У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,
Кадєтової О.В.,Наумчука М.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості по орендній платі, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області від 20 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») про стягнення заборгованості по орендній платі за серпень-жовтень 2014 року в сумі 142 498 грн.

Рішенням Селідівського міського суду Донецької області від 09 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області від 20 жовтня 2015 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_6 заборгованість з орендної плати за період з 01 серпня 2014 року до 30 жовтня 2014 року в сумі 142 498 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що 01 грудня 2013 року, між ОСОБА_6 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір оренди № Дон. 12/2013 нежитлового приміщення, за умовами якого позивач передав, а відповідач отримав у тимчасове, платне користування (оренду) нежиле приміщення загальною площею 323,60 кв.м, яке розташоване на першому поверсі БС-3 житлового будинку літ. А-12, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з метою розміщення структурного підрозділу ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 63-67).

Відповідно до п. 12.1 договору оренди, сторони звільняються від відповідальності за неналежне виконання або на невиконання умов договору у випадку дії форс-мажорних обставин, які виникли після укладання договору та настання яких не залежить від волі сторін і безпосередньо впливає на можливості виконання договору.

Форс-мажорні обставини включають стихійні лиха, екстремальні кліматичні умови, страйки, військові конфлікти, цивільне безладдя, епідемії й інші події, які відбуваються поза волею сторін.

Згідно п. 12.2 Договору оренди, про настання форс-мажорних обставин Сторона, яка підпала під дію таких обставин повинна повідомити іншу сторону протягом 5 (п'яти) робочих днів з дня початку таких обставин.

Відповідно до акту прийому-передачі від 01 грудня 2013 року позивач передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв у тимчасове платне користування (оренду) нежиле приміщення загальною площею 323,60 кв.м, яке розташоване на першому поверсі БС-3 житлового будинку літ. А-12, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.69-70).

10 квітня 2014 року між сторонами було укладено Договір про внесення змін та доповнень №1 до Договору оренди нежитлового приміщення №Дон.12/2013 від 01 грудня 2013 року, відповідно до якого сторони домовились про зміну суми орендної плати з 01 травня 2014 року до 31 липня 2014 року у розмірі 95 000,00 грн за повний календарний місяць.

01 серпня 2014 року між сторонами було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 2 до Договору оренди нежитлового приміщення № Дон.12/2013 від 01 грудня 2013 року. Відповідно до даного договору сторони домовились про зміну суми орендної плати з 01 травня 2014 року до 31 липня 2014 року у розмірі 95 000,00 грн, з 01 серпня 2014 року до 31 жовтня 2014 року 47 500,00 грн, з 01 листопада 2014 року до 31 січня 2015 року 66 500,00 грн, з 01 лютого 2015 року до кінця строку оренди 114 000,00 грн (а.с. 71).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Згідно ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 06 серпня 2014 року № 466, ураховуючи те, що на території Донецької та Луганської областей відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року № 436 починаючи з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, з метою запобігання загрози життю і здоров'ю працівників та клієнтів банків, забезпечення стабільності банківської системи, керуючись статтями 3, 27, 99 Конституції України, статтями 7, 15 Закону України «Про Національний банк України», статтею 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про боротьбу з тероризмом», розділом I Інструкції щодо організації роботи банківської системи в надзвичайному режимі, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2014 року № 435, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», постановлено банкам України призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1235 «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин», до обставин, що є підставою для відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу заявника належать обставини непереборної сили, дія яких може бути викликана винятковими погодними умовами і стихійним лихом (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту, замерзання моря, закриття морських проток, які трапляються на звичайному морському шляху між портами відвантаження і вивантаження, інше стихійне лихо тощо) або непередбаченими ситуаціями, що відбуваються незалежно від волі і бажання заявника (війна, блокада, страйк, аварія). Доказами, що підтверджують факт настання (існування) зазначених обставин, є: висновок Торгово-промислової палати про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України; рішення Президента України про оголошення окремих місцевостей України зоною надзвичайної екологічної ситуації, затверджені Верховною Радою України.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та перевіряючи законність і обґрунтованість цього рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд в порушення ст. ст. 303, 315 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з доведеності позовних вимог, при цьому зауваживши, що жодних відомостей про звернення відповідача до Торгово-промислової Палати України або до будь-якої регіональної торгово-промислові палати для засвідчення форс-мажорних обставин відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» суду не надано, також не надано відомостей про звільнення відповідачем орендованого приміщення.

Доводи заявника ПАТ «Дельта Банк», викладені ним у касаційній скарзі щодо віднесення позивача до категорії кредиторів та задоволення його вимог в порядку черговості відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Закону України «Про банки та банківську діяльність», не ґрунтується на вимогах закону, оскільки спірні правовідносини пов'язані з господарською діяльністю відповідача, в той час як Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

За приписами ч. 4-6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» початок тимчасової адміністрації не є підставою для припинення дії договорів про оренду нерухомого майна, надання комунальних послуг, послуг зв'язку, охорони.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дає підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук