Суддя Глібко О. В.
Справа № 644/4482/16-ц
Провадження № 2/644/1848/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Глібко О.В., при секретарі Семеренко О.М., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Бачаєвича до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Харківської міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 1419.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що не розумів який договір він підписує, мав намір укласти спадковий договір, за умовами якого право власності переходить набувачу лише після смерті відчужувача.

Крім того вказав, що спірний договір дарування був підписаний внаслідок помилки, яка була допущена ним відносно умов договору, предмету договору, прав та обовязків як позивача так відповідачки, а також правових наслідків договору.

Також вказав, що під час укладення договору нотаріус не знайомила його з текстом, позивач є особою чеченської національності, українську мову не розуміє, крім того має вади зору.

Позивач в судовому засіданні свій позов підтримав, обставини свого позову підтвердив, просив визнати недійсним догорів дарування спірної квартири.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4 (мати відповідачки) в судове засідання зявилися, проти позову заперечували.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача, допитаного судом та представника позивача, відповідача та його представника, пояснення третьої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст. 215 ГК України, підставою недійсності угоди є недотримання в момент здійснення угоди стороною вимог, установлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ГК.

Частинами 1, 3, 5 статті 203 ЦК установлені загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для дійсності правочину, а саме: укладення правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави й суспільства, його моральним основам; волевиявлення учасника правочину повинне бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин повинен бути спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним.

Судом встановлено, що 22.04.2002 р. позивачем була придбана однокімнатна ізольована квартира за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу, засвідченим 22.04.2002 р. 4-ой ХДНК за реєстровим № 3-1343, зареєстрованим у Харківському міському БТІ 23.05.2002р.

Відразу ж після покупки вказаної квартири позивач постійно проживав в ній, з 29.05.2002 р. по теперішній час позивач зареєстрований у цій квартирі та на нього був оформлений особливий рахунок, при цьому, дружина позивача ОСОБА_4 була зареєстрована в спірній квартирі з 26.07.2006р., що підтверджується довідкою дільниці № 48 КП «Жилкомсервіс» від 15.01.2016р. (а.с.5)

Після підписання спірного договору дарування на позивача продовжували бути оформлені особові рахунки на інші комунальні послуги, які він сплачував, що підтверджується залученими до справи копіями документів, оригінали яких були оглянути судом в судовому засіданні, а саме:

- довідкою Філії «Харківтеплозбут» № 1 КП «Харківські теплові мережі» з вказівкою про переоформлення на відповідачку тільки з 15.01.2016р. особового рахунку та договору № 170/13265,

- довідкою ТОВ «Харківтеплозбут» з вказівкою особового рахунку на імя ОСОБА_1 про сплату послуги,

- довідкою ТОВ «Харківтеплозбут» з відміткою про сплату ОСОБА_1

- фіскальним чеком про сплату ОСОБА_1 послуг ТОВ «Харківтеплозбут»,

- актом звірки № 1674087/24-10-16 та довідкою абоненту АК «Харківобленрго» від 24.10.2016р.

Також судом встановлено, що 26.12.2012 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір дарування спірної квартири, який було посвідчено приватним нотаріусом Харківської міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 1419 (а.с.8).

Після укладення договору відповідач ОСОБА_2 залишилася постійно мешкати по іншому своєму місту проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, яка належить їй на праві власності згідно її пояснень.

Крім того, судом встановлено, що третя особа ОСОБА_4 має на праві власності іншу квартиру за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується інформаційною довідкою від 22.04.2016р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно й Реєстру прав власності (а.с.64).

Як вказав у судовому засіданні позивач ОСОБА_1, крім спірної квартири не має іншого житла. Дана обставина не оспорювалась відповідачкою та третьою особою.

15.01.2016р. шлюб між позивачем та ОСОБА_4 було розірвано, що підтверджується рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.01.2016р. по цивільній справі № 644/11535/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

До 15.12.2015р. особовий рахунок у спірній квартирі продовжував бути оформлений на імя позивача з дати його реєстрації, і тільки в 2015 році особовий рахунок на себе переоформила відповідачка, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» від 03.11.2016р.

Відповідачка ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4 хоча й заперечували проти позову, але надали пояснення, які підтвердили доводи позивача, а саме:

ОСОБА_2 пояснила, що за день до підписання спірного договору, у вечері, зателефонувала донька позивача від першого шлюбу, що мешкає у іншому місті та затребувала спірну квартиру позивача, оскільки їй ніде жити. Позивач зі своєю донькою тривалий час не підтримує відносини.

Тому відповідачка разом зі своєю матірю ОСОБА_4 та позивачем вирішили, що донька позивача може претендувати на спірну квартиру, тому і вирішили переписати цю квартиру на відповідачку.

Відповідачка ОСОБА_2, називаючи ОСОБА_1 своїм батьком, пояснила, що він назвав її дуже надійною людиною, яка буде доглядати його в старості та допомагати.

З цим погодилася і мати відповідачки ОСОБА_4, та наступного дня відповідачці подзвонили на роботу та сказали щоб вона прийшла до нотаріуса підписати договір.

ОСОБА_2 підписала спірний договір дарування від 26.12.2012 р., при цьому нотаріус нічого не запитувала у сторін та нічого нікому не поясняла, відповідачка підписала договір та поїхала.

Надалі ОСОБА_2 пояснила, що «батько» ОСОБА_1 після підписання спірного договору, як мешкав, так і залишився мешкати у спірній квартирі та відповідачка разом з її матірю ОСОБА_4 вважали її квартирою ОСОБА_1 ОСОБА_2 зі своїм чоловіком допомагали ОСОБА_1 та матері, коли була необхідність. При цьому особливий рахунок та рахунки на всі комунальні послуги продовжували бути оформлені на ОСОБА_1 та саме він продовжував сплачувати комунальні послуги за квартиру.

І тільки у 2015р., коли ОСОБА_1 та матір ОСОБА_4 посварилися та розірвали шлюб, то ОСОБА_2 переоформила особливий рахунок на себе, а всі інші комунальні послуги продовжували бути оформленими на ОСОБА_1

ОСОБА_2 не заперечує проти проживання ОСОБА_1 у квартирі до самої смерті і якщо позивачу щось знадобиться, то вона буде йому допомагати.

Аналогічні пояснення надала суду третя особа ОСОБА_4, що є матірю відповідачки. Крім того, ОСОБА_4 у своїх поясненнях підтвердила, що тільки в 2015 році показала ОСОБА_1 спірний договір дарування та підтвердила факт поганого зору ОСОБА_1

Також ОСОБА_4 прояснила, що коли дізналася, що ОСОБА_1 зустрічається з іншою жінкою, то двічі змінила замки у квартирі, але не заперечує щоб позивач продовжував мешкати у квартирі, але тільки один.

Вказані обставини підтверджуються також трьома висновками Індустріального відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області від 26.08.2016р., 05.10.2016р. та 11.10.2016р., в яких вказано, що ОСОБА_4 систематично влаштовує сварки та міняє замки на вхідних дверях у спірну квартиру; вказані висновки надані на скарги ОСОБА_1 (а.с.91-93)

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.02.2016 р. по іншій цивільній справі №644/489/16-ц, яке набрало чинності, було встановлено, що ОСОБА_1 вважав, що право власності на квартиру до відповідача перейде після його смерті (а.с.66-67).

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наведеним доказам та поясненням, як відповідача, так і третьої особи ОСОБА_4, відповідають наданим суду пояснення позивача, а саме що відповідачка ОСОБА_2 наприкінці 2012р. запропонувала ОСОБА_1 забезпечити його доглядом, допомогою, тощо, в обмін на перехід у її власність після смерті позивача його квартири.

При цьому відповідачка переконала позивача в тім, що буде підписано у її нотаріуса такий договір, по якому позивач за життя залишиться власником квартири та буде в ній проживати й зареєстрованим, та тільки після смерті позивача право власності на квартиру перейде до відповідачки, як при спадкуванні.

ОСОБА_1 довіряв ОСОБА_2 і погодився, вважаючи, що підпише саме спадковий договір.

26.12.2012 р. в офісі знайомого нотаріуса відповідачки ОСОБА_5 позивач підписав спірний договір дарування.

Нотаріус належним чином не роз'яснила ОСОБА_1 права та обов'язки сторін договору, що підписується, не попередила про наслідки договору, не перевірила дійсних намірів позивача, розуміння їм суті умов договору.

Під час укладення договору нотаріус не знайомила позивача з текстом, позивач є особою чеченської національності, українську мову не розуміє, крім того має вади зору, текст договору у нотаріуса позивач не читав, після підписання спірного договору його копії в ОСОБА_1 не залишилося.

Позивач має вади зору, також хворіє на ішемічну хворобу серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічну хворобу II-го ступеню, що підтверджується залученими до справами копіями медичних довідок (а.с.89, 6).

ОСОБА_1 мав намір укласти спадковий договір, за умовами якого право власності переходить набувачу лише після смерті відчужувача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний договір дарування квартири був підписаний позивачем внаслідок помилки, допущеної щодо істотних умов договору, предмета договору, прав і обов'язків позивача і відповідачки після підписання договору, правових наслідків договору, тому згідно ч. 1 ст. 229 ЦК України, є підстави для визнання судом спірного договору дарування квартири недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ч.ч. 1, 3, 5 ст. 203, ч.ч. 1, 3 ст. 215, ч. 1 ст.216, ч. 1 ст. 229 ГК України, ст.ст. 212, 214, 215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 Бачаєвича до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договору дарування недійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_4, укладений між ОСОБА_1 Бачаєвичем та ОСОБА_2, посвідчений 26.12.2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округуАнтроповою М.А. за реєстровим № 1419.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Глібко