АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4621/15-ц Номер провадження 22-ц/786/99/16Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л. М. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді: Чумак О.В.,

суддів: Кривчун Т.О., Карнауха П.М.,

при секретарі: Лимар О.М.,

за участю: представника позивача Кривошей В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2015 року

по справі за позовом Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві до ОСОБА_3 про стягнення переплати пенсії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду Полтавської області Чумак О.В.,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2015 року в задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві відмовлено.

Зазначене рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, який посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішенням місцевого суду і ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Вказує, що згідно перерахунку по розпорядженню № 177545 від 10 червня 2015 року, внаслідок допризначення пенсії в період з 27.10.2009 року по 30.11.2012 року виникла переплата пенсії в сумі 243 грн. 08 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги з підстав, визначених ст. 308 ЦПК, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві як пенсіонер і отримує пенсію за віком, яка призначена йому з 30 жовтня 2009 року /а.с. 4-5/.

29 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до позивача із заявою про перерахунок пенсії, у зв'язку зі зміною стажу /а.с. 14/.

Розпорядженням № 177545 від 10 червня 2015 року в розрахунок пенсійних виплат 27 жовтня 2009 року до стажу враховано вересень 2009 року. Внаслідок проведеного допризначення, за період з 27.09.2009 року по 30.11.2012 року, виникла переплата пенсії в розмірі 243 грн. 08 коп. /а.с. 6-13/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку, що зловживань та недобросовісності з боку відповідача при отриманні пенсії, з приводу якої заявлені вимоги у даній справі, немає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 р. та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15.05.2003 р.

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Зі змісту зазначених норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, а саме - зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Отже, законом визначено дві умови, за наявності яких, вбачається відрахування надміру сплаченої суми пенсії: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч.1 названої статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 6-91цс14 від 2 липня 2014 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

На підставу своїх вимог і заперечень, з боку позивача суду не було надано належних та допустимих доказів фактів підроблення документів або подання відповідачем до органу Пенсійного фонду завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення йому пенсії, а також зловживання з боку пенсіонера, або його недобросовісності.

Без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, наявності рахункової помилки при виплаті пенсії, відсутні підстави для стягнення з відповідача надмірно виплаченої суми пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або ж ст. 1212 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено факт зловживань з боку відповідача, його винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) О.В.Чумак

Судді: (підпис) Т.О.Кривчун

(підпис) П.М.Карнаух

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.В.Чумак