У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - приватний нотаріус Тернопільського нотаріального округу Магдич Олена Олександрівна, про визнання заповітів недійсними,

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - приватний нотаріус Тернопільського нотаріального округу МагдичО.О., про визнання заповітів недійсними.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2016 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково. Визнано заповіти ОСОБА_10, складені 14 вересня 2011 року на ім'я ОСОБА_8 та ОСОБА_7, посвідчені приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу МагдичО.О. 14 вересня 2011 року, недійсними. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розділ судових витрат.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з апеляційною скаргою та подали заяву про забезпечення позову, в якій просили постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та грошові кошти спадкодавця, а також заборонити користуватись нерухомим майном і витрачати на власні потреби кошти, які знаходяться на банківських рахунках.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6 про забезпечення позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2016 року скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, постановити ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого передбаченого ст. 325 ЦПК України. Разом з тим у заявах доданих до касаційної скарги заявниками заявлено клопотання про поновлення цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Частиною 2 ст. 325 ЦПК України передбачено, що у разі пропущення строку, вставленого частиною першої цієї статті, з причин визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, може поновити цей строк.

Строк на касаційне оскарження підлягає поновленню, оскільки причини його пропуску є поважними.

Проте у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначеного судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, апеляційний суд вірно застосувавши положення ч. 3 ст. 151, п. 7 ч. 1 ст. 301 ЦПК України, дійшов до правильного висновку про те, що заявниками не надано документів, що підтверджують право розпоряджатись майном та не доведено, як саме невжиття заходів забезпечення позову зможе у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що є їх процесуальним обов'язком (ст.ст. 10, 60 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2016 року

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - приватний нотаріус Тернопільського нотаріального округу МагдичОлена Олександрівна, про визнання заповітів недійсними за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2016 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник