Справа № 635/5663/16-ц
Провадження № 2/635/2678/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Мереф"янської міської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 24 вересня 2012 року, помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді домоволодіння №14 по провулку Мирного у місті Мерефа Харківського району Харківської області. У звязку з тим, що відсутні документи, що підтверджують право власноті та державну реєстрацію вищевказаного нерухомого майна на ім"я батька, він не може оформити свої спадкові права на спадкове майно. Тому просив визнати за ним право власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримав, просив задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Проти задоволення позову не заперечувала.

Представник відповідача - Мереф"янської міської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до вимог ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню повністю з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

Частинами 3 та 4 ст.2 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Цивільним Кодексом передбачена черговість спадкоємців за законом, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України), у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України), у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України), у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України), у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ст. 1265 ЦК України).

Відповідно до ст.1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше, як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст.1216 ЦК України (в редакції 2004 року), спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 22 січня 1974 року, ОСОБА_3 на підставі рішення Харківського районного виконкому №1656 від 29 листопада 1973 року, була надана земельна ділянка №14 по провулку Мирному у м.Мерефа Харківського району Харківської області загальною площею 600 кв.м. для будівництва індивідуального домоволодіння (а.с.9-10).

29 листопада 1976 року ОСОБА_3 був виданий дозвіл на виконання робіт по будівництву індивідуального домоволодіння та була затверджена технічна документація на будівництво (а.с.8).

Рішенням Мереф"янської міської ради Харківського району Харківської області №4 від 12.09.1979 року був затверджений акт про закінчення будівництва та ввод в експлуатацію індивідуального домоволодіння, яким був прийнятий в експлуатацію житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, пров.Мирний, 14 (а.с.11-12).

Згідно з технічним паспортом, виданим 08.04.2013 року спірне домоволодіння за даними КП ХРБТІ було проінвентаризовано на ім"я ОСОБА_3 (а.с.13-15)

ОСОБА_3 помер 24 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №361924, виданим виконкомом Мереф"янської міської ради Харківського району Харківської області (а.с.16).

З листа Першої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №2123/02-14 від 12.07.2016 року вбачається, що позивачеві було рекомендовано звернутися до суду за оформленням своїх спадкових прав на спірне домоволодіння через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.27).

Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2, яка є також спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, не претендує на спадщину, про що свідчить її заява про визнання позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька - ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10,11, 60, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Мереф"янської міської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовільнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння №14 по провулку Мирному у місті Мерефа Харківського району Харківської області, яке складається з: житлового будинку літер А-1 загальною площею 96,3 кв.м., житловою площею 54,2 кв.м., прибудови літер А1-1, вбиральні літер Б, сараїв літер В, Г, навісу літер Н, воріт №2, огорожі №3, хвіртки №4, колонки літер К, вигрібної ями літер Я, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, який помер 24 вересня 2012 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Л. Панас