Справа № 464/9094/15-ц
пр.№ 2/464/144/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Антонюк С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ДП МОУ «Львівський радіоремонтний завод», Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про виключення майна з опису та зняття з арешту,

встановив:

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись в суд із позовом, в якому просять виключити з акту опису та зняти арешт з квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що 15.09.2008 року підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, в порядку виконання виконавчого листа № 1-4/2005, виданого військовим апеляційним судом Західного регіону 03.11.2005 року про стягнення з ОСОБА_6 в користь ДП МОУ «Львівський радіоремонтний завод» 163643,98 гривень, накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належить позивачам на праві спільної сумісної власності. 07.06.2011 року підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку із не авансуванням витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Повторно виконавчий лист № 1-4/2005 від 03.11.2005 р. до відділу не надходив та на виконанні не перебуває. На даний час стягувачем пропущено строк на пред'явлення виконавчого документа до виконання. Вважають, що накладений арешт на спірну квартиру грубо порушує їх права, як співвласників, а тому просять позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що наведені в позовній заяві, просить позов задовольнити.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, звернулись до суду із заявами, в яких просять розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача ДП МОУ «Львівський радіоремонтний завод» Антонюк С.С. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, покликаючись на те, що стягувачем ДП МОУ «Львівський радіоремонтний завод» постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві не отримано і у зв'язку з цим вважає, що виконавче провадження досі триває, а тому відсутні підстави для скасування арешту.

Представник відповідача Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, вироком Військового апеляційного суду Західного регіону від 22 червня 2005 року частково задоволено цивільний позов військового прокурора та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ДП МО України «Львівський радіо ремонтний завод» 163 643 грн. 98 коп. (а.с. 64-70 - копія вироку).

На виконання вироку Військового апеляційного суду Західного регіону від 22 червня 2005 року видано виконавчий лист №1-4/2005 від 03.11.2005 року.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до положень вказаної статті, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. Вказане стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) від 05.09.1996 року Квартирно-експлуатаційної частини району (а.с.5).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 23.06.2014 р. вбачається, що на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт 15.09.2008 року на підставі виконавчого листа №1-4/2005, виданого 03.11.2005 року Військовим апеляційним судом Західного регіону, заявник: підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (а.с.29-30).

Постановою державного виконавця Кеда М.В. підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 07.06.2011 року виконавчий лист №1-4/2005 р., виданий 03.11.2005 р. Військовим апеляційним судом Західного регіону про стягнення із ОСОБА_6 на користь ДП МОУ «Львівський радіо ремонтний завод» 163643,98 грн., повернуто стягувану у зв'язку із не авансуванням стягувачем витрат на проведення виконавчих дій (а.с.6).

У відповідь на запит адвокату Думич Н.Б. Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області повідомлено, що згідно даних єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Львівській області перебувало виконавче провадження ВП №462833 з виконання виконавчого листа №1-4/2005 виданого 03.11.2005 року та 07.06.2011 року виконавче провадження завершено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий лист скеровано стягувачу. Повторно виконавчий лист 1-4/2005 від 03.11.2005 року до відділу не надходив та на виконанні не перебуває. Станом на 14.08.2015 року виконавчий лист повторно на виконання не пред'являвся.(а.с.31)

Листом Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області № 02.1-14/2648 від 31.03.2016 року ОСОБА_6 повідомлено, що виконавче провадження завершено з підстав, що не передбачає зняття арешту з майна боржника. (а.с.104)

Статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу та наведено перелік випадків повернення виконавчого документу. Крім того, зазначеною статтею зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Під час розгляду справи стягувач ДП МОУ «Львівський радіоремонтний завод» виконавчий лист повторно на виконання не пред'являв, тобто відсутнє виконавче провадження в межах якого можливо здійснити певні дії.

Згідно ч.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно із п.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Аналогічне визначене статтею321 ЦК України та передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи вищенаведене, зокрема, те, що арешт квартири порушує права не тільки ОСОБА_6, який був стороною виконавчого провадження, а також інших співвласників квартири АДРЕСА_1, суд приходить до переконання, що права позивачів слід захистити, звільнивши квартиру з-під арешту.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215 Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, обтяження на яку накладено Підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на підставі виконавчого листа №1-4/2005, виданому Військовим апеляційним судом Західного регіону 03.11.2005 р.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Ю. Теслюк