АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7447/16 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Солом′янського районного суду м. Києва від 22 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвалою Солом′янського районного суду м. Києва від 22 березня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції вірно встановив, що Солом′янським районним судом м. Києва від 10 березня 2016 року та від 16 лютого 2016 року дійсно відкрито провадження між тими самими сторонами, але не врахував підстави позову, які є різними у справах. При цьому, суд першої інстанції не запропонував позивачу надати копії позовних заяв по іншим справам з метою перевірки можливості застосування норм процесуального законодавства щодо відмови у відкритті провадження.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги. Відповідачі ОСОБА_5 служба спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 в судове засідання не з'явивились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадженні у справі суд першої інстанції виходив із того, у провадженні Солом′янського районного суду м. Києва є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 122 ЦПК України суддявідмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про поновлення на посаді головного інженера ОСОБА_5 служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» Виконавчого органу Київради (КМДА), стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 03 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 17 240,27 грн., 3000,00 грн. моральної шкоди, по 1 000,00 грн. моральної шкоди з кожного відповідача-фізичної особи.

В матеріалах справи містяться чотири ухвали Солом′янського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року, від 09 березня 2016 року, від 16 лютого 2016 року, від 10 березня 2016 року у справах за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

За змістом положення статті пункту 3 частини 2 статті 122 ЦПК України позивач не має права одночасно порушити одну й ту саму справу у судах. Розгляд і вирішення тотожних справ одночасно у різних судах суперечить загальним принципам правосуддя.

Отже, суд може відмовити у відкритті провадження у справі з цієї підстави лише у разі підтвердження факту наявності тотожної справи. Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них збігаються сторони, предмет і підстави. Це підтверджується позовною заявою з відміткою про реєстрацію, ухвалою про відкриття провадження у справі, з яких випливає характер спору.

Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції вирішено питання про відмову у відкритті провадження у справі на підставі ухвал Солом′янського районного суду м. Києва про відкриття провадження у справах № 760/22948/15-ц від 10 березня 2016 року та від 16 лютого 2016 року № 760/22870/15-ц, які не завірені належним чином та не містять даних щодо предмету позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). Відсутність вказаної інформації позбавляє можливості суд з'ясувати обставини від яких залежить відмова у відкритті провадження у справі з підстав знаходження у провадженні цього чи іншого суду справи із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

До того ж, суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, дійшов висновку про те, що Солом′янським районним судом м. Києва були відкритті інші провадження по справі за аналогічним позовом ОСОБА_4, тобто подібним позовом, тоді як відмова у відкритті провадження у справі з підстав пункту 3 частини 2 статті 122 ЦПК України можлива лише за умови підтвердження факту наявності в цьому чи іншому суді тотожної справи.

Отже, суд першої інстанції припустився помилки в застосуванні процесуального закону, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Солом′янського районного суду м. Києва від 22 березня 2016 року скасувати і передати питання на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: