УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 березня

2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи: головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гречуха ОлегаЯрославович, публічне акціонерне товариство «Банк Столиця», на рішення та дії державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, посилаючись на те, що дії державного виконавця є неправомірними, оскільки, він тривалий час не міг ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, а ознайомившись, дізнався про невідповідність суми боргу, оскільки, борг ним був вже погашений. Вказував, що ПАТ «Банк Столиця» ліквідований, а тому він не може надати підтверджуючих документів на рахунок погашення боргу. На підставі вищевказаного заявник просив визнати дії головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Гречухи О.Я. щодо опису та накладення арешту на автомобіль «Honda CR-V», державний номерний знак НОМЕР_1, а також передачу його на зберігання організатору торгів незаконними; визнати недійсним акт опису й арешту майна від 19 червня

2015 року і акт приймання-передачі арештованого майна від 19 червня

2015 року № 000441; скасувати передачу автомобіля на відповідальне зберігання представнику ДП «Інформаційний центр» МУЮ Кравченко A.B.; зобов'язати головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Гречуху О.Я. віддати завнику автомобіль, що належить йому на праві власності на відповідальне зберігання зі складанням нового акта опису; закінчити виконавче провадження № 39368344 у зв'язку з ліквідацією юридичної особи ПАТ «Банк Столиця», який є стороною виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня

2016 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управлінні юстиції у м. Києві Гречухи О.Я та зобов'язано його здійснити дії щодо закінчення виконавчого провадження № 39368344, відкритого за виконавчим листом № 2-12785, виданим Шевченківським районним судом м. Києва

25 квітня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ПАТ «Банк Столиця».

В задоволенні інших вимог скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року в частині задоволення скарги скасовано, постановлено в цій частині нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В решті ухвалу суду залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, яка подана з пропущенням установленого ст. 325 ЦПК України процесуального строку.

ОСОБА_2 заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаної вище ухвали суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року та залишити в силі ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції в частині задоволених вимог скарги і постановляючи в цій частині нову ухвалу про відмову в їх задоволенні та в решті залишаючи ухвалу без змін, апеляційний суд правильно виходив з того, саме ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні, а не ПАТ «Банк «Столиця», а тому до спірних правовідносин не можливо застосувати

ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даного судового рішення. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом апеляційної інстанції, не вбачається.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи: головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гречуха Олега Ярославович, публічне акціонерне товариство «Банк Столиця», на рішення та дії державного виконавця.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова