Справа № 204/558/16-ц
Провадження № 2/204/743/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представників позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2

за участю відповідачки ОСОБА_3

за участю представників відповідачки ОСОБА_4

за участю представників відповідача Ресенчук О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, третя особа: Красногвардійський РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2016 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою, а також стягнути з відповідачки судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що вона є основним наймачем вказаної квартири, яка не є приватизованою. 12 липня 2013 року вона дала згоду на реєстрацію в квартирі ОСОБА_3, оскільки їй потрібна була прописка для пошуку роботи. 02 липня 2014 року відповідачка зі своєю сім'єю виїхали з квартири забрав все своє мийно, так як придбали свій будинок по АДРЕСА_2. З того часу вони в квартирі не проживають, участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг, проведенні поточного ремонту тощо - не беруть. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачкою житлової площі за період їх не проживання не існує. На даний момент відповідачка не проживає у вказаній квартирі більш тривалий термін, ніж той, протягом якого за нею зберігається право на користування жилим приміщенням в квартирі. Таким чином, оскільки ОСОБА_3 у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті, вона не є членом сім'ї позивачки, а отже вважається такою, що втратила право користування житловою квартирою.

Ухвалами суду до участі у дану справу був залучений відділ ведення та формування реєстру територіальних громад управління - реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в якості співвідповідача, а в подальшому був замінений на Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради.

В судовому засіданні представники позивачки підтримали її позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини, які викладені в позовній заяві.

Відповідачка та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог позивачки та просили відмовити їй в повному обсязі. При цьому, сама відповідачка вказала, що вона дійсно виїхала зі спірної квартири та вивезла свої речі, оскільки їй створили такі умови, при яких вона не могла більше там проживати. Вказала, що реєстрація за даною адресою їй необхідна для працевлаштування. Також, зазначила, що проживати в належному їй будинку за адресою: АДРЕСА_2 вона не може, оскільки воно не придатне для проживання.

Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Ресенчук О.Ю. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачки.

Представник третьої особи ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилався, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника третьої особи згідно норм чинного законодавства та прийняти законне рішення.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1.

Так, у 1967 році ОСОБА_6, її чоловіку - ОСОБА_8, сину - ОСОБА_9 та доньці - ОСОБА_10, була надана квартира АДРЕСА_1, на умовах житлового найму.

У квітні 2011 року ОСОБА_9 оселив у даній квартирі відповідачку - ОСОБА_3, яка проживала там у якості квартирантки. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

Згідно довідки № 152 від 15.10.2013 року, ОСОБА_3 12 липня 2013 року зареєструвала місце свого проживання у АДРЕСА_1. На даний час у вищезазначеній квартирі зареєстровані відповідачка ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Вищевказані обставини встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2016 року по цивільній справі № 204/7935/2014-ц.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, зазначені обставини не потребують доказування, оскільки ці обставини встановлені судовим рішенням по вказаній цивільній справі, що набрало законної сили.

Проте, ОСОБА_3 не проживає за місцем своєї реєстрації з жовтня 2014 року, що підтверджується актом від 24.03.2016 року, який складений сусідами ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, чиї підписи завірені паспортистом Комунального підприємства «Жилсервіс-1» Дніпропетровської міської ради, і згідно з яким відповідачка в спірній квартирі не проживає з 02.10.2014 року та цього ж дня вона вивезла з квартири всі свої речі (а.с.38).

Вищевказані обставини також підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13, яка є сусідкою позивачки та відповідачки по місцю їхньої реєстрації.

Крім того, й сама відповідачка визнавала та не заперечувала той факт, що вона виїхала зі спірної квартири, забрала свої речі та проживає за іншою адресою. При цьому, вона вказала, що вона виїхала в серпні 2015 року, оскільки позивачка створила їй такі умови, при яких вона не могла залишатися проживати в квартирі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Разом з тим, відповідачкою не доведено суду належними доказами, що з боку позивачки їй чинились якісь перешкоди у проживанні в АДРЕСА_1.

У зв'язку з чим, суд прийшов до висновку, що відповідачка дійсно протягом тривалого часу, з власної ініціативи, не проживає у спірній квартирі, нею не користується та комунальні платежі не сплачує.

Згідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим задовольнити даний позов та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 179, 209, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_3, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, третя особа: Красногвардійський РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова