виконання відповідачем зобовЧязання щодо переказу коштів, повинен відраховуватися з 13.10.2014 р. по 28.08.2015 р. (дату звернення з позовом до суду), що становить 319 днів.

Розмір трьох процентів річних за вказаний період становить 2 846,80 грн. ( 108 576,91 х 0,03 х 319 : 365 = 2 846,80)

Індекс інфляції за вказаний період = (102,4 % : 100) х (101,9 % : 100) х (103,0 % : 100) х (103, 1 % : 100) х (105,3 % 6 100) х (110,8 % : 100) х (114,0 % 6 100) х (102,2 % : 100) х (100,4 % : 100) х (99,0 % : 100) х (99,2 % : 100) = 1, 485

Розмір інфляційних втрат становить 52 659, 80 грн. (108 576,91 х 1, 485) - 108 576,91

Що стосується доводів апеляційної скарги про неправильне застосування судом ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» то вони заслуговують на увагу, оскільки спірні правовідносини урегульовані Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», відповідно до абзацу 1 п.32.2 ст. 32 якого, у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Оскільки договором про відкриття поточного рахунку, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 не обумовлено розмір пені у разі прострочення боржником виконання зобов'язання, застосуванню підлягають норми цього Закону.

Таким чином з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню пеня у розмірі 94,89 грн. (108 576,91 х 0,1% : 365 х 319.)

У зв'язку з наведеним рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення трьох процентів річних, інфляційний втрат та пені підлягає зміні.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, витрат на правову допомогу та судового збору не оскаржується, а тому не є предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 р. в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені, суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних змінити, зменшивши суму інфляційних втрат з 78 783,41 грн. до 52 659,80 грн., розмір трьох відсотків річних зменшити з 4 765,49 грн. до 2 846,80 грн., розмір пені зменшити з 1 739 402,10 грн. до 94,89 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: