Справа №345/2770/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2016 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд

в с т а н о в и в:

16.11.1994 р. померла мати позивачки ОСОБА_3, яка до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. 25.12.2015р. вона зробила заповіт, згідно якого, все належне їй на час смерті майно заповіла позивачці своїй дочці ОСОБА_1 На час смерті ОСОБА_4 належало домоволодіння із господарськими будівлями та спорудами, яке знаходиться в м.Калуші по вул.Й.Сліпого,28 Івано-Франківської області.

ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на дане нерухоме майно, тому вона звернулася із позовом до суду про визнання за нею права власності на дане спадкове майно.

У судове засідання позивачка не зявилася, однак подала заяву про те, що позов підтримує, а справу просить розглянути у її відсутності.

Відповідач у судове засідання також не зявився, однак подав заяву про те, що позов визнає, а справу просить розглянути у його відсутності.

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Як видно із копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла 16.11.1994 року (а.с.7), яка до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

25.12.2015р. вона зробила заповіт, згідно якого, все належне їй на час смерті майно заповіла позивачці своїй дочці ОСОБА_1 (а.с. 6).

ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на дане нерухоме майно (а.с.5).

В судовому засіданні встановлено також, що господарство померлої ОСОБА_5 відноситься до категорії колгоспний двір, що підтверджується свідоцтвом про право власності на жилий будинок, головою якого була ОСОБА_3 (а.с.11).

Згідно з чинною на той час ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно розяснення Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 року «про судову практику у справах про захист права приватної власності» право на майно колгоспного двору мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втрачали право на частку в майні колгоспного двору.

Згідно п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в звязку із смертю, а отже виділити належну спадкодавцю частку в майні неможливо.

Також судом встановлено, що будь-які інші особи, які б зверталися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадщину, в тому числі і відповідачі по справі, відсутні.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що спадкодавцю ОСОБА_3 належало спадкове домоволодіння в цілому.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

П.1 ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст.1268 ЦК України позивач прийняла спадщину, так як на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем.

Відповідач по справі претензій до спадкового майна не має.

Інші спадкоємці, які в силу ст.1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині, відсутні, спадковий договір від імені спадкодавців не укладався, тому суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вищезазначене спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.. 1216-1218,1221,1222,1225,1233-1235,1241, 1265, 1268, ЦК України, ст.ст. 3, 11, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 25.12.2015 року, а саме: на домоволодіння з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул.Й.Сліпого,28 в м.Калуші Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного сулу Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії рішення.

Головуючий: