Справа № 709/2-819/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 липня 2016 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.О.,

суддів - Бондаренка Ю.О., Собослой Г.Г.,

секретарі - Сочка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Рахівського районного суду від 30 червня 2010 року у справі за позовом представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач зазначала, що після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1. З метою оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок в 2010 році ОСОБА_3 звернувся до відповідачів, однак йому було відмовлено у зв'язку з тим, що первинна реєстрація права власності на житловий будинок попереднім власником не проводилася, а також відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. Позивач ОСОБА_3 вважає, що він прийняв спадщину, оскільки після смерті спадкодавців проживає у вказаному будинку, утримує та обслуговує його.

Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просила визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними та господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1

Рішенням Рахівського районного суду від 30.06.2010 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними та господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1

Не погодившись із вказаним рішенням представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням місцевим судом норм матеріального і процесуального права просив рішення скасувати та ухвати нове про відмову у задоволенні позову. Вказує, що судом при розгляді справи було вирішено питання про права та обов'язки апелянта, не залучивши його до участі в розгляді справи. Судом поверхнево розглянуто обставини справи, не перевірено наявність спадкоємців, оскільки ОСОБА_1 проживав у спірному будинку після смерті спадкодавців та вважається таким, що прийняв спадщину.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

Від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі повністю визнали позов і це не суперечить правам та інтересам інших осіб, а тому з'ясування і дослідження інших обставин справи суд вважав недоцільним.

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки в супереч вимогам ст. 213-214 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення не встановив характер даних правовідносин, правову норму, яка їх регулює, сторони в цих правовідносинах, їх права і обов`язки, не з`ясував правові підстави позовних вимог позивача й характер спірних правовідносин.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.04.2010 року та серії НОМЕР_2 від 10.04.2000 року ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8,9).

На випадок своєї смерті спадкодавці не залишали заповіту щодо належного їм майна.

ОСОБА_3 звернувся до КП «БТІ» із заявою про реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_1 що в АДРЕСА_1 за померлим ОСОБА_6

Рішенням реєстратора КП «БТІ» від 31.03.2010 року, ОСОБА_3 було відмовлено у реєстрації, оскільки відсутні правовстановлюючі документи (а.с. 6).

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру від 11.05.2010 року, інформація у спадковому реєстрі відсутня (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) яка діяла на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України ( в ред. 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

При розгляді справи про спадкування судом не перевірялася наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця ОСОБА_6 у відповідному нотаріальному округу за місцем відкриття спадщини, наявність чи відсутність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Як слідує з доданої апелянтом погосподарської книги №3, на день смерті батька ОСОБА_6, в спірному будинку, крім ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав ОСОБА_1 (син спадкодавця) і який також є спадкоємцем першої черги та мав право на спадкування у відповідній частці.

Суд не перевірив вказані обставини та також не встановив чи мала місце відмова інших спадкоємців від прийняття спадщини у визначений законом строк.

Вказані порушення призвели до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення суду першої інстанції, яким фактично вирішено питання про права та обов'язки апелянта ОСОБА_1, який не був залучений до участі у справі, і який відповідно до закону також має право на спадкування на спірний будинок, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового рішення. Враховуючи викладене та з урахуванням того, що позивачем не вірно визначено коло відповідачів по зазначеному позову та не вірно обрано спосіб захисту суб'єктивних прав, колегія суддів приходить до висновку, що у позовних вимогах слід відмовити.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п.3 і 4, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Рахівського районного суду від 30 червня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до Видричанської сільської ради Рахівського району, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Заходи забезпечення позову накладені ухвалою судді апеляційного суду Закарпатської області від 20.04.2016 року скасувати.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: