О К Р Е М А Д У М К А
(в порядку ч. 3 ст. 19 ЦПК України)
"26" грудня 2016 р.м. Чернігів
судді апеляційного суду Чернігівської області
Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 26 грудня 2016 р. скасовано рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2016 року у справі за заявою директора Ніжинського дитячого будинку інтернату ОСОБА_2 про поновлення цивільної дієздатності ОСОБА_3

Відповідно до ст. 209 та 313 ЦПК України мною підписано рішення від 26.12.2016, проте я не згодна як з рішенням суду першої інстанції, так і з рішенням апеляційного суду, тому, в порядку ч.3 ст.19 ЦПК України вношу з цього приводу окрему думку.

Обставини справи.

18.08.2016 заявниця ОСОБА_2, що є директором Ніжинського дитячого будинку інтернату, звернулася із заявою про поновлення в дієздатності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Останній був визнаний недієздатним рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 18.12.2008.

З описової частини рішення суду від 25.10.2016 випливає, що під час розгляду справи заявниця ОСОБА_2, ознайомившись з висновком судово-психіатричної експертизи, відмовилася підтримувати свою заяву про відновлення дієздатності. Представник органу опіки та піклування просила в задоволені заяви відмовити (а.с.46).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.10.2016 ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні заяви. При цьому суд першої інстанції лише процитував 42 ЦК України та висновок судово-психіатричної експертизи та не зробив жодного власного висновку ані щодо відмови заявника від власної заяви, ані щодо підстав для відмови в задоволенні заяви.

Апеляційну скаргу на рішення суду подала в інтересах недієздатного ОСОБА_4 його новий опікун ОСОБА_5Г . В апеляційній скарзі вона просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви.

Обґрунтування окремої думки.

Згідно з статтею 42 ЦК України, за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Порядок поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Поновлення цивільної дієздатності регулюється главами 1 та 2 ЦПК України.

Зокрема , ч.4 ст.234 ЦПК України передбачає розгляд таких заяв судом у складі одного судді та двох народних засідателів.

Після набрання чинності Законом України № 1401-VIII від 02.06.2016, інститут народних засідателів був виключений з Конституції України. Незважаючи на явну невідповідність ч.4 ст.234 ЦПК України вимогам Конституції України, суд першої інстанції не звернувся до Верховного Суду України в порядку ст. 8 ч.3 ЦПК України, а продовжив розгляд справи.

За змістом ч.4 ст.241 ЦПК України, механізм відновлення дієздатності фізичної особи полягає у скасуванні рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану. В цьому разі судом ухвалюється рішення на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, органу опіки та піклування.

Як зазначалося вище, особа, яка звернулася із заявою про відновлення дієздатності ОСОБА_4 це директор Ніжинського дитячого будинку інтернату ОСОБА_2

Відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.10.2011 опікуном над недієздатним ОСОБА_4 призначена ОСОБА_5 (а.с.56). Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.10.2011 директор Ніжинського дитячого будинку інтернату ОСОБА_2 звільнена від повноважень опікуна недієздатного ОСОБА_4 (а.с.58).

З огляду на це, станом на 18.08.2016, ОСОБА_2 не мала повноважень на звернення до суду із заявою про поновлення цивільної дієздатності фізичної особи . В силу ст. 121 ч.3 ЦПК України, суду першої інстанції дану заяву слід було повернути заявникові.

Суд цього не зробив, постановивши ухвалу про відкриття провадження у справі, призначивши її до розгляду в судовому засіданні (а.с.14).

Після відмови заявника підтримувати власну заяву про відновлення дієздатності ОСОБА_4, суд у встановленому порядку не зясував та не вирішив цього питання у спосіб, передбачений ЦПК України, а вирішив справу по суті.

Апеляційна інстанція, також дані обставини не врахувала та не взяла до уваги той факт, що за змістом статті 30 ЦК України та частин 2 та 3 ст. 46 ЦПК України, підтримувати заявлені вимоги, від яких відмовився представник, має лише дієздатна особа. Тому, врахування думки недієздатного щодо підтримання ним заяви ОСОБА_2 не мало правового значення при вирішенні справи

Недієздатний ОСОБА_4 має опікуна, який в силу 42 ЦК України має право самостійно звернутися із заявою про відновлення дієздатності.

За таких підстав, ухвалене 26.12.2016 апеляційним судом рішення не відповідає статті 213 ЦПК України.

З огляду на викладене вище, я вважаю, що рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.10.2016 підлягало скасуванню. Підстави для ухвалення нового рішення про задоволення заяви у апеляційного суду не було.

СуддяОСОБА_1.