Справа № 473/3421/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"26" грудня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді - Ротар М.М., при секретарі Козаченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 31.12.2015 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою, актовий запис №23. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Розірвати шлюб в органах РАЦСу ОСОБА_2 відмовляється, оскільки проживає в іншій місцевості та не бажає приїздити.

З липня 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів дружини та чоловіка, різні погляди на вирішення сімейних проблем, через що спільне подружнє життя неможливе. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність; позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, з розірванням шлюбу згодна.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених положеннями ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 31 грудня 2015 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис №23 (свідоцтво про шлюб І-ФП №119677, видане 31.12.2015 року Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Сторони спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу.

За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 31 грудня 2015 року Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №23 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар