Справа № 203/1902/16-ц
Провадження № 2-з/0203/126/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Центральна районна у м. Дніпрі рада та Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

у с т а н о в и в:

21 квітня 2016 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи - Центральна районна у м. Дніпрі рада та Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

05 вересня 2016 року від представника позивача надійшла заява, у якій він просить суд до вирішення справи по суті накласти арешт на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул. Патона, 2-В, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за № 486 від 27.04.2016.

Ознайомившись з поданими матеріалами доходжу наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

За вимогами ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позовну повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Нормою ст.152 ЦПК України позов забезпечується в тому числі шляхом накладення арешту щодо майна, яке є предметом спору та належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Ураховуючи зміст приведених норм, вважаю зазначену вимогу такою, що не підлягає задоволенню, оскільки представник позивача заявляє вимоги про накладення арешту на спірне домоволодіння, однак сам зазначає і це підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, що власником зазначеного майна є ОСОБА_3, який не є стороною у справі.

З урахуванням того, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно, що належить лише відповідачеві, а домоволодіння, на яке позивач просить накласти арешт, відповідачеві у даній справі не належить, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-153, 208, 210 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Центральна районна у м. Дніпрі рада та Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено у апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.О. Католікян