Справа № 288/513/16-ц
Провадження № 2/288/347/16
07 вересня 2016 року смт Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Зайченко Є. О.,
за участю секретаря судового засідання - Мітніцької О.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 вересня 2013 року, близько 09 години 00 хвилин, в с. Андрушки, Попільнянського району Житомирської області по автодорозі Ставище Ружин 76 + 210 км з вини Відповідача, який керував автомобілем «АЗЛК», д. н. з. АМ 7879 АТ була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина Відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2013 року.
В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Фольцваген», д. н. з. АА 3944 КТ, власником якого є ОСОБА_3 та за кермом якого знаходився водій також ОСОБА_3, цивільна правова відповідальність якого застрахована згідно Полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності № АВ/9398712, укладеного із ПАТ «УСК»Гарант-Авто», строк дії якого з 14 жовтня 2012 року по 13 жовтня 2013 року.
В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, відповідно до частини пятої статті 74 ЦПК України, а саме на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу його місця проживання були направлені судові повістки разом із розписками, які Відповідач отримав 29 квітня 2016 року, 05 травня 2016 року, 07 червня 2016 року та 05 липня 2016 року, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися до суду з відміткою вручено особисто.
Позивач не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Згідно повідомлення УДМС України в Житомирській області від 29 квітня 2016 року ОСОБА_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 08 вересня 2013 року близько 09 години 00 хвилин, в с. Андрушки, Попільнянського району Житомирської області по автодорозі Ставище Ружин 76 + 210 км з вини Відповідача, який керував автомобілем «АЗЛК», д. н. з. АМ 7879 АТ була скоєна дорожньо-транспортна пригода.
Вина Відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується: постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2013 року, згідно якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 ОСОБА_1 і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні ОСОБА_2 вину в скоєному адміністративному правопорушенні визнав повністю. Вищевказана постанова порушником до апеляційної інстанції не оскаржувалась; протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, схемою місця дорожньо транспортної пригоди, поясненнями ОСОБА_2.
В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Фольцваген», д. н. з. АА 3944 КТ, власником якого є ОСОБА_3 та за кермом якого знаходився водій також ОСОБА_3, цивільна правова відповідальність якого застрахована згідно Полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності № АВ/9398712, укладеного із ПАТ «УСК»Гарант-Авто», строк дії якого з 14 жовтня 2012 року по 13 жовтня 2013 року.
Як вбачається з листа від 03 січня 2014 року ОСОБА_4 звертався до МТСБУ з проханням надіслати на його адресу експертний висновок вартості пошкодженого автомобіля.
Моторне (транспортне) страхове бюро України, як вбачається з листа від 30 січня 2014 року № 2890, направили на адресу ОСОБА_4 копію звіту, копії платіжних доручень та копії документів, які підтверджують фактичні витрати на проведення ремонту ТЗ «Фольцваген» АА 3944 КТ.
Відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.
Відповідач надав Позивачу копію посвідчення серії В-IV № 405343, виданого 07 липня 1999 року, в якому зазначено, що предявник цього посвідчення має право на пільги встановлені законодавством України до ветеранів війни учасників війни.
Відповідно до пункту «г» пункту 41.1 статті 41 та пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Згідно з надісланої копії посвідчення серії В-IV № 405343, виданого 07 липня 1999 року, Відповідач є учасником війни, тобто не відноситься до вказаних в законі категорій громадян, на яких розповсюджується положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
ОСОБА_3 потерпілий в ДТП, 09 вересня 2013 року подав до МТСБУ повідомлення про дорожньо транспортну пригоду та заяву з метою отримання відшкодування.
Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив.
Листами Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до Відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування останнім сплачена не була.
Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до вимог статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до пункту 41.1 підпункту «а» статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до статті 11 ЦПК України- цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.
Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до статті 1191 ЦК України та пункту 2 частини першої статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до статті 1191 ЦК України та пункту 2 частини першої статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача.
За таких обставин, з урахуванням вини Відповідача у вчиненні 08 вересня 2013 року адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 ОСОБА_1, суд вважає, що вимога Позивача до Відповідача цілком обґрунтована, і тому з нього слід стягнути на користь Позивача витрати в порядку регресу, повязаних з виплатою страхового відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до приписів частини першої статті 88 ЦПК України, Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до статті 88 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 1378 гривень та витрат за юридичні послуги в сумі 2000 гривень.
Керуючись статтями 10, 11, 84, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, статтями 1187, 1188, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Попільнянського
районного суду ОСОБА_6