АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Слободянюк С.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданої в інтересах ОСОБА_3 як особа, яка не приймала участі у справі, на заочне рішення Подільського районного суду м.Києва від 07 вересня 2016 року, за позовом ОСОБА_4 до Київського міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_4, через свого представника ОСОБА_5, звернулась в суд з позовом до Київської міської ради, в якому просила визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її рідний дядько по лінії матері - ОСОБА_6

16 червня 2016 року позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (далі КМНО) Кривошеї Н.А., яким відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_6

Постановою КМНО Кривошеї Н.А. від 18 червня 2016 року відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини з підстав пропуску шестимісячного строку, встановленого законом для подачі заяви.

Позивач зазначала, що на спадкове майно претендує ОСОБА_3, заповіт, який складався померлим на її ім*я, за два місяці до смерті ним було скасовано.

Заочним рішенням Подільського районного суду м.Києва від 07 вересня 2016 року позов задоволено (а.с.118-122).

Визначено ОСОБА_4 .додатковий строк в один місяць для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6,1933 року народження.

На рішення суду першої станції ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, вважаючи її як особу, яка не приймала участі у справі, але судом вирішено питання про її права та обов`язки, подала апеляційну скаргу, в який з посиланням на порушення судом норм матеріального права і процесуального права, ставить питання про скасування заочного рішення з ухваленням нового рішення, яким залишити заяву про прийняття спадщини без розгляду.

Апелянт посилається на те, що на час розгляду судом справи, позивачем не було надано належних доказів поважності пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини; ОСОБА_3 не було залучено до участі у справі як третю особу, чим було позбавлено право надати свої пояснення, заперечення за позовом; судом не було враховано, що ОСОБА_3 зверталось до суду з позовом про встановлення родинних відносин з померлим; апелянт зазначає, що провадження зупинено, на даний час ОСОБА_3 готує новий позов, також в суд бажає звернутися і її брат ОСОБА_8 з таким же позовом; позивач з померлим не підтримувала ніяких стосунків протягом 10 років.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

За матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим 24 лютого 2015 р. відділом реєстрації смерті у м.Києві (актовий запис № 3665).

За життя ОСОБА_6 заповіту не залишив.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з наданої приватним нотаріусом КМНО Кривошия H.A. копії спадкової справи № 02/2015 щодо майна померлого ОСОБА_10, постановою від 18 червня 2016 року приватний нотаріус Кривошия H.A. відмовила позивачу у вчиненні нотаріальних дій, оскільки остання пропустила строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 (а.с.15).

З копії матеріалів справи, заведеної 11 березня 2015 року щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6, вбачається, що після смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини 11 березня 2015 року звернувся ОСОБА_8, який померлому доводиться двоюрідним племінником, а також 22 липня 2015 року з такою ж заявою звернулася ОСОБА_3.

Приватний нотаріус Кривошея H.A. листом № 25/02-14 та листом № 26/02-14 від 22 липня 2015 р. повідомила ОСОБА_3 та ОСОБА_8 про те, що їм необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, оскільки у нотаріуса останні не підтвердили свої родинні відносини з померлим.

Відповідно до вимог ст. 46 Закону України «Про нотаріат» з метою захисту майнових прав та законних інтересів спадкоємця, якщо нотаріусу невідомо про факт наявності інших спадкоємців або про їх місцезнаходження чи місце роботи, нотаріус має право здійснити будь-які заходи щодо їх розшуку, в саме всебічно посприяти у проведенні всіх належних процедур, щодо оформлення спадкових прав на ім'я належних спадкоємців.

Згідно ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Відповідно до тиражу № 98 газети «Урядовий кур*єр» від 26 травня 2016 р., приватним нотаріусом Кривошия H.A. здійснено опублікування оголошення про відкриття спадщини після смерті 22 лютого 2015 р. ОСОБА_6

Аналогічне повідомлення опубліковано в місцевій газеті (громадсько-політична газета Херсонської області) «Наддніпрянська Правда» № 39 від 27 травня 2016 року (а.с.90).

Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Факт родинних відносин позивача з померлим підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 виданим Херсонським міським ЗАГС 26 червня 1950 року, актовий запис № 1118, та повторним свідоцтвом про народження ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3 виданим Херсонським міським ЗАГС 09 січня 1952 року, актовий запис № 14. В яких спільним батьком заначений ОСОБА_13. Мати позивачки ОСОБА_14 уклала шлюб з ОСОБА_15 виданим Херсонським міським ЗАГС 05 серпня 1950 року, актовий запис № 851. в якому зазначено, що вона змінила прізвище з ОСОБА_13 на ОСОБА_15. Позивач ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_16.

Судом встановлено, що мати позивача - ОСОБА_16 померла 26 вересня 2004 року, про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції 27 вересня 2004 р. видане свідоцтво про смерть.

Відтак позивач на підставі ч. З ст.1266 ЦК України є спадкоємцем другої черги за право представлення.

Відповідно матеріалів спадкової справи, 16 червня 2016 р. позивач звернулася до приватного нотаріуса Кривошиї H.A. із заявою про прийняття спадщини, як зазначено вище позивачу відмовлено у прийняття заяви через пропуск строку подачі заяви.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. З ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач проживає в м. Одеса, їй було відомо про існування заповіту (від 10 вересня 2013 року № 8-938 а.с.56), складеного померлим на ім*я ОСОБА_3, та вважала, що спадщина прийнята останньою.

За повідомленням 11-ої Київської державної нотаріальної контори № 2163/01-16 від 08 квітня 2015 року вказаний заповіт скасовано за заявою померлого 19 грудня 2014 року за реєстровим номером 8-1435 (а.с.55).

Безпідставними є доводи апеляційної скарги стосовного того, що провадження зупинено, оскільки ОСОБА_3 зверталась з позовом про встановлення факту родинних стосунків з померлим, який залишено без розгляду. Намір останньої звертатися до суду з таким же позовом, як про це зазначає апелянт, не може бути прийнято до уваги.

Матеріали справи містять копію ухвали Подільського районного суду м.Києва від 31 травня 2016 р., з якої вбачається, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_8, Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно залишено без розгляду на підставі п.5ч.1ст.207 ЦПК України (а.с.108).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 24 Постанови N 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи викладене, правила ч. З ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Наявність заповіту було перешкодою у прийнятті позивачем спадщини, який в подальшому було спадкодавцем скасовано.

Статті 10, 11, 60 ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновки суду щодо підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308, 313 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, поданої в інтересах ОСОБА_3 як особи, яка не приймала участі у справі, відхилити.

Заочне рішення Подільського районного суду м.Києва від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: