АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/304/16 Доповідач - Храпак Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря Коваль О.І.

та сторін: апелянта ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2 та представника ПАТ УОСК - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 2 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, приватного акціонерного товариства УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

в листопаді 2014 року ОСОБА_4, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_1, ПАТ УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.06.2014р. біля 23 год. 00 хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем "DODGE-NITRO", рухаючись автодорогою "Обхід м. Тернополя" у напрямку від с. Великий Глибочок до с. Біла Тернопільського району, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7, внаслідок чого останній отримав травми не сумісні з життям та помер на місці ДТП.

Передчасна смерть ОСОБА_7 стала важкою психологічною травмою для його рідних та близьких, зокрема: п'ятнадцятирічного сина ОСОБА_5, дружини ОСОБА_4 та матері померлого ОСОБА_6 Моральна шкода полягає у душевних стражданнях з приводу втрати близької людини, їх турбує безсоння, порушено нормальний спосіб життя, у зв'язку з чим вони докладають неймовірні зусилля для його налагодження та організації. Мати втратила сина, підтримку і допомогу у житті; дружина - чоловіка, тепер всі турботи про їхню спільну дитину лягли на її плечі; неповнолітній син - батька, смерть якого дуже вплинула на стан дитини, крім порушення сну та нормального способу життя, він постійно плаче, спогади про батька травмують дитячу психіку, став замкнутий, йому важко навчатися та планувати своє майбутнє.

Дружиною померлого було організовано поховання та понесено витрати на загальну суму 3 570,00 грн. Автомобіль "DODGE-NITRO", яким керував водій ОСОБА_1, застрахований ПАТ "УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ", яке на заяву про страхове відшкодування від 26 вересня 2014 року, яка залишена без розгляду, не надано жодної відповіді. Крім того, сину померлого ОСОБА_5 15 років, тобто він є неповнолітнім та відповідно має право на відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника.

Враховуючи зазначені вище обставини, обрахований позивачами розмір матеріальної шкоди та важкість завданої їм моральної шкоди, позивачі просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь кожного з них по 100 000 грн. моральної шкоди та з відповідача ПАТ "УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" - по 4872грн. на відшкодування моральної шкоди кожному, 43 848,00 грн. шкоди, завданої у зв'язку із втратою годувальника на користь ОСОБА_5 та 3570 грн. матеріальної шкоди на користь ОСОБА_4

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 2 лютого 2015 року позов ОСОБА_4, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, приватного акціонерного товариства УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 40 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 40 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 40 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" на користь ОСОБА_4 на відшкодування 4872,00 грн. моральної шкоди та 3570,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" на користь ОСОБА_5 4872,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та 43848,00 грн. на відшкодування шкоди, завданої у зв'язку із втратою годувальника.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" на користь ОСОБА_8 4872,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" в дохід держави 717,78грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 243,60грн. судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 7 липня 2015 року за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ рішення Тернопільського міськрайонного суду від 2 лютого 2015 року залишено без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з нього моральної шкоди у сумі 120000 грн. в користь позивачів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_1, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, зіславшись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_4, ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку ОСОБА_4 та ОСОБА_6 такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі по 40000 грн. кожному, суд першої інстанції виходив з того, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується завдана нею і моральна шкода, у тому числі якщо шкоду завдано ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Доказами по справі стверджується факт смерті ОСОБА_7, який помер 16.06.2014 року саме внаслідок дій відповідача ОСОБА_1, який здійснив ДТП 16.06.2014 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи 16.06.2014 року близько 23 години ОСОБА_1, керуючи автомобілем "DODGE-NITRO", реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_9, рухаючись автомобільною дорогою "Обхід м. Тернополя" в напрямку від с.Великий Глибочок Тернопільського району до автодороги сполученням "Тернопіль-Львів", під час руху на 24 км. + 900 м допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7, який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці ДТП.

Судом встановлено, що передчасна смерть ОСОБА_7 стала тяжкою психологічною травмою для його рідних та близьких. Так, на стан неповнолітнього сина важко вплинула смерть батька, порушено сон, він постійно плаче, спогади про батька травмують дитячу психіку, став замкнутий, йому важко навчатися та планувати своє майбутнє. Дружина та матір теж важко переносять втрату рідної людини, вони докладають неймовірних зусиль для подальшого налагодження та організації життя та турботи про неповнолітнього ОСОБА_9, який залишився без батька, його опіки, допомоги та підтримки у житті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, закон містить указівку на перерозподіл обов'язку доказування та зобов'язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується завдана нею і моральна шкода, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України).

Тому доводи апелянта про те, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини не заслуговують в даному випадку на увагу.

Відповідно до роз'яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Частиною 2 ст. 1193 ЦК України передбачено, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а за наявності вини особи, яка завдала шкоди, - також залежить від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 27 березня 1992 року № 6 роз'яснено, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли інше не встановлено законом, розмір відшкодування, належного з володільця джерела підвищеної небезпеки, має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено.

Як грубу необережність, зокрема, може бути враховано нетверезий стан, нехтування правилами безпеки руху і т.п.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 перебував у стані сильного алкогольного сп'янінні, що підтверджується постановою УМВС України в Тернопільській області від 31 липня 2014 року, про закриття кримінального провадження, яким встановлено, що концентрація в крові потерпілого етилового спирту становить 3,31 0/00 проміллє (висновок судово-токсикологічної експертизи № 773 від 24.06.2014 року) (а.с. 26)

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачам судом першої інстанції було враховано вимоги ч.2 ст.1193 ЦК України та п.п.2,9 вказаної постанови і тому зменшено розмір відшкодування зі 100000 грн. до 40000 грн. кожному.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 2 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_10