ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3666/16-ц
Провадження № 2/362/2225/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - Даниленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківської міської ради Київської області про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Васильківської міської ради Київської області з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2.

Вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2, який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за вищевказаною адресою.

Позивач, у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а у квітні 2015 року звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, який 22.11.1986 року було посвідчено Васильківською міською державною нотаріальною конторою Київської області, на спірний житловий будинок. Однак отримав відмову, мотивовану тим, що відсутній правовстановлюючий документ з відповідною реєстрацією на вказаний житловий будинок, що стало передумовою звернення до суду з даним позовом.

У судове засідання сторони не з'явились, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову.

Відповідно до заяви представника позивача ОСОБА_3 від 18.08.2016 року останній просив проводити розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав.

Зі змісту листа представника Васильківської міської ради Київської області від 16.08.2016 року вбачається, що він щодо вимог позову не заперечує,оскільки спірне майно до переліку безхазяйного та відумерлої спадщини не внесено та просить проводити розгляд справи без його участі.

Оскільки сторони подали вищезазначені заяви, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 Васильківським міським відділом ЗАГС Київської області, актовий запис № 288 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2, виданим 21.06.1957 року Васильківським районним відділом ЗАГС Київської області, актовий запис № 288, сином ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 ( а.с.9).

Зі змісту заповіту, посвідченого 22.11.1986 року державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори, вбачається, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті належним йому будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповів своєму сину - ОСОБА_1 (а.с.10).

З огляду копії матеріалів спадкової справи № 5 відкритої Васильківською міською державною нотаріальною конторою Київської області до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, вбачається, що позивач, як син останнього, своєчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини.

05.05.2015 року позивач звернувся до Васильківської міської державної нотаріальної контори Київської області заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, постановою державного нотаріуса Васильківської міської державної нотаріальної контори № 548/02-314 від 05.05.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ з відповідною реєстрацією на вищевказаний житловий будинок (а.с.11).

В свою чергу з огляду технічного паспорту (а.с.12-17) та інвентаризаційної справи № 4724 на спірний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що останній заінвентаризовано за ОСОБА_2.

З архівної довідки КП КОР «Західне БТІ» № 35 від 30.01.2015 року, що міститься в матеріалах спадкової справи (копія), встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 не зареєстровано.

Встановивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Зі змісту п. 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP» від 31.01.1966 року, встановлено, що не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу. Відповідно до норм законодавства, які діяли станом на 1980 рік, виникнення права власності на будинок в сільській місцевості не було пов'язано з видачею правовстановлюючого документу та його реєстрацією. Також на період будівництва житлового будинку, яке було закінчено в 1986 році, не потрібно було введення об'єкту до експлуатації, що підтверджено листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126, що роз'яснює, як потрібно реєструвати об'єкти нерухомості збудовані до 05.08.1992 року.

Житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не відноситься до категорії самовільного будівництва, але право власності ні за ким не зареєстровано.

Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/04-13, по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи із змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли, за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, на момент будівництва спірного будинку, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті ( ст. 1233 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно дост. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено та підтверджено зібраними по справі доказами факт належності спірного житлового будинку ОСОБА_2, який за життя юридично не оформив своїх прав на останній, в зв'язку з чим позивач не може реалізувати своє право на оформлення спадщини та що стало передумовою відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Судові витрати позивач просив на відповідача не покладати.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1216, 1217,1218, 1268, 1270, 1296 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

ПозовОСОБА_1 до Васильківської міської ради Київської області про визнання права власності в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко