Провадження №2/193/613/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

22 грудня 2016 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О. В.

при секретарі Мельниковій Т. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2016 року позивач звернулась до Софіївського районного суду з позовом до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 грудня 2012 року між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області за відповідним актовим записом №6.

Від спільного шлюбу з відповідачем мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб з відповідачем виявився невдалим. Спільне життя з відповідачем не склалося тому, що у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Утворити міцної родини не вдалося. Відсутність взаєморозуміння, взаємодопомоги і підтримки призвело до втрати почуттів та поваги.

Однією сім`єю з відповідачем не проживають з жовтня 2014 року. З цього часу відповідач покинув сім'ю та мешкає за іншою адресою. Спільного господарства вони не ведуть. Позивач та відповідач не приховують відсутність почуттів один до одного та відсутність близькості, у звязку з чим продовження шлюбних відносин стало неможливим. Такі сімейні відносини лише негативно впливають на розвиток та виховання доньки, не відповідають ні інтересам позивача, ні інтересам дитини.

Всі спроби налагодити нормальні шлюбні стосунки успіху не мали. Наявність оформлених шлюбних стосунків перешкоджає їм у подальшому будуванні власних життів та стосунків з іншими партнерами. Позивач вважає, що шлюб між ними є лише формальністю, оскільки шлюбні відносини фактично припинені.

Примирення і збереження шлюбу в подальшому позивач вважає неможливим. На теперішній час позивач втратила до чоловіка почуття любові, поваги, дружби, взаємопорозуміння.

Спору щодо проживання доньки між ними не існує, дитина проживає з позивачем, і після розірвання шлюбу буде проживати з нею.

Позивач вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу. Спір про поділ майна позивач та відповідач вирішать в судовому засіданні окремо.

Позивач ОСОБА_1, у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Терміну на примирення просить не надавати.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача, та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 суду надала: копію свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 233891 від 22 грудня 2012 року, видане Виконкомом Девладівської сільської ради, Софіївського району Дніпропетровської області. Актовий запис №6 (а.с. 6); копію свідоцтва про народження доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії І-КИ № 445547 від 15.08.2013 року виданий Виконкомом Девладівської сільської ради, Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 7), довідку про те, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом з донькою ОСОБА_3, видану Виконкомом Девладівської сільської ради, Софіївського району Дніпропетровської області(а.с.8).

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Крім того відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Враховуючи всі обставини справи та аналізуючи всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, та розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу.

Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не заявлено суду про намір зміни свого прізвище на попереднє, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвища позивача без змін «Піпікало».

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований 22 грудня 2012 року Виконкомом Девладівської сільської ради, Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис №6.

Позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище «Піпікало».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Шумська