Справа № 466/7402/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Мазур Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_2, до Львівської міської ради, третіх осіб без самостійних вимог Шостої львівської державної нотаріальної контори, садівничого товариства «Ромашка» про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

у с т а н о в и в:

23 серпня 2016 року ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до Львівської міської ради, третьої особи без самостійних вимог Шостої львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування своїх вимог зіслалась на те, що 15 травня 2013 року померла її мати ОСОБА_3 та на момент її смерті за матірю не було зареєстровано жодного відомого їй майна, квартир чи автотранспорту. У звязку з цим, вона, як єдиний спадкоємець, не мала підстав звертатись до органів нотаріату про прийняття спадщини, оскільки спадкового майна не було виявлено.

В квітні 2016 року при здійсненні ремонту у квартирі, де на момент смерті проживала мати, нею було виявлено коробку з особистими речами покійної. Серед них було знайдено ряд вирізок з газетних публікацій і між ними було виявлено копію Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЛВ №064724, відповідно до якого матері на праві власності належала земельна ділянка для ведення садівництва в садівничому товаристві «Ромашка» в урочищі «Клепарів».

Після звернення до державної нотаріальної контори їй було повідомлено, що вона пропустила термін для подачі заяви на прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити в судовому порядку.

25 квітня 2016 року було подано позовну заяву про визначення їй додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини та рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2016 року позов задоволено та їй було визначено додатковий двомісячний строк для подання заяви на прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3.

Однак, після повторного звернення з відповідною заявою до Шостої львівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було надано розяснення, відповідно до якого при відсутності оригіналів документів на право власності на спадкове май но право власності на нього оформляється в судовому порядку.

З огляду на такі обставини, вона знову змушена звернутись в суд та просить постановити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 15 травня 2013 року, а саме: на земельну ділянку площею 0,0617 га для ведення садівництва в садівничому товаристві «Ромашка» в урочищі «Клепарів» в м. Львові, яка належала померлій на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЛВ №064724, виданого 14 січня 2000 року Львівською міською радою.

В судове засідання, яке було призначено на 08 грудня 2016 року о 17.00 год., представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та представник СТ «Ромашка» ОСОБА_4С не зявились та представник ОСОБА_2 подав заяву, з якої вбачається, що він позов підтримує та просить розглядати справу за його відсутності.

Представник Львівської міської ради та представник Шостої львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявились повторно, хоч про час і місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку.

У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання 08 грудня 2016 року всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування цього судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла в м. Львові 15 травня 2013 року.

На момент смерті ОСОБА_3 за останньою не було зареєстровано жодного майна, про яке було б відомо позивачу ОСОБА_1, а тому остання, як єдиний спадкоємець, не мала підстав та не зверталась до органів нотаріату про прийняття спадщини, оскільки спадкового майна не було виявлено.

В квітні 2016 року при проведенні ремонту у квартирі, де на час своєї смерті проживала ОСОБА_3, позивачем ОСОБА_1 було виявлено копію Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЛВ №064724, відповідно до якого її матері на праві власності належала земельна ділянка для ведення садівництва в садівничому товаристві «Ромашка» в урочищі «Клепарів» площею, 0,0617 га.

З долучених до справи копії Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЛВ №064724, письмового пояснення в.о голови правління СТ «Ромашка» ОСОБА_4 та копії ухвали Львівської міської ради №201 від 29.04.1999 року «Про передачу в приватну власність членам кооперативного садівничого товариства «Ромашка» та користування кооперативного садівничого товариства «Ромашка» земельними ділянками в урочищі «Клепарів» м. Львова» вбачається, що матері позивача ОСОБА_1- ОСОБА_3 дійсно була передана у приватну власність спірна земельна ділянка в СТ «Ромашка». Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_3 також і на час її смерті 15 травня 2013 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2016 року в цивільній справі №466/3946/16-ц було задоволено позов ОСОБА_1 та визначено їй додатковий двомісячний строк для подання заяви на прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3

З відповіді Шостої львівської державної нотаріальної контори від 12.08.2016 року №1559/02-14 видно, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу ОСОБА_1 після смерті її матері ОСОБА_3С було відмовлено через відсутність оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю в СТ «Ромашка» в урочищі «Клепарів» в м. Львові та рекомендовано за захистом спадкових прав звернутись в суд.

В силу ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 1216, 1220, 1221, 1223, 1258, 1261, 1269 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 15 травня 2013 року, а саме: на земельну ділянку площею 0,0617 га для ведення садівництва в садівничому товаристві «Ромашка» в урочищі «Клепарів» в м. Львові, яка належала померлій на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЛВ №064724, виданого департаментом землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради 14 січня 2000 року.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_5