233 № 233/942/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кругової Ю.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за затримку її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за затримку її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, в якому, з урахуванням поданих уточнень зазначив, що він перебував у трудових відносинах із відповідачем по справі. 01 лютого 2016 року він звільнений з посади машиніста екскаватора на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Заробітна плата позивачу своєчасно не виплачувалась, у зв*язку з чим утворилась заборгованість, також в порушення ст.116 КЗпП України відповідач в день звільнення не здійснив повного розрахунку з позивачем. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати за період квітень-листопад 2015 року, січень-лютий 2016 року в загальному розмірі 13 144 гривні 61 копійка, а також середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, починаючи з моменту невиплати заробітної плати з 1 квітня 2015 року, до дати ухвалення судового рішення у даній справі, відшкодувати на його користь моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 22 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди залишені без розгляду за заявою позивача.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтримав уточнені позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Представник Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника із відомостями про розмір заборгованості з виплати заробітної плати та компенсації, розмір середньоденної заробітної плати та графік роботи позивача, наданими на запит суду (а.с. 32-46).

З*ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із Костянтинівським державним науково-виробничим підприємством «Кварсит» і 01 лютого 2016 року був звільнений з посади машиніста екскаватора згідно ст.38 КЗпП України за власним бажання, що підтверджується копію трудової книжки (а.с. 3-9), довідкою Костянтинівського ДКНВП «Кварсит» (а.с. 45).

Згідно довідки Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» від 06 квітня 2016 року № 3-95 (а.с. 46) заборгованість підприємства по заробітній платі перед ОСОБА_1 за період часу квітень-листопад 2015 року, січень-лютий 2016 року складає 13306,77 грн., сума компенсації втрати частини заробітку за вказаний період часу 1545, 12 грн., загальна сума заборгованості становить 14851 грн. 89 коп. Заробітна плата за лютий 2016 року позивачу виплачена 29 березня 2016 року в сумі 1707 грн. 28 коп. Станом на дату видачі довідки сума заборгованості підприємства перед позивачем складає 13 144 грн. 61 коп., в тому числі, сума нарахованої компенсації втрати частини доходів, що не оспорювалося позивачем.

Відповідно до довідки Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» від 06 квітня 2016 року № 3-94 (а.с. 45) розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 становить 169 гривні 92 копійки.

З заперечень відповідача вбачається, що ОСОБА_1 працював на підприємстві за графіком триденного робочого тижня відповідно до наказу по підприємству від 01 серпня 2014 року №176; у період часу з 01 серпня 2014 року по теперішній час підприємство працює за графіком триденного робочого тижня згідно наказів по підприємству від 01 серпня 2014 року №176, №191 від 03 вересня 2014 року за винятком переліку працівників на посадах, до якого посаду позивача у справі не віднесено (а.с. 34-37). У період часу з 12 січня по 31 січня 2016 року згідно наказу підприємства №10 від 11 січня 2016 року (а.с. 38-40) позивачу оголошено простій у роботі.

З копії наказу №176 від 01 серпня 2014 року «Про встановлення працівникам неповного робочого тижня» по КДНВП «Кварсит» (а.с. 34-35) вбачається, що на підприємстві встановлено режим неповного робочого тижня з робочими днями: понеділок, вівторок і середа; в тиждень, коли на понеділок припадає державне свято «день незалежності» - робочий день переноситься на четвер.

Згідно частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до Постанови КМ України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (надалі Порядок №100) середня заробітна плата звільненого робітника обчислюється виходячи із його заробітку за останні два повних місяця роботи.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

В силу вимог ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» в остаточній редакції (а.с. 51) про стягнення заборгованості по заробітній платі з компенсацією за затримку її виплати та середньої заробітної за час затримки розрахунку при звільненні підлягають частковому задоволенню як такі, що ґрунтуються на законі.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати в межах позовних вимог за період квітень-листопад 2015 року, січень-лютий 2016 року в розмірі 13144 гривні 61 копійка, в тому числі, нарахована компенсація втрати частини доходів, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період часу з дня звільнення з 01 лютого 2016 року, по 22 квітня 2016 року у розмірі 5607 гривень 36 копійок із розрахунку: 169 грн. 92 коп. х 33 робочі дні за триденним графіком роботи, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в силу ст. 117 КЗпП України.

В силу ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

На підставі ст.ст. 95, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 32, 34 Закону України «Про оплату праці», керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за затримку її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі з компенсацією за затримку її виплати за період часу квітень-листопад 2015 року, січень-лютий 2016 року в розмірі 13 144 гривні 61 копійка, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період часу з 01 лютого 2016 року по 22 квітня 2016 року у розмірі 5607 гривень 36 копійок, а всього 18 751 (вісімнадцять тисяч сімсот п*ятдесят одна) гривня 97 копійок.

Стягнути з Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» в дохід держави судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя