Справа №705/7081/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Обуховській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування свого позову зазначив, що на виконання договору позики від 24.05.2004р. він передав позичальнику ОСОБА_3 у борг грошові кошти сумі 3 000 000,00 доларів США, а ОСОБА_3 зобовязався повернути борг за першою вимогою позикодавця протягом 7 календарних днів. В забезпечення виконання договору позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 24.05.2004р., відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_2 поручився за виконання обовязку ОСОБА_3 щодо належного виконання боржником умов договору позики від 24.05.2004 року. Зазначає, що 03 жовтня 2016 року ним було направлено вимогу до боржника ОСОБА_3 про сплату суми позики за договором, однак боржник умов договору позики не виконав, а у своїй письмовій відповіді на вимогу позивача зазначив, що не має на даний час можливості повернути суму позики у звязку з відсутністю коштів. 12 жовтня 2016 року позивач направив вимогу до поручителя за договором позики ОСОБА_2, проте також отримав відповідь про неможливість повернення позики, у звязку з відсутністю коштів. Вважає, що такими діями відповідачі порушують його права, а тому просить суд ухвалити рішення суду, яким стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 76 650 000,00 грн., а також стягнути на його користь судові витрати.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та пояснила, що позивач надав позику ОСОБА_3, а ОСОБА_3 зобовязався її повернути за першою вимогою позикодавця. У забезпечення вказаного договору між її довірителем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки. Оскільки, на цей час відповідачі борг за договором позики добровільно не повернули, тому позивач вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом. Вважає, що позивачем надано достатньо доказів в підтвердження позовних вимог, тому просить суд позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в судове засідання не зявилися, на адресу суду подали письмові заяви, у яких просять суд справу слухати у їх відсутність, за участю їх представника.

Представник відповідачів ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що дійсно між сторонами були укладені договір позики та договір поруки, згідно яких боржник та його довіритель, отримавши суму позики, мали повернути грошові кошти в порядку та на умовах, визначених договором. Проте, у звязку фінансовою кризою та відсутністю коштів у відповідачів виконати умови договорів, останні позбавлені можливості. Не заперечує проти того, що дійсно на теперішній час у відповідачів перед позивачем існує заборгованість, проти погашення якої не заперечує, але згодом.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено про те, що 24 травня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики №25/04, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_3 отримав у борг 3000000 доларів США (п.п. 1.1. та 2.1. договору).

Відповідно до п. 2.2. договору позики, позичальник зобовязаний повернути всю суму позики за першою вимогою позикодавця протягом семи календарних днів однією сумою.

24 травня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно умов якого ОСОБА_2 поручився перед кредитором ОСОБА_1 за виконання обовязку боржника ОСОБА_3 щодо повернення позики за договором позики від 24 травня 2004 року.

Пунктом 1.2. договору поруки сторони погодили, що у випадку порушення боржником обовязку за основним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 3.1. договору поруки, поручитель зобовязаний, у разі порушення боржником обовязку за основним договором, самостійно виконати зазначений обовязок боржника перед кредитором на підставі письмової вимоги кредитора у строк 7 днів з моменту отримання письмової вимоги.

03 жовтня 2016 року та 12 жовтня 2016 року відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було отримано письмові вимоги кредитора ОСОБА_1 про повернення позики.

У своїх письмових відповідях на вимогу кредитора, відповідачі не заперечують проти визначеного кредитором розміру заявленої вимоги, однак повідомляють про відсутність у них можливості повернути борг, у звязку з тяжким фінансовим становищем.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до положень ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що боржник за договором позики своїх зобовязань перед кредитором, відповідно до умов договору, не виконав, у звязку з чим він та поручитель ОСОБА_2, несуть обовязок повернення суми позики за договором в повному обсязі і відповідають перед кредитором, як солідарні боржники.

Положеннями ст. 533 ЦК України унормовано, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів солідарно суми заборгованості за договором позики № 25/04 від 24.05.2004 р. у розмірі 3 000 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день подачі позову (25,55 грн. за один долар США) становить 76 650 000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача боржника по договору позики ОСОБА_3 на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. ст.ст. 526, 530, 533, 546, 553, 554, 1046, 1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 76 650 000 (сімдесят шість мільйонів шістсот пятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7165 гривень 60 копійок понесених судових витрат (6890 гривень + 275 гривень 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль