Справа № 642/4278/16-ц
Провадження № 2/642/1480/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

31 серпня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді Пашнєва В.Г.,

за участі секретаря Алімурадовій Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, -

встановив :

Позивачі звернулися до суду із позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько, який постійно мешкав в АДРЕСА_1.

Вказують, що після смерті батька залишилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, належний спадкодавцю на підставі договору дарування від 23.09.1994 року, посвідченого нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого за р/ № 4-5568.

Вважають, що спадкоємцями за законом на час відкриття спадщини, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, на житловий будинок є вони, доньки спадкодавця, ОСОБА_1 та ОСОБА_8., а також батько спадкодавця, ОСОБА_4

Бажаючи оформити своє право на спадщину на вищезазначений житловий будинок, ОСОБА_1 спадщину прийняла фактично, мешкаючи разом із спадкодавцем в АДРЕСА_1.

ОСОБА_8. - спадщину прийняла, звернувшись в шестимісячний строк до 2-ї ХДНК із заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовився на користь ОСОБА_1, звернувшись в шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини. В подальшому помер.

Заповіту спадкодавець не залишав; батьки спадкодавця померли; в шлюбі на час відкриття спадщини він не перебував; інших спадкоємців першої черги за законом немає.

Позивачі, оформити спадщину в нотаріальній конторі не мають можливості, оскільки документ, що підтверджує право власності на спадковий будинок не був зареєстрований в БТІ, як того вимагали норми діючого на той час законодавства.

У зв'язку із вищевикладеним, позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

У судове засідання представник позивачів надав заяву, в якій просив розглянути позов за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача Харківської міської Ради не з'явився, просив вказану справу розглянути за відсутності свого представника.

Суд, вивчивши докази по справі, повно і всебічно проаналізувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого 10 вересня 2001 року Харківським міським відділом запису актів громадянського стану, ОСОБА_5 помер, про що зроблено актовий запис № 7598 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що зроблено відповідний актовий запис №18382 /а.с.7/.

Як вбачається з свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_8 /дошлюбне прізвище ОСОБА_8/ значаться: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_7./а.с.8,9/.

З свідоцтва про шлюб вбачається, серії НОМЕР_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_8, зареєстрували шлюб 21.11.1992р., про що зроблено відповідний актовий запис №112/а.с.10/

Таким чином, після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, яку фактично прийняла його донька ОСОБА_1, як спадкоємиця першої черги, мешкаючи разом із спадкодавцем, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Як вбачається з спадкової справи, № 547/2001 після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8. спадщину прийняла, звернувшись в шестимісячний строк до 2-ї ХДНК із заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовився на користь ОСОБА_1, звернувшись в шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини.

На підставі договору дарування від 23.09.1994 р. ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, про що зроблений запис в реєстрі за №4-5568.

Згідно відповіді нотаріуса Другої Харківської державної нотаріальної контори № 1065/01-16 від 27.05.2016 року, Договір дарування, посвідчений 2-ою ХДНК не був зареєстрований в органах, які на той час здійснювали державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

З Довідки щодо реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 від 16.05.2016 року судом вбачається, що право власності на житловий будинок з надвірними побудовами за цією адресою не зареєстровано, інформація про власника станом на 31.12.2012 р., згідно матеріалів інвентаризаційних справ КП «Харківське МіськБТІ» власник є ОСОБА_4.(а.с.14).

У цей час оформити право власності відповідно до вимог діючого законодавства на ОСОБА_4 неможливо у зв'язку з його смертю.

Відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 р. та абз. 3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Згідно із ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як ч. 2 ст. 1220 ЦК України, так і ст. 525 ЦК Української РСРвизначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною п'ятою Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Враховуючи, що батько позивача та відповідача помер ІНФОРМАЦІЯ_1, до спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємцями першої черги є один з подружжя, діти, батьки померлого.

У відповідності зі ст.549 ЦК УРСР (1963 р.) спадщина може бути прийнята спадкоємцями протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, або шляхом фактичного вступу у спадкування.

Як передбачено ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємець, який прийняв спадщину стає власником спадкового майна з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР (1963 р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Фактично прийнявши спадщину, ані ОСОБА_1, ані ОСОБА_8 право власності на отримане нерухоме майно у встановленому законом порядку не зареєстрували.

Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Як вбачається з довідки про склад сім'ї від 26.04.2016 року, на момент смерті батько позивачів ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав за вищевказаною адресою з донькою ОСОБА_1, а після смерті останнього відкрилася спадщина, яку фактично вона прийняла.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, а ОСОБА_8. спадщину прийняла, звернувшись в шестимісячний строк до 2-ї ХДНК із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовився на користь ОСОБА_1, звернувшись в шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні, тобто належний померлому на праві власності об'єкт нерухомого майна не був належним чином ним зареєстрований відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, то суд вважає, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування на 2/3 частин, а ОСОБА_8 на 1/3 частин спірного житлового будинку підлягають задоволенню.

Враховуючи той факт, що відсутня реєстрація права власності за спадкодавцями на нерухоме майно, а позивачі прийняли спадщину, однак позбавлені права її оформити в установленому законом порядку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 за право власності на 2/3 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_8 право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення, а особами які були відсутні при його оголошенні в той же самий строк з часу його отримання.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Г. Пашнєв