печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2546/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2016 р. суддя Печерського районного суду міста Києва Литвинова І.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

21.01.2016 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга, яку 22.01.2016 передано судді.

Як вбачається з скарги, ОСОБА_1 просить суд визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Ченківського Олексія Онуфрійовича від 22.12.2015 про відкриття виконавчого провадження № 49695719.

Перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає. За правилом встановленим ч. 1 ст. 15 ЦПК України, визначено, які справи розглядаються судами у порядку цивільного судочинства справи щодо, зокрема, справи спрямовані на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Частиною 2 ст. 122 ЦПК України встановлено перелік умов, за яких суд відмовляє у відкритті провадження, зокрема, у разі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства - п. 1 ч. 2 вказаної статті.

У позовній заяві ОСОБА_1, мотивуючи подання скарги до Печерського районного суду м. Києва, посилається на ст. 383-385 ЦПК України, ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» як на правову підставу, тому, на його думку, справа має розглядатися за правилами цивільного судочинства у Печерському районному суді м. Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Вимоги ОСОБА_1 не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки ст. 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При цьому, як вбачається з скарги та матеріалів, відкриття виконавчого провадження № 49695719 мало місце на підставі виконавчого напису № 97 від 01.12.2015 приватного нотаріуса КМНО Гуревічова О. М. про звернення стягнення на предмет застави на користь стягувача ПАТ «Ідея банк», а не судового рішення.

Тобто не існує судового рішення, під час виконання якого, сторони виконавчого провадження вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця порушено їх права, а питання стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея банк» вирішувалося не у судовому порядку.

За таких обставин, приходжу до висновку, що мають місце спірні правовідносини позивача та відповідача, які належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, оскільки виконавчий напис нотаріуса і дії щодо його виконання оскаржуються відповідно до ст. 181 КАС України.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 122, 383 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за скаргою про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова