Справа № 739/272/16-ц Провадження № 22-ц/795/1473/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Чепурко В. В. Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Лізингова компанія „Ваш Авто на заочне рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю „Лізингова компанія „Ваш Авто про визнання договору недійсним та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати договір фінансового лізингу від 29.12.2015 року №002160, укладений між ним та ТОВ „Лізингова компанія „Ваш Авто, недійсним; стягнути на його користь з відповідача сплачену ним в якості адміністративного платежу (згідно квитанції №1342/з10 від 29.12.2015 року ПАТ КБ „Правекс-Банк) суму коштів у розмірі 48 000 грн.

Заочним рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2016 року позов задоволено; договір фінансового лізингу №002160 від 29 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ „Лізингова компанія „Ваш Авто, визнано недійсним; стягнуто з відповідача на користь позивача кошти, отримані за договором фінансового лізингу №002160 від 29 грудня 2015 року, у сумі 48 000 грн.; стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 102 грн.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10 червня 2016 року заява ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про визнання договору недійсним та стягнення коштів залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ТОВ „Лізингова компанія „Ваш Авто просить скасувати зазначене рішення суду та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом неправильно застосовано норми процесуального права та не досліджено всіх обставин справи в їх сукупності. ТОВ „Лізингова компанія „Ваш Авто зазначає, що права позивача порушені не були, оскільки у відповідача, як лізингодавця, ще не виникло зобовязання щодо придбання предмету лізингу, враховуючи, що позивачем не були в повному обсязі сплачені необхідні лізингові платежі, зазначені в п.1.7 договору. Відповідач вважає необгрунтованим висновок суду про нікчемність оспорюваного договору в звязку з відсутності його нотаріального посвідчення, оскільки судом не було досліджено, що до моменту передання лізингоодержувачу транспортного засобу у користування договір фактично ще не носить ознаки договору найму, а отже на даний момент відносин сторін за договором нотаріальне його посвідчення не вимагається, крім того унеможливлюється нотаріальне посвідчення договору без придбання лізингодавцем предмету лізингу. Також особа, що подає апеляційну скаргу, вказує, що товариство, виконавши всі передбачені законодавством вимоги, 11.06.2015 року отримав довідку про взяття на облік юридичної особи, в якій зазначено, що юридична особа має можливість надавати послугу з фінансового лізингу, вказане підтверджує, що відповідач здійснює свою господарську діяльність відповідно до норм чинного законодавства України. Відповідач зазначає, що суд, посилаючись на положення ст.18 Закону України „Про захист прав споживачів, зробив висновок, що договір містить умови, які є несправедливими, не зазначивши, які саме умови та в чому полягає їх несправедливість і чи порушують такі умови загальні норми законодавства.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 грудня 2015 року між ТОВ „Лізингова компанія „Ваш Авто та ОСОБА_5 було укладено договір №002160 фінансового лізингу , предметом якого є транспортний засіб марки/модель Renault Duster. На виконання умов даного Договору ОСОБА_5 згідно квитанції № 1342/з10 від 29.12.2015 року на рахунок ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» вніс кошти в сумі 48000 грн..

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, що передбачено ч. 2 Закону України «Про захист прав споживачів».

Аналіз ст. 18 вказаного вище Закону свідчить про те, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п.6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге , умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Статтею 807 ЦК України та ч. 1 ст. 3 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що предметом договору лізингу може бути неспоживча річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Відповідно до статті 808 ЦК України якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізинллдержувачем за порушення зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки монтажу, запуску в експлуатацію, тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодержувачем солідарну відповідальність за зобов'язаннями щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу.

Пунктом 1.4 Договору визначено , що лізингодавець не відповідає перед лізингоодержувачем за невиконання будь-якого зобов'язання щодо якості, комплектації справності предмета лізингу, його заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу того. За вищенаведеними зобов'язаннями відповідає продавець.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно зазначив, що в договорі відсутня обов'язкова умова щодо індивідуальної визначеності предмета лізингу, виключені та обмежені права лізингоодержувача, як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання ним обов'язків, передбачених договором та законом, повністю виключена відповідальність лізингодавця за невиконання або неналежне виконання обов'язків щодо передачі предмета лізингу та передачі цієї речі належної якості.

Доводи відповідача в частині визнання несправедливими умов договору та відсутності мотивів у рішенні суду спростовуються наведеним вище. Щодо безпідставного застосування норм Закону «Про захист прав споживачів», який не регулює відносини у сфері укладення, виконання та розірвання договору фінансового лізингу, то це твердження спростовується п. 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» де наведено визначення терміну споживач.

Окрім того, згідно пункту 4 частини першої статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).

Відповідно до частини першої статті 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Судом не встановлено наявності ліцензії у відповідача для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб, що свідчить про відсутність такого дозволу (ліцензії) та суперечить вимогам законодавства.

На думку відповідача, договір фінансового лізингу не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення, так як це не передбачено Законом України «Про фінансовий лізинг», який є спеціальним для спірних правовідносин. Це твердження спростовується таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з аналізу норми чинного законодавства за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором, який містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту відповідно до ст. 628 ЦК України.

Згідно ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Проте, договір фінансового лізингу №002160 від 29 грудня 2015 року, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» нотаріально посвідчено не було.

Висновки суду першої інстанції з даного питання повністю відповідають правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, яких їх регулює.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Лізингова компанія „Ваш Авто відхилити.

Заочне рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: