АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача та стягнення коштів за договором, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року позивач звернувся із позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 16 травня 2013 року між сторонами був укладений Договір банківського вкладу № SAMDN4602, за яким позивач передав Банку грошові кошти у сумі 12 000 доларів США до 16 червня 2013 року зі сплатою останнім 6 % річних на банківську карту. За пунктами 7 та 15 цього Договору, його дія щомісячно продовжувалась.

У березні 2014 року видана позивачу банківська картка була заблокована Банком, тому у червні 2015 року позивач заявив про небажання подальшої пролонгації договору і зажадав повернення грошей депозитного вкладу. Проте Банк гроші не повернув.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути з ПАТ «ПРИВАТБАНК» на свою користь 12 000 доларів США депозитного вкладу, 940.93 доларів США відсотків (6% річних) за період з 17 березня 2014 року по 07 серпня 2015 року, 20 000 грн. грошової компенсації спричиненої моральної шкоди та судові витрати покласти на відповідача. (а.с.1-5)

Відповідач проти позову заперечував, посилався на неможливість виконати зобов'язання по вкладу. Крім того зазначив, що гр.. ОСОБА_3 звертався за отриманням грошового відшкодування вкладу, який б він мав отримати від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».(а.с.70-74, 89-90)

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року позов задоволено частково, стягнуто з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 суму внеску у розмірі 12000,00 доларів США та 940,93 доларів США - 6% річних за період з 17 березня 2014 року по 07 серпня 2015 року включно, в задоволенні решти позову відмовлено, а також стягнуто з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь держави 2729,14 грн. судового збору. (а.с.94, 97-99)

В апеляційній скарзі відповідач посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. На обґрунтування скарги посилався на те, що суд не врахував обставин та доказів якими обґрунтовані заперечення проти заявленого позову і дійшов помилкового висновку про його задоволення. (а.с.101-104)

В судовому засіданні представник апелянта Кахраманов Р.Н. підтримав скаргу і просив її задовольнити, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (а.с.123-125)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Судом встановлено, що 16 травня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був укладений Договір банківського вкладу № SAMDN4602, за яким позивач передав Банку грошові кошти у сумі 12 000 доларів США до 16 червня 2013 року зі сплатою останнім 6 % річних на банківську карту. За пунктами 7 та 15 цього Договору, його дія щомісячно продовжувалась. За письмовою угодою між сторонами від 27.04.2010 року, сторони погодили використання факсимільного відтиску печатки Банку і підпису особи, яка підписує договори та додатки. (а.с.6-7)

У червні 2015 року позивач звернувся до Банку із повідомленням про те, що у березні 2014 року видана позивачу банківська картка була заблокована Банком, тому заявив про небажання подальшої пролонгації договору, його розірвання і вимагав повернення грошей депозитного вкладу. (а.с.8)

За довідкою від 23.04.2015 року № 5033 виданої Дарницьким районним відділом ГУ ДМС України в місті Києві, ОСОБА_1 підтвердив своє місце перебування у місті Києві. (а.с.11)

Відповідно до наданої відповідачем та належно завіреної довідки - витягу з депозитного рахунку ОСОБА_1 на рахунках Банку перебувають належні позивачу гроші в сумі 12 000 доларів США, за період з 16 травня 2013 року до 07 березня 2014 року позивачу сплачено Банком 529.60 доларів США процентів за користування кредитним вкладом. (а.с.91)

Зважаючи на викладене, колегія суддів відхилила посилання Банку на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами внесення депозитних грошей та їх наявності на рахунках Банку із посилання на постанову Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1891цс15.

Відповідач не виконав зобов'язання за договором і гроші не повернув. (а.с.9)

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦК України). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Доводи апелянта про те, що відповідальність за повернення грошових коштів по вкладам в Автономній Республіці Крим покладено на Автономну некомерційну організацію «Фонд захисту вкладників» не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спірні правовідносини врегульовані законодавством України.

Посилання Банку на те, що гр. ОСОБА_3, який не є представником ОСОБА_1, звертався за грошовим відшкодуванням вкладу, який б він мав отримати від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не має правового значення у цій справі за позовом ОСОБА_1, тому колегія суддів їх відхилила. Об'єктивних доказів вчинення таких дій ОСОБА_1 до суду не надано і судом не встановлено.

Доводи апелянта про те, що відповідач не має права продовжувати виконання договорів, якщо такі були укладені на території Автономної Республіки Крим колегія суддів визнала неспроможними. Припинення діяльності відокремлених підрозділів не є підставою для не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. До того ж стороною договору є не відокремлений структурний підрозділ, а ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідно до ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила і діють на підставі затвердженого нею положення.

Згідно ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що Кримське відділення у м. Ялта лише прийняло грошові кошти, проте діяло не у власних інтересах, а в інтересах ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», яке і має нести відповідальність за своєчасне виконання зобов`язань перед позивачем.

Проте колегія суддів не погодилась з рішенням суду в частині стягнення із Банку на користь позивача 940.93 доларів США процентів (6% річних) за період з 17 березня 2014 року по 07 серпня 2015 року.

Так, за положеннями пунктів 7 та 15 дія кредитного Договору після 16 червня 2013 року щомісячно продовжувалась, оскільки жодна із сторін не заявила про бажання його припинення (розірвання).

15 червня 2015 року Банк отримав вимогу ОСОБА_1 про припинення (розірвання) вказаного Договору та повернення грошей в повному обсязі. (а.с.7-8)

За пунктом 10 кредитного Договору, кожна із сторін має право розірвати Договір, повідомивши за два банківських дня до дати його розірвання.

Відповідно до пункту 12 цього Договору, якщо вкладник вимагає розірвати договір, а 1 місяць з дати його пролонгації не сплив, Банк повертає проценти за ставкою «на вимогу» за фактичну кількість днів з дати останньої пролонгації до дня розірвання Договору.

З урахуванням наведеного датою розірвання вищевказаного Договору є 18 червня 2015 року, а нарахування з 01 червня 2015 року процентів за договірною ставкою 6% річних слід визнати таким, що суперечить умовам укладеного сторонами Договору та безпідставним.

Тому, з урахуванням положень пунктів 10, 12, 13 вищевказаного Договору колегія суддів визначила розмір процентів в сумі 892.28 доларів США (869.92 долари США за період з 17.03.2014 року до 31.05.2016 року за ставкою 6 % річних + 22.36 долари США за період з 01.06.2015 до 07.08.2015 року за ставкою «на вимогу» - 1% річних), з яких:

Розрахунок процентів

Сума боргу (долари США)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
12000.017.03.2014 - 31.05.20154416 %869.92

Таким чином, загальна сума процентів за вказаний період складає 869.92 долари США.

Розрахунок процентів

Сума боргу (долари США)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річних за ставкою «на вимогу»Загальна сума процентів
12000.001.06.2015 - 07.08.2015681 %22.36

Таким чином, загальна сума процентів за вказаний період складає 22.36 доларів США.

Тому в цій частині оскаржуване рішення підлягає зміні, розмір стягуваних процентів за користування коштами - зменшенню з 940.93 доларів США до 892.28 доларів США за вищевказаний період.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 20 000 грн. грошової компенсації спричиненої моральної шкоди сторони не оскаржували.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року змінити в частині стягуваних процентів із Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», код ЄДРПОУ - 14360570 на користь ОСОБА_1, зменшити суму стягуваних процентів річних за період з 17 березня 2014 року до 07 серпня 2015 року з 940.93 доларів США до 892 (вісімсот дев'яносто два) долари США 28 центів.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

О.Ф.Лапчевська

Справа № 22-ц/796/9684/2016

Унікальний номер 753/14716/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Даниленко В.В.

Доповідач Левенець Б.Б.