Номер провадження: 22-ц/785/1115/16
Головуючий у першій інстанції Івченко В. Б.
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Станкевича В.А.

- Бабія А.П.

при секретарі - Желєзнову В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2015 року по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду (а. с. 2-5), в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 188 637,76 грн., з яких: тіло кредиту - 1 058 278,55 грн.; відсотки - 117 060,64 грн.; комісія - 13 298,57 грн. та пропорційно витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654 грн.

Свої позовні вимоги позивач, як зазначено в рішенні суду, обґрунтовував тим, що 05.09.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 5-357ФКВІП-07, відповідно до якого банк надав відповідачу кредитні ресурси у сумі 147 900 доларів США у тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності в строк до 04.09.2039 року із сплатою 11,7% річних за користування кредитом.

В якості забезпечення кредиту 05.09.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 5-357/ZФПОР-07, згідно п. 1. якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 5-357ФКВІП-07 від 05.09.2007 року .

Згідно п. 2. договору поруки, відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за кредитним договором.

Згідно п. 3. договору поруки, поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідачє перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та НБУ було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п. 4.1. якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банку» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед НБУ, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно п. 4.2. договору, внаслідок передачі ТОВ «Укрпромбанком» АТ «Дельта Банку» прав вимоги до боржників, АТ «Дельта Банку» переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

В зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконував, станом на 12.03.2014 року виникла заборгованість перед позивачем, яка складається з:тіла кредиту в розмірі - 1 058 278,55 грн.;заборгованості по відсоткам в розмірі - 117 060,64 грн.;комісії у розмірі - 13 298,57 грн.

Позичальник належним чином свої зобов'язання не виконує, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору.

Як зазначено в рішені суду, позивач в судове засідання не з'явився, згідно вимог позовної заяви просить розглянути справу у його відсутність, позовну заяву підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлялася, про причини неявки суд не повідомила.

Заочним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р 373980009) заборгованість за Кредитним договором № 5-357ФКВІП-07 від 05.09.2007 року у розмірі 1 188 367 (один мільйон сто вісімдесят вісім тисяч триста шістдесят сім) гривень 76 (сімдесят шість) копійок. Стягнуто з ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р ) судовий збір в розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника подала апеляційну скаргу на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2015 року, в якій просить скасувати рішення суду від 03.03.2015 року за позовом до ОСОБА_4, відмовивши позивачу у задоволенні позовних вимог.

Позивачем рішення суду не оскаржується.

В судовому засіданні, представник ОСОБА_4 підтримала апеляційну скаргу, пояснивши, що рішення оскаржується лише в частині вимог до ОСОБА_4, виклавши цю позиції письмово в судовому засіданні 16.05.2016 року. Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, залучений до участі у справі ОСОБА_6, як правонаступник померлого ОСОБА_5, через свого законного представника ОСОБА_4 (а. с. 144), яка повідомлялася через її представника, що присутня в судовому засіданні, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_4, з ухваленням нового рішення, в цій частині, з наступних підстав. При цьому, судова колегія зазначає, що не робить висновків стосовно не оскарженої частини рішення суду щодо позовних вимог до ОСОБА_5, правонаступником якого до участі у справі залучено ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи частково позов ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 05.09.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 5-357ФКВІП, відповідно якого банк надав відповідачу кредитні ресурси в сумі 147 900 дол. США у тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності в строк до 04.09.2039 року із сплатою 11,7% річних за користування кредитом.

Відповідно до п. 2.4. кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 493 доларів США по 20 число (включно) кожного місяця, наступного за місяцем отримання кредиту.

Відповідно до п. 2.6. кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній календарний день кожного календарного місяця.

Відповідно до п. 2.7. кредитного договору, нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту.

Відповідно до п. 2.10. кредитного договору, нарахування комісії за управління кредитом здійснюється щомісячно у валюті кредиту або у гривневому еквіваленті по офіційному курсу НБУ на день нарахування. Нарахована комісія сплачується позичальником у національній валюті по 20 число (включно) кожного наступного місяця, що слідує за місяцем її нарахування та одночасно з остаточним поверненням кредиту.

Відповідно до п. 3.1. кредитного договору, виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується іпотекою - квартирою № 52 у житловому будинку № 29 по вул. Канатна в м. Одесі.

Відповідно до п. 5.2. кредитного договору, у випадку порушення строків повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним, комісій та інших платежів, передбачених цим договором банк має право вимагати, а позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 5.3. кредитного договору, у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань, передбачених цим договором (крім тих, що зазначені у п. 5.2 цього договору), банк має право вимагати від позичальника, а позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 0,5% від суми кредиту за кожен випадок такого порушення.

Відповідно до п. 5.4. кредитного договору, крім сплати штрафних санкцій винна сторона відшкодовує іншій стороні в повному обсязі заподіяні збитки,

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та НБУ було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п. 4.1. якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банку» права вимоги за кредитними та збезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед НБУ, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно п. 4.2. договору, внаслідок передачі ТОВ Укрпромбанком» АТ «Дельта Банку» прав вимоги до боржників, АТ «Дельта Банку» переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

В зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконував, станом на 12.03.2014 виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1 188 637,76 грн.

Судом першої інстанції також встановлено, що згідно відповіді з відділу адресно-довідкової роботи ОСОБА_5 помер, а/з № 8445 від 05.09.2013 року, тому в частині позовних вимог позивача до ОСОБА_5, суд першої інстанції вважав за необхідне відмовити.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, необхідно задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_4 тіло кредиту в розмірі - 1 058 278,55 грн., заборгованість по відсоткам в розмірі - 117 060,64 грн., комісію у розмірі - 13 298,57 грн. і судовий збір у розмірі 3 654 грн. та, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 549, 553, 554, 559, 624, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212, 215, 224-226 ЦПК України, задовольнив частково позовні вимоги.

Судова колегія, не роблячи висновків стосовно не оскаржуваної частини рішення суду, не погоджується з висновками суду першої інстанції, в оскаржуваній частині рішення, так як суд дійшов до них з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.09.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», який в подальшому передав право вимоги ПАТ «Дельта Банк» (а. с. 26-31) і ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 5-357ФКВІП-07, відповідно до якого банк надав ОСОБА_5 кредит в сумі 147 900 дол. США з датою повернення - 04.09.2032 року зі сплатою 11,7% річних за користування кредитом (а. с. 6-13).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 05.09.2007 року було укладено договір поруки № 5-357/ZФПОР-07, згідно якого остання поручилася перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 5-357ФКВІП-07 від 05.09.2007 року та несе разом з боржником перед кредитором солідарну відповідальність в тому ж обсязі, що і боржник (а. с. 14).

В результаті неналежного виконання боржником своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором виникла кредитна заборгованість, загальний розмір якої станом на 12.03.2014 року становить 1 188 637,76 грн. (а. с. 21).

ОСОБА_5 (позичальник) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 39 зв. ст., 137), що підтверджується також листом приватного нотаріуса № 70/01-16 від 08.04.2016 року про прийняття після його смерті спадщини малолітнім сином - ОСОБА_6 (а. с. 167), якого залучено до участі у справі як правонаступника померлого (а. с. 172-174).

Відповідно до ч. 1 ст. 523 ЦК України, порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК Укра їни, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 607 ЦК України , зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Як роз'яснено в п. 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки.

Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає.

Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції встановлено, що після смерті позичальника - ОСОБА_5 спадщину прийняв його малолітній син - ОСОБА_6 (а. с. 167), якого залучено до участі у справі, як правонаступника померлого (а. с. 172-174).

Згідно договору поруки, укладеного між банком та ОСОБА_4 (а. с. 14), в ньому відсутня зафіксована згода поручителя відповідати за будь-якого нового боржника.

В матеріалах справи відсутні також будь-які докази, які не представлені і суду апеляційної інстанції, щодо згоди поручителя ОСОБА_4 відповідати за будь-якого нового боржника, зокрема спадкоємця померлого ОСОБА_5 Таку згоду не висловлювала і представник ОСОБА_4 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, порука ОСОБА_4 по виконанню зобов'язань за кредитним договором № 5-357ФКВІП-07, укладеним 05.09.2007 року між банком та ОСОБА_5, припинилася у зв'язку зі смертю ОСОБА_5

Тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог до ОСОБА_4, в зв'язку з чим рішення суду першої інстанції, в цій частині, щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк»заборгованість за кредитним договором № 5-357ФКВІП-07 від 05.09.2007 року в розмірі 1 188 367 грн. 76 коп. та судового збору в розмірі 3 654 грн.підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог до ОСОБА_4

Таким чином, на підставі наведеного, судова колегія, не роблячи висновків стосовно не оскаржуваної частини рішення суду, частково погоджується з апеляційною скаргою, і вважає, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2015 року необхідно скасувати, в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_4, з ухваленням нового рішення в цій частині, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4

В іншій частині рішення підлягає залишенню без змін, враховуючи, що позивачем рішення суду не оскаржується, а також не оскаржується в іншій частині рішення і ОСОБА_4, що підтвердила в судовому засіданні її представник.

Інші доводи апеляційної скарги судова колегія не приймає до уваги, оскільки враховуючи вище наведене, вони не мають правового значення.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2015 року скасувати, в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_4.

Ухвалити нове рішення, в цій частині, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич

А.П. Бабій