АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/62/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Вереміївської сільської ради про визнання права власностіна будинок в порядку спадкування, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2010 року ОСОБА_7 звернувся до суду з вказаним позовом до Вереміївської сільської ради, посилаючись на те, що 3 грудня 1988 року помер його батько ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після його смерті відкрилась спадщина на будинок з надвірними спорудами в с.Вереміївка Чорнобаївського району по вул.Кірова,49 інвентарною вартістю 14748 грн. Та інше майно.

Позивач своєчасно прийняв спадщину, вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном, але не може оформити спадкові права на будинок, так як відсутній правовстановлюючий документ.

Мотивуючи тим, що порушуються його права як власника і спадкоємця через неможливість нотаріального посвідчення права власності, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на будинок з надвірними спорудами в с.Вереміївка вул.Кірова,49 Чорнобаївського району.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2010 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на незаконність та необґрунтованість даного рішення, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно домоволодіння за адресою: с.Вереміївка Чорнобаївського району, вул.Кірова, 49, після смерті його батька ОСОБА_9.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції визнав обгрунтованими доводи позовної заяви, надані позивачем докази в підтвердження своїх позовних вимог.

Перевіряючи обгрунтованість доводів апеляційної скарги та пояснень, наданих апелянтом в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є правильним, відповідає вимогам чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими обставинами справи і не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із факту володіння ОСОБА_8 спірним будинковолодінням з надвірними спорудами на праві повного господарського відання, починаючи з 1957 року до 3 грудня 1988 року, тобто до дня смерті ОСОБА_8, що визнано судом як набуте правомірно право власності на жилий будинок. Також було враховано визнання позову Вереміївською сільською радоою.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що 3 грудня 1988 року помер батько позивача ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після його смерті відкрилась спадщина на будинок з надвірними спорудами в с.Вереміївка Чорнобаївського району по вул.Кірова,49 інвентарною вартістю 14748 грн. та інше майно.

Позивач своєчасно прийняв спадщину, вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном, але не може оформити спадкові права на будинок, так як відсутній правовстановлюючий документ.

Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8 копією свідоцтва про народження позивача, копією технічного паспорта на будинок і с.Вереміївка вул.Кірова,49 Чорнобаївського району, довідками сільської ради.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підствах, що не заборона законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права власності не встановлена судом

Згідно ст.380 ЦК України житловий будинок є обєктом права власності.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проаналізувавши всі матеріали справи, районний суд прийщов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що незаконність набуття права власності на жилий будинок з надвірними спорудами не встановлені судом, а тому положення щодо захисту права власності на дане будинковолодіння з надвірними спорудами поширюється і на ОСОБА_7

Встановлений судом факт повного господарського відання ОСОБА_7 до дня смерті ОСОБА_8, являється підставою для визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за позивачем, як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_8, який вступив у фактичне володіння і управління спадковим майном.

Твердження апелянта про порушення його права як спадкоємця спірного майна після смерті його батька ОСОБА_9Г, який в свою чергу, як син ОСОБА_8М, був спадкоємцем після смерті батька, колегією суддів спростовується. Як на підставу вказаної вимоги апелянт долучив рішення Придніпровського районного суду від 5 лютого 2015 року, яким встановлено факт, що ОСОБА_6 дійсно є сином ОСОБА_9, який помер 29-30.06.2009 року в с.Вереміївка Чорнобаївського району Черкаської області та внесено відповідні зміни в актовий запис та рішення Придніпровського районного суду м.Чекраси від 12 травня 2015 року, яким визначено ОСОБА_6 додатковий строк терміном в один місяць для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, померлого 29-30.06.2009 року

Проте, хронологія вказаних подій вбачає, що вказані рішення були ухвалені після прийняття оскаржуваного рішення, а тому районному суду відомі не були. Апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення на момент його ухвалення.

Відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрутованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Крім того, статтею 1218 ЦК України, передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Проте, доказів на підтвердження прийняття ОСОБА_9 спадщини після смерті його батька Савченка.Г.М., а саме: заява про прийняття спадщини або встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, матеріали справи, під час розгляду справи в суді першої інстанції, не містять. Також такі докази не були надані і в апеляційному суді.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно визначено правову природу спірних правовідносин, позивачем надано обгрунтовані та підтверджуючі докази в обгрунтування своїх позовних вимог, а тому висновок районного суду є правильним і скасуванню не підлягає.

Крім того, колегією суддів під час рогляду справи в суді апеляційної інстанції було вивчено та надано належну оцінку доводам апеляційної скарги, враховано подані ОСОБА_6. доводи в підтвердження вимог апеляційної скарги і визнано, що підстав, які б давали право для зміни чи скасування рішення суду апелянтом не наведено.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Вереміївської сільської ради про визнання права власностіна будинок в порядку спадкування залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :