Справа № 454/1549/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

при секретарі Баран О.Я..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-,,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя з наступних підстав :

позивач ОСОБА_1 перебував в шлюбі з ОСОБА_2 зареєстрованому 10 серпня 2005 року у Сокальському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівської області , актовий запис №142.

Заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області по справі №454/3402/14-ц від 06 січня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства 08.06.2007 року сторонами було придбано за договором купівлі продажу житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 та земельну ділянку надану для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,0564 га кадастровий номер НОМЕР_1 . Договір купівлі -продажу посвідчений приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу 08.06.2007 року Бойчук Н.І. та зареєстрованого в реєстрі № 3119. Загальна вартість майна становить 78781 гривень.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст.70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи із принципу рівності часток чоловіка та дружини щодо об»єкта права спільної сумісної власності, то слід за кожним із подружжя визнати право власності по ? ідеальній частині.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 57, 60, 69-72 СК України, ст.372 ЦК України просить суд ухвалити рішення яким здійснити поділ спільного майна подружжя, зокрема розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 та земельну ділянку надану для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0564 га кадастровий номер НОМЕР_1 , що є об"єктом спільної сумісної власності подружжя. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки надаої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0564 га кадастровий номер НОМЕР_1 розсташованої за адресою по АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, в обґрунтування зіслалися на обставини викладені в позовній заяві та додатково пояснили, що з відповідачкою вони перебували в шлюбі з 10.08.2005 року . На даний час вони розлучилися і він просить розділити все майно придбане ними під час шлюбу. Під час шлюбу вони придбали будинок із земельною ділянкою. При укладенні шлюбу він мав своїх заощаджень в сумі 4500 доларів США, які витратив на сім»ю . Після одруження він постійно працював неофіційно та їздив в Росію на заробітки і протягом 2005 - 2007 років його заробіток приблизно складав 1000 доларів США в місяць. Дружині кошти він пересилав поштовими переказами. Дружина навчалася на вчителя. Дружина після закінчення навчального закладу почала працювати в інтернаті. Сім»я проживала за його та дружини кошти. Він мав інвалідність ( туберкульоз відкрита форма ) , а на даний час він просто не встиг продовжити групу інвалідності. В спірному будинку він не є зареєстрованим, оскільки довіряв дружині. При купівлі спірного будинку також були використані і його кошти зароблені на заробітках. Після розлучення дружина не пускає його в будинок. Просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги заперечили та пояснили, що вона одружилася з відповідачем в 2005 році. Відповідач на той час вийшов з тюрми. Мама говорила їй не одружуватися, однак вона повірила позивачу, оскільки він говорив , що віруючий. Мама позивачки 14 років була на заробітках в Америці і всі кошти на придбання будинку їй дала мама. На даний час позивач виносить все майно з хати та продає. Позивач говорив, що не буде претендувати на спірний будинок і тому вона придбала даний будинок замість своєї мами та оформила на себе. На той час мама її була за кордоном та не могла оформити на себе будинок. Жодного договору з позивачем вона не укладала щодо майна.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що слід позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволити з наступних підстав :

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст.70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо чоловік, дружина не домовилися про порядок поділу майна спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ч.2 ст. 71 СК України вбачається, що неподільні речі присуджуються одному із подружжя , якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно до ч. 6 ст. 57 СК може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що вона працювала в школі інтернат, однак була змушена покинути сім»ю та виїхати на заробітки в США, щоб дати дітям матеріальну основу в житті. Позивач є її бувшим зятем і він не виправдав її надій. Дочка доглядала його, коли він хворів на туберкульоз, а він це не цінить. Вона , перебуваючи на заробітках, постійно щомісяця висилала дочці гроші на купівлю будинку по 200 - 500 доларів США , який зараз оспорюється сторонами в суді. Позивач не мав ніколи своїх заощаджень. Кошти дочці вона передавала для того , щоб дочка могла купити цей будинок для своїх дітей . Вона не купляла цей будинок по довіреності на себе, а дочка придбала під час шлюбу цей будинок та оформила на себе.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що відповідачка є його мамою , а позивач вітчимом. Спірний будинок сторони придбали за кошти бабусі ОСОБА_6, які вона висилала працюючи на заробітках за кордоном. Позивач постійно спілкується з негативними людьми, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та бійки вдома. Бабуся ОСОБА_7 була на заробітках та передала їм приблизно 40 000 США . Вони складали кошти та хотіли купити будинок , щоб не жити в квартирі. За яку суму був придбаний спірний будинок їм не відомо. Вітчим ремонту будинку не робив, оскільки будинок був придбаний вже з ремонтом.

Відповідно актовий запис №142 зареєстрованому 10 серпня 2005 року у Сокальському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівської області вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебував в шлюбі з ОСОБА_2 .

Відповідно до заочного рішення Сокальського районного суду Львівської області по справі №454/3402/14-ц від 06 січня 2015 року вбачається, що шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до договору купівлі -продажу посвідченого приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу 08.06.2007 року Бойчук Н.І. та зареєстрованого в реєстрі № 3119 вбачається, що В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства 08.06.2007 року відповідачкою було придбано за договором купівлі продажу житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 та земельну ділянку надану для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,0564 га кадастровий номер НОМЕР_1 .

Загальна вартість майна становить 78781 гривень.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно видано ДКП Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації № 16409992 від 25.10.2007 року вбачається, що за договором купівлі продажу від 08.06.2007 року відповідачці ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1

Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів № 4110955 від 08.06.2007 року вбачається, що в Державному реєстрі правочинів за № 2141652 зареєстровано договір купівлі продажу від 08.06.2007 року за яким ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_2 купила за договором купівлі продажу житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 та земельну ділянку надану для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,0564 га кадастровий номер НОМЕР_1 .

Відповідно до копій квитанцій на ім.»я відповідачки ОСОБА_2 вбачаються суми коштів, які поступали на її ім»я.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Сокальської міської ради від 01.02.2016 року №577 вбачається, що в будинку в АДРЕСА_1 зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_9

Відповідно до копії ощадної книжки на ім»я ОСОБА_2 вбачається дата поступлення та зняття коштів відповідачкою.

Відповідно до довідки Голопристанської ВК №7 від 19.03. 2005 року вбачається, що 19.03. 2005 року позивач ОСОБА_1 звільнився з місць позбавлення волі.

Відповідно до довідки МСЕК серія ААВ № 669278 вбачається, що в ОСОБА_1 була третя група інвалідності загальне захворювання.

Відповідно до медичних документів ОСОБА_1 вбачається , що позивач ОСОБА_1 хворів, його діагноз, лікування та протипоказання.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позов слід задоволити , оскільки в судовому засіданні судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував в шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 , зареєстрованому 10 серпня 2005 року у Сокальському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівської області , актовий запис №142. Заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області по справі №454/3402/14-ц від 06 січня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано.

Також в судовому засіданні судом встановлено, що в період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, зокрема 08.06.2007 року сторонами було придбано за договором купівлі продажу житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 та земельну ділянку надану для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,0564 га кадастровий номер НОМЕР_1 . Договір купівлі -продажу посвідчений приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу 08.06.2007 року Бойчук Н.І. та зареєстрованого в реєстрі № 3119. Загальна вартість майна становить 78781 гривень.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В зв»язку із цим суд не бере до уваги пояснення відповідачки ОСОБА_2 , що всі кошти на придбання спірного будинку із земельною ділянкою були надані її мамою, а відповідач жодних коштів не давав. Зокрема в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що вона кошти дочці ОСОБА_10 передавала для того , щоб дочка могла купити цей будинок для своїх дітей , а не для неї. Свідок не купляла цей будинок по довіреності на себе, а дочка придбала під час шлюбу цей будинок та оформила на себе . Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні показав, що при укладенні шлюбу він мав свої заощадження в сумі 4500 доларів США, які витратив на сім»ю . Після одруження позивач постійно працював неофіційно та їздив в Росію на заробітки і протягом 2005 - 2007 років і його заробіток приблизно складав 1000 доларів США в місяць, які він переказами пересилав дружині.

Однак суд вважає , що відповідно до чинного законодавства майно, набуте подружжям ОСОБА_1 за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності навіть незалежно від того, якщо б один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). В судовому засіданні також судом встановлено і сторони не заперечували того , що позивач тривалий період вже хворіє на важке захворювання - туберкульоз ( відкрита форма). Тому фактично майно придбане подружжям ОСОБА_1 за час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя та частки майна дружини та чоловіка є рівними, оскільки інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором . Зокрема таких доказів щодо наявності домовленості між ними або шлюбного договору сторонами не надано суду в судовому засіданні і судом не здобуто.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України та ст. ст. 57, 60, 69 -72 СК України, ст. 372 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 та земельну ділянку надану для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0564 га кадастровий номер НОМЕР_1 , що є об"єктом спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки надаої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0564 га кадастровий номер НОМЕР_1 розсташованої за адресою по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук