У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6, про визнання заповіту недійсним та визнання права на спадкування за заповітом за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою його представником - ОСОБА_7, на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько - ОСОБА_8, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1

12 липня 2012 року ОСОБА_8 склав заповіт на його ім'я, за умовами якого заповів належне йому майно: житловий будинок АДРЕСА_1, що розташована на території Кароліно-Бугазької сільської ради садівницького кооперативу «Веснянка» Овідіопольського району Одеської області. У передбачений законом строк він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому було повідомлено про наявність заповіту, складеного 21 жовтня 2013 року ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5

Позивач вважав, що на час і день складання заповіту на користь відповідача, спадкодавець не здатний був усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому просив суд визнати заповіт від 21 жовтня 2013 року недійсним та визнати за нимправо на спадкування за заповітом від 12 липня 2012 року.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Скасовано заходи забезпечення позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що позивач не довів підстав, передбачених ст. 225 ЦК України, для визнання недійсним заповіту від 21 жовтня 2013 року, оскільки сукупністю поданих сторонами доказів, у тому числі висновком посмертної судово-психіатричної експертизи (а.с. 200 - 204 т. 1), встановлено, що померлий ОСОБА_8 на час складання заповіту від 21 жовтня 2013 року за своїм психічним станом міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Достовірних даних, які б ставили під сумнів висновок цієї експертизи, судом не встановлено.

Доводи касаційної скарги про те, що сторона позивача не була повідомлена про дату апеляційного розгляду, спростовуються розписками представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7, (а.с. 166, 174 т. 2), а його заява про відкладення розгляду справи (а.с. 180 т. 2) нічим не підтверджена і суд дав їй належну оцінку згідно з правилами ст. 305 ЦПК України.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником - ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
С.Ф. Хопта В.А. Черненко