РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2768/16-ц

пр. № 2/759/2451/16

08 вересня 2016 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Лук'яненко Л.М.;

при секретарі Скляренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва», треті особі, що не заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визначення порядку користування жилим приміщенням, розподіл особового рахунку та зміну договору найму жилого приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом з врахуванням уточнених позовних вимог до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва», треті особі, що не заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визначення порядку користування жилим приміщенням, розподіл особового рахунку та зміну договору найму жилого приміщення. Мотивуючи свої вимоги тим, що 13 липня 1983 року ОСОБА_11 було видано ордер №3651 серії А на жиле приміщення на право зайняття трьох кімнат 41,67 кв. м. в квартирі АДРЕСА_1.

Ордер виданий на підставі рішення виконкому районної ради від 22 червня 1983 року №1112.

На момент звернення до суду в спірній квартирі зареєстровані 11 чоловік, а саме: власник особового рахунку ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_12, син ОСОБА_9, дочка ОСОБА_8, син ОСОБА_3, дружина сина ОСОБА_10, онук ОСОБА_13, дочка ОСОБА_4, чоловік дочки ОСОБА_5, онука ОСОБА_6, онука ОСОБА_7.

Спірна квартира, складається з трьох ізольованих кімнат площами 12,3 кв.м., 17,3 кв.м. та 12,3 кв.м.

В даній квартирі протягом тривалого часу склався усталений порядок користування жилими приміщеннями, при якому ОСОБА_4 разом зі своєю сім'єю (чоловіком та двома доньками) займає ізольовану житлову кімнату №5 площею 12,3 кв.м. без балкона .

Варто зазначити, що всі проживають окремими родинами, однак особовий рахунок на три кімнати оформлений на ім'я ОСОБА_1.

При цьому, між мешканцями спірної квартири та ОСОБА_4 відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг, склались неприязні стосунки та постійно виникають сварки, ініціатором яких є ОСОБА_4.

Найгострішим питанням залишається розмір сплати за житлово-комунальні послуги, оскільки фактично ОСОБА_4 довгий час присвоювала собі квитанції на оплату за житлово-комунальні послуги та не надавала можливості ознайомитись з їх змістом. При цьому, кожного разу всі сплачували оголошені нею суми, які як стало відомо пізніше, значно перебільшують ті, які були в дійсності нараховані для сплати за житлово-комунальні послуги.

Таким чином, ОСОБА_4 довгий час вводила позивачів в оману щодо дійсно розміру оплати за житлово-комунальні послуги. Можливості кожного місяця звертатись до житлово-експлуатаційної дільниці з проханням надати відповідні копії квитанцій в них немає.

З вищевикладеного вбачається, що станом на сьогодні існує необхідність у розподілі особових рахунків та визначенні умов найму житлових приміщень у квартирі, оскільки вказана міра необхідна для нарахування комунальних платежів окремо на кожного мешканця.

В добровільному порядку змінити договір найму квартири та розділити особові рахунки Відповідачі відмовляються.

Реалізувати своє право на приватизацію та отримати квартиру у приватну власність відповідачі також не бажають, у зв'язку з чим фактично позбавляють такого права всіх інших зареєстрованих членів родини.

У зв'язку з чим, з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів позивачі вимушені звернутись до суду з проханням встановити порядок користування кімнатами в квартирі, розділити особові рахунки та змінити договір найму квартири.

В ході розгляду справи позивачі неодноразово уточнювали свої позовні вимоги та з урахуванням уточненої позовної заяви від 20.07.2016 року поданої через канцелярію суду просили: встановити порядок користування приміщеннями в квартир: АДРЕСА_1 виділивши ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_13 ізольовані житлові кімнати №7 та №6 розміром 12.3 кв.м та 17.3 кв.м з балконами ; ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ізольовану житлову кімнату №5 розміром 12.3 кв.м без балкона; Коридор №1 площею 13,7кв.м., ванну №2 площею 2,7 кв.м., туалет №3 площею 1,2 кв.м., кухню №4 площею 8,3 кв.м. залишити у спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7; Зобов'язати КП «ДИРЕКЦІЯ З УТРИМАННЯ ТА ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ В СВЯТОШИНСЬКОМУ РАЙОНІ М. КИЄВА» змінити умови договору найму жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1, укладеного з ОСОБА_1, відповідно до порядку користування жилими і загальними приміщеннями в квартирі; Зобов'язати КП «ДИРЕКЦІЯ З УТРИМАННЯ ТА ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ В СВЯТОШИНСЬКОМУ РАЙОНІ М. КИЄВА» розділити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у відповідності до визначеного порядку користування жилими і загальними приміщеннями в квартирі; Стягнути з відповідачів на користь позивачів судові витрати у розмірі 1653,60 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник уточнені позовні вимоги підтримали з тих же підстав та просили їх задовольнити.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, в судові засідання не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявні заяви в яких просять суд слухати справу у їх відсутності.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та представник ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечували, з підстав, що позивачі жодного разу не звертались до відповідачів з приводу укладення з ними окремого договору найму, крім того зміна договору найму житлового приміщення призведе до порушення житлових умов відповідачів, оскільки при виділенні відповідачам в користування кімнати № 5 площею 12.3 кв.м. на одну особу припаде 3.0 кв.м., а тому такий порядок користування приміщенням протирічать чинному законодавству, крім того спірна квартира не перебуває у приватній власності, а тому простять відмовити в позові в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судові засідання не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявні заяви в яких просять суд слухати справу у їх відсутності.

Відповідач комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» в судове засідання свого представника не направив, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа.

Третя особа ОСОБА_8 в судове засідання з'явилась підтримала позов, просила його задовольнити.

Третя особа ОСОБА_10 в судове засідання з'явилась, проти задоволення позову заперечувала,пояснила , що ОСОБА_4 ніколи перешкод в отриманні квітанцій та інформації не здійснювала , а сама повідомляла про платежі .

Третя особа ОСОБА_9 в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява в якій просить слухати справу у його відсутності ,проти задоволення позову не заперечує.

За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу за відсутності вказаних осіб, на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача.

Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 липня 1983 року ОСОБА_11 було видано ордер №3651 серії А на жиле приміщення на право зайняття трьох кімнат 41,67 кв. м. в квартирі АДРЕСА_1. (а.с. 7)

Ордер виданий на підставі рішення виконкому районної ради від 22 червня 1983 року №1112.

На момент звернення до суду в спірній квартирі зареєстровані 11 чоловік, а саме: власник особового рахунку ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_12, син ОСОБА_9, дочка ОСОБА_8, син ОСОБА_3, дружина сина ОСОБА_10, онук ОСОБА_13, дочка ОСОБА_4, чоловік дочки ОСОБА_5, онука ОСОБА_6, онука ОСОБА_7. (а.с. 18-19)

Спірна квартира має загальну площу 67.8 кв.м., житлову площу 41.9 кв.м. та складається з трьох ізольованих кімнат площами 12,3 кв.м., 17,3 кв.м. та 12,3 кв.м. - (а.с. 20)

В даній квартирі протягом тривалого часу склався усталений порядок користування жилими приміщеннями, при якому ОСОБА_4 разом зі своєю сім'єю (чоловіком та двома доньками) займає ізольовану житлову кімнату №5 площею 12,3 кв.м без балкона .

Так, враховуючи жилу площу спірної квартири - 41.9 кв м., відповідно, на кожного проживаючого/зареєстрованого члена сім"ї (11) припадає по (41.9 : 11 = 3,809 кв.м ). Кімнат в квартирі три: перша - жилою площею 12,3 кв.м., друга17,3 кв.м. та третя 12,3 кв.м.

в судовому засіданні встановлено , що кімнату розміром 17.3 з балконом займає ОСОБА_1 , її чоловік ОСОБА_2 багато років проживає в Київській області .

В кімнаті розміром 12.3 кв. м з балконам до грудня 2014 року проживли ОСОБА_3 з дружиною - ОСОБА_10 та сином ОСОБА_13 , про те 25.12.2014 року ОСОБА_3 пішов з сім*ї та покинув житло , а ОСОБА_10 з сином ОСОБА_16 проживала до 07.02.2015 року в спірній квартирі в кімнаті розміром 12.3 кв.м з балконом , про те їй створила свекруха неможливі умови для проживання і вона була змушена з малолітнім сином покинути квариту і на теперішній час орендує житло разом з дитиною , іншого житла у неї немає , дитина постійно проживає з нею . Дійсно в кімнаті розміром 12.3 кв.м проживає ОСОБА_4 з чоловіком ОСОБА_5 та доньками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Кімната в якій вона проживала з сином на теперішній час пуста і на ній поставили замок .

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в спірній квартирі не проживають , як пояснила ОСОБА_10 немає можливості проживати в квартирі , і вони проживають окремо зі своїми сім*ями .

Ні одна з сторін не ставила питання про визнання когось такими , що втратили право користування жилим приміщенням , хоча не всі мешкають у спірній квартирі , а отже сторони визнають за кожним з осіб право на користування житлом . В квартирі зареєстровано 11 осіб на кожного припадає 3.809 кв.м. Про те ,позивач не зазначив в позові , яке житло виділити для проживання ОСОБА_10 ,яка була змушена покинути житло із-за розлучення з ОСОБА_3 , а позивач визначає лише в користування її сину кімнату розміром 12.3 з батьком , хоча дитина проживає з матір*ю . Не зазначено також , яке житло виділити в користування ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

З позовної заяви слідує , що кімнати розміром 17.3 та 12.3 виділити в користування - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_13 ( 17.3+ 12.3 = 29.6/4= 7.4 кв.м на одну особу ; а в разі встановлення порядку користування та виділити кімнату 12.3 -ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та ОСОБА_7, то 12.3/4= 3.075 кв.м на одну особу . Навіть при розрахунку (41.9 : 11 = 3,809 кв.м. ) на одну особу порушуються права інших мешканців- відповідачів , на яких припадає меньший розмір , а саме 3.075 кв.м .

Між сторонами, як зареєстрованими мешканцями та користувачами квартири, є конфлікт , позивачі поставили самовільно замки на кімнати , та виник спір з приводу оплати житлово-конунальних послуг.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).

Так, відповідно до ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

У відповідності до ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Не можуть бути самостійним предметом договору найму, жиле приміщення, яке хоч і є ізольованими, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (перша статті 48 ЖК України) частина кімнати (або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора, тощо).

Відповідно до ч.1 ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

Відповідно до п. 2 Постанови Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів та Президії Київської міської ради профспілок № 582 від 15.07.1985 року "Про порядок застосування у м. Києві "Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень у Українській РСР" (зі змінами), встановлено, що громадяни визнаються, такими, що потребують поліпшення житлових умов, які мають жилу площу до 7, 5 кв. м включно на кожного члена родини.

П.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1995 року (зі змінами) "Про деякі питання, що виникають у практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз"яснено, що відповідно до ст. 104 ЖК України суд вправі задовольнити вимоги члена сім"ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якої менший встановленого для надання одній особі.

Так, враховуючи жилу площу спірної квартири - 41.9 кв м, кількості зареєстрованих членів сім»ї - 11, на кожного припадає по 3.809 кв.м жилої площі; на кімнати, що претендують позивачі жилою площею 17.3 кв м та 12.3 кв.м. та їх пропозиція виділити кімнату площею 12, 3 кв м - іншим чотирьом членам сім»ї, відповідно на кожного з них припадатиме по 3, 075 кв.м жилою площі, що суттєво погіршить житлові права відповідачів.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про визначення порядку користування житловим приміщенням та зміну умов договору житлового найму, з наданням відповідачам в користування кімнати, яка за розміром менше від встановленого для надання одній особі, що призведе до штучного погіршення житлових умов відповідачів та неврахування інтересів третьої осби , яка була змушена покинути спірне житло і позбавлена права користуватись та проживати в квартирі з малолітнім сином.

Позивачі також наголошують , що не можуть скористатись правом на приватизацію , про те при задоволенні позову не будуть враховані інтереси третіх осіб , які будуть позбавлені даного права , хоча фактично і зареєстровані у спірній квартирі .

На підставі вищевикладеного, ст. 1 ч.1 ст. 48, ст. 63, ст. 104 ЖК України, Постанови Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів та Президії Київської міської ради профспілок № 582 від 15.07.1985 року «Про порядок застосування у м. Києві «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень у Українській РСР» (зі змінами), з урахуванням керівних роз»ясень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1995 року (зі змінами) «Про деякі питання, що виникають у практиці застосування судами Житлового кодексу України», керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 293, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва», треті особі, що не заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визначення порядку користування жилим приміщенням, розподіл особового рахунку та зміну договору найму жилого приміщення- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: