РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради в інтересах малолітнього: ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Комунальний заклад «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22 вересня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Комунальний заклад «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах в управлінні -службі у справах дітей Новокодацької районної у місті ради.

Мати дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, вихованням та матеріальним утриманням дитини не займається, не піклується про стан здоров*я, схильна до вживання алкогольних напоїв, не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, часто залишає її без нагляду. Наприкінці 2015 року залишила сина без материнської турботи, веде бродяжний спосіб життя.

Батько дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, вихованням дитини не займається, не піклується про стан здоров*я, не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, матеріально не забезпечує.

Малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, 05.04.2016 року був доставлений співробітниками кримінальної міліції як бездоглядний та залишений без батьківського піклування до КЗ «Дніпропетровська дитяча клінічна лікарня №6» ДОР. За весь час перебування дитини в закладі охорони здоров*я ні мати, ні батько дитину не відвідували, долею сина не цікавились з питань повернення дитини не звертались.

Рішенням виконкому Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради від 25.05.2016 року №242 малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 був влаштований до державного закладу на повне державне забезпечення. Весь час дитина перебуває в КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР. За час перебування дитини в державному закладі ні мати, ні батько дитину не відвідували.

Батьки дитини запрошувались на засідання комісії з питань захисту прав дитини, де розглядалось питання щодо невиконання ним батьківських обов*язків. Але на засідання не з'явились.

Згідно висновку органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті ради в інтересах малолітнього доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у відношенні їх малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі вищезазначеного просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні її малолітнього сина ОСОБА_2; позбавити батьківських прав ОСОБА_4 у відношенні його малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України ; стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання його малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради - ОСОБА_5 не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_3 не з'явилася. Про місце, дату та час судового засідання сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з'явився. Про місце, дату та час судового засідання сповіщений належним чином. 08.11.2016 року на адресу суду надійшли письмові заперечення від ОСОБА_4, в яких зазначив, що заперечує проти позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Офіційно не працевлаштований, однак цивільній дружині ОСОБА_3 надавав матеріально допомогу на утримання сина.

В судове засідання представник Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 - ОСОБА_6 не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що в інтересах дитини необхідно позбавити відповідачів батьківських прав.

В судове засідання представник третьої особи: Комунальний заклад «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради - не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 є матір'ю, а ОСОБА_4 є батьком - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1/а.с.6/

Мати дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, вихованням та матеріальним утриманням дитини не займається, не піклується про стан здоров*я, схильна до вживання алкогольних напоїв, не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, часто залишає її без нагляду. Наприкінці 2015 року залишила сина без материнської турботи, веде бродяжний спосіб життя.

Батько дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, вихованням дитини не займається, не піклується про стан здоров*я, не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, матеріально не забезпечує.

Малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, 05.04.2016 року був доставлений співробітниками кримінальної міліції як бездоглядний та залишений без батьківського піклування до КЗ «Дніпропетровська дитяча клінічна лікарня №6» ДОР. За весь час перебування дитини в закладі охорони здоров*я ні мати, ні батько дитину не відвідували, долею сина не цікавились з питань повернення дитини не звертались.

Рішенням виконкому Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради від 25.05.2016 року №242 малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 був влаштований до державного закладу на повне державне забезпечення. Весь час дитина перебуває в КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР. За час перебування дитини в державному закладі ні мати, ні батько дитину не відвідували.

Батьки дитини запрошувались на засідання комісії з питань захисту прав дитини, де розглядалось питання щодо невиконання ним батьківських обов*язків. Але на засідання не з'явились.

Згідно висновку органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті ради в інтересах малолітнього доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у відношенні їх малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно вимог статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що маються всі підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Що стосується позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 у відношенні його сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, суд може позбавити батька або матір їх батьківських обов'язків лише у виключних випадках коли вони свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків та, як наслідок, негативно впливають на духовний та моральний розвиток дитини.

При цьому, за змістом п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням батьківських обов'язків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 надавав матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина, що підтверджується банківськими квитанціями./а.с.24-32/

Також, в період знаходження малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 в КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини №2» ДОР, відповідач ОСОБА_4 намагався побачитися з сином, одак йому було відмовлено.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено та не надано позивачем доказів винної поведінки ОСОБА_4 та свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками. Враховуючи зазначені обставини, заперечення ОСОБА_4 проти позбавлення його батьківських прав та те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а інші заходи впливу відносно нього не здійснювались, підстави для позбавлення батьківських прав на підставі ст.164 СК України відсутні.

Одночасно, суд вважає за необхідне попередити відповідача ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виконання ним батьківських обов'язків та покласти обов'язок на орган опіки та піклування здійснювати щомісячно контроль за виконанням ОСОБА_4 батьківських обов'язків.

Разом з тим вирішуючи питання про стягнення з відповідачів аліментів на утримання їх малолітнього сина, суд виходить з наступного.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності зі статтею 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Статтею 193 Сімейного кодексу України передбачено, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного та інтересів малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України, починаючи з 22 вересня 2016 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання його малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України, починаючи з 22 вересня 2016 року і до повноліття дитини.

Отже, суд, аналізуючи наявні у справі докази, приходить до висновку, що вимоги позивача є в повній мірі обґрунтованими, законними і доведеними з його боку, в наслідок чого повинні бути задоволені.

Через те, що позивач в силу ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то в силу ст.88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав». ст.ст.164, 166, 180, 182, 183, 191, 193 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 213-218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради в інтересах малолітнього: ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Комунальний заклад «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у відношенні до її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Попередити ОСОБА_4, про необхідність змінити ставлення до виховання сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на ОСОБА_1 опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради контроль за виконанням ОСОБА_4, батьківських обов'язків щодо його сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання його малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині платежів за один місяць.

В задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати у розмірі 1102,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави судові витрати у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г.Остапенко