Ухвала

іменем україни

31 серпня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Черненко В.А., Гулько Б.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім 108», третя особа - ОСОБА_7, про виплату компенсації за невикористану щорічну відпустку, середній заробіток за час затримки виплати компенсації, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що її чоловік - ОСОБА_8 з 1 серпня 2012 року і по день його смерті - 28 березня 2015 року обіймав посаду голови правління ОСББ «Наш дім 108», а з 1 листопада 2012 року займав у ОСББ «Наш дім 108» за суміщенням посаду відповідального за газове господарство та отримував заробітну плату, що складалася з посадового окладу голови правління та оплату за суміщення відповідального за газове господарство.

За період з 1 вересня 2012 року по 28 березня 2015 року ОСОБА_8 не реалізував свого права на щорічну відпустку.

17 квітня 2015 року вона зверталася з письмовою заявою до новообраного голови правління ОСББ «Наш дім 108» про виплату їй компенсації за невикористані дні щорічної відпустки чоловіка за весь період, надання розрахунку даних сум, видачу трудової книжки.

28 травня 2015 року їй було частково виплачено компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за весь період роботи чоловіка у розмірі 2696 грн 67 коп., на її думку, невиплаченою залишилася сума 1029 грн. 53 коп., яку вона просила виплатити та провести повний розрахунок, однак її вимоги не були задоволені.

Вона також вважає, що з відповідача має бути стягнено середній заробіток за несвоєчасну виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки чоловіка, яка станом на 17 червня 2015 року становить 7172 грн 25 коп.

Крім того, в результаті порушення відповідачем правил виплати компенсації, їй та її малолітнім дітям завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 7072 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 15 січня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСББ «Наш дім 108» на користь ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в якості компенсації за невикористані дні щорічної відпустки її померлого чоловіка - ОСОБА_8 за період з 1 вересня 2012 року по 28 березня 2015 року грошові кошти у сумі 984 грн 66 коп.

Стягнуто з ОСББ «Наш дім 108» на користь ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, середній заробіток за несвоєчасну виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за весь період роботи померлого чоловіка з 18 квітня 2015 року до винесення рішення по суті спору, тобто до 15 січня 2016 року, що становить 273 календарні дні, виходячи з щоденного розміру середнього заробітку - 98 грн 25 коп. без врахування податків та зборів, а загалом 26 822 грн 25 коп. без врахування податків та зборів.

Стягнуто з ОСББ «Наш дім 108» на користь ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, моральну шкоду у розмірі 4 тис. грн.

Стягнуто з ОСББ «Наш дім 108» на користь ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 15 січня 2016 року в частині стягнення середнього заробітку за несвоєчасну виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та стягнення моральної шкоди скасовано.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за несвоєчасну виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та стягнення моральної шкоди.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення компенсації за дні невикористаної відпустки, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, на підставі доказів, поданих сторонами у справі, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), застосувавши до правовідносин сторін, які склалися між сторонами положення ст. 83 КЗпП України, вірно виходив з того, що у разі смерті працівника грошова компенсація за невикористані дні щорічних відпусток виплачується спадкоємцям.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої в частині стягнення середнього заробітку за несвоєчасну виплату компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні цих вимог, вірно виходив з того, що позивач не є працівником ОСББ «Наш дім 108», а тому норми трудового законодавства, а саме положення ст. 117 КЗпП України, не розповсюджуються на правовідносини, що склалися між сторонами.

Також, апеляційним судом обгрунтовано відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди у зв'язку із тим, що конфліктні відносини, що склалися між позивачем та членами правління ОСББ «Наш дім 108», не можуть бути підставою для стягнення з юридичної особи моральної шкоди за дії, які були вчинені фізичними особами.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що апеляційним судом були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

Б.І.Гулько

С.П.Штелик