Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 335/8507/15 Головуючий у 1 інстанції: Воробйов А.В.
№ провадження 22-ц778/1407/16 Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Гончар М.С.,

Каракуші К.В.,

при секретарі: Путій Д.В.

за участю прокурора Маруєвої Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року у справі за позовом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа: прокуратура Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, по позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: прокуратура Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, по позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначав, що на профілактичному обліку у відділі по Орджонікідзевському району служби у справах дітей Запорізької міської ради перебувають малолітні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах.

Вказані діти мають реєстрацію місця проживання разом з матір'ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Відомості про батьків дітей внесені за ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (зі слів матері).

У зв'язку з тим, що мати ОСОБА_3 з листопада 2012 року була взята під варту із подальшим відбуттям покарання у місцях позбавлення волі діти були влаштовані до сімейних форм виховання.

На період перебування матері в місцях позбавлення волі малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували під опікою в родині ОСОБА_7, яка вважає себе біологічною бабусею малолітньої ОСОБА_5, а малолітній ОСОБА_6 - в родині ОСОБА_8, який є батьком ОСОБА_3

У зв'язку із звільненням ОСОБА_3 з місць позбавлення волі малолітні діти ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повернуті на виховання матері.

На теперішній час діти проживають разом з матір'ю ОСОБА_3, яка зловживає спиртними напоями, ніде не працює неодноразово не забирала дітей з дитячого садку, не підтримує порядок у квартирі, водить в житло чоловіків, які були раніше засуджені, часто залишає дітей на сторонніх осіб з асоціальною поведінкою.

За результатами засідання комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її дітей, передбачених п.2 ст.164 Сімейного кодексу України.

Посилаючись на вищевикладене та неналежне виконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків, просили суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до її дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та стягнути з неї на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над ОСОБА_6, ОСОБА_4, та ОСОБА_5, аліменти на утримання вказаних малолітніх у розмірі 1/4 всіх сукупних доходів, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2015 року позов задоволено:

Позбавлено ОСОБА_3, батьківських прав по відношенню до її дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання вказаних малолітніх у розмірі 1/4 всіх сукупних доходів, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп..

04.12.2015 року Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району звернувся до суду з заявою, яка в ході розгляду справи була уточнена, про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2015 року по зазначеній справі.

В заяві зазначав, що на час розгляду справи позивачу не було відомо, що відповідач по справі 20.10.2015 року змінила відомості про батька доньки, а саме: прізвище дитини змінене з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5», по батькові змінено з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5», батьком дитини записаний ОСОБА_9.

Нововиявлені обставини було з'ясовано 27.11.2015 року, коли на прийом до відділу по Орджонікідзевському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради звернулась ОСОБА_10, яка вважає себе біологічною бабусею малолітньої ОСОБА_5 і бажає оформити опіку над дівчинкою.

Крім того, 04.12.2015 року до відділу по Орджонікідзевському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшов лист Орджонікідзевського відділення поліції Ленінського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області від 23.11.2015 року №29/10-373 про те, що 20.10.2015 року в свідоцтво про народження малолітнього ОСОБА_4 внесені зміни, а саме: прізвище змінено з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», батьком дитини записаний ОСОБА_9.

На підставі викладеного просив переглянути заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2015 року та позбавити ОСОБА_3, батьківських права по відношенню до малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Орджонікідевського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року заяву Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами задоволено.

Рішення Орджонікідзевського районного уду м. Запоріжжя від 02.11.2015 року по справі за позовом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа: прокуратура Орджонікідзевського району м. Запоріжжя про позбавлення батьківських прав - скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про перегляд заочного судового рішення від 02.11.2015 року по цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав -задоволено.

Позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до її дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання вказаних малолітніх у розмірі 1/4 всіх сукупних доходів, але менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Непогодившись з вказаним рішенням ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 213,214 ЦПК України.

Ухвалюючи оскаржуване у справі рішення, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213,214 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Висновки суду ґрунтуються на доказах, досліджених у судовому засіданні, відповідають фактичним обставинам справи. Фактична сторона справи встановлена з додержанням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне задоволення позову є неприйнятними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадках їх винної поведінки: ухилення від виконання обов'язків по вихованню дітей, або зловживання своїми батьківськими правами, або жорстоким поводженням з дітьми, або шкідливого впливу на них своєю аморальною антигромадською поведінкою, зокрема коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХП , яка відповідно до ст. 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, виданого Жовтневим ВРАЦ ЗМУЮ, актовий запис № 26 ( а.с.7), його батьками є ОСОБА_15 та ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого Орджонікідзеваським ВРАЦ ЗМУЮ, актовий запис № 26 ( а.с.5), його батьками є ОСОБА_16 та ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, виданого Орджонікідзевським ВРАЦ ЗМУЮ, актовий запис № 706 ( а.с.6), її батьками є ОСОБА_17 та ОСОБА_3.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 року ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3. ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. ( а.с.11). Вирок набрав законної сили 22.01.2014 року.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.12.2014 року засуджену ОСОБА_3, звільнено умовно - достроково на 10 місяців 29 днів від відбування покарання 30 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 року.

Згідно листів дошкільного навчального закладу №5 "Промінь" від 30.07.2015 (а.с. 14) та від 18.06.2015 (а.с.13) ОСОБА_3 неодноразово не забирала вчасно своїх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з дитячого садочку, в результаті чого, 27.07.2015 на підставі акту закладу охорони здоров'я органу внутрішніх справ про дитини, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я малолітня ОСОБА_5 була доставлена до КУ "Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня №5".

За інформацією КУ "Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня №5" (а.с. 15), під час перебування у вказаному закладі малолітньої ОСОБА_5, її мати станом здоров»я доньки не цікавилась, дитину не відвідувала, предмети по догляду за дитиною і медичні засоби не надавала, одноразово 28.07.2015 телефонувала, спілкувалась з лікуючим лікарем.

Згідно листа КЗ "Центр первинної медико-санітарної допомоги №10" від 10.08.2015 (а.с. 16), ОСОБА_3 на диспансерні огляди з дітьми не з»являється, станом здоров»я дітей не цікавиться, неодноразово була помічена у стані алкогольного сп»яніння, веде аморальний спосіб життя.

За інформацією Запорізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 06.04.2015 року (а.с.13), родина ОСОБА_3 перебувала під соціальним супроводом центру з 03.10.2012 по 20.02.2013, під час якого було надано комплекс психологічних та соціально-педагогічних консультацій у зв»язку із ризиком передачі дітей до інтернатного закладу. З супроводу родину було знято в зв»язку із скоєнням ОСОБА_3 чергового правопорушення та подальшого засудження до позбавлення волі.

Згідно довідки КУ "Обласний клінічний диспансер" від 09.10.2015 року ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку у вказаній установі з лютого 2012 року з діагнозом "психические и поведенческие расстройства вследствие употребления опиатов. Синдром зависимости".

Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району № 01-15/1996 від 25.08.2015 року (а.с.3-4), орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до її дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Крім того, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Задовольняючи позовні вимоги Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що встановлені по справі обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_3 не приділяє уваги вихованню дітей, не створює можливостей нормального проживання, що суперечить життєвим інтересам ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5

Правильно вирішено судом і питання, щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітніх дітей відносно яких заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2015 року остання позбавлена батьківських прав. Вказане рішення відповідачем в установленому законом порядку не оскаржено.

04.12.2015 року Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району звернувся до суду з заявою про перегляд у зв»язку з нововиявленими обставинами рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2015 року по цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Вказана заява 11.12.2015 року була уточнена.

У заяві про перегляд у зв»язку з нововиявленими обставинами вищевказаного заочного рішення та уточненій заяві вказано, що на час розгляду справи позивачу не було відомо, що відповідач по справі ОСОБА_3 20.10.2015 року змінила відомості про батька доньки, а саме: прізвище дитини змінене з "ОСОБА_5 на "ОСОБА_5, по батькові змінено з "ОСОБА_5 на "ОСОБА_5, батьком дитини записаний ОСОБА_9.

Нововиявлені обставини було з»ясовано 27.11.2015 року, коли на прийом до відділу по Орджонікідзевському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради звернулась ОСОБА_10, яка вважає себе біологічною бабусею малолітньої ОСОБА_5 і бажає оформити опіку над дівчинкою.

Крім того, 04.12.2015 року до відділу по Орджонікідзевському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшов лист Орджонікідзевського відділення поліції Ленінського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області від 23.11.2015 року №29/10-373 про те, що 20.10.2015 року в свідоцтво про народження малолітнього ОСОБА_4 внесені зміни, а саме: прізвище змінено з "ОСОБА_4 на "ОСОБА_4, батьком дитини записаний ОСОБА_9.

У зв»язку з викладеним Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району просили: переглянути заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2015 року та позбавити ОСОБА_3, батьківських права по відношенню до малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як зазначено у п. 7 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами" обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, тавплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Питання, щодо скасування рішення суду за нововиявленими обставинами судом першої інстанції вирішено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 365 ЦПК України.

Задовольняючи заяву позивача про скасування рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що обставини на які посилається заявник є істотними і у випадку, якщо б ці обставини були відомі суду на момент розгляду справи, зміст рішення суду у цій справі був би іншим.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що вона не ухиляється від виконання своїх обов'язків, не спростовують правильність висновку суду. Так в апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує на те, що дійсно був випадок, коли вона вчасно не забрала дітей з дошкільного закладу, але це було випадково і лише один раз, стосовно того, що не відвудувала дитину у медичному закладі майже місяць також вважає не підтвердженим фактом, але спростувати належними та допустимими доказами інформацію надану з лікувального закладу не може.

Після звільнення умовно-достроково з місць позбавлення волі відповідач не працевлаштувалась. На теперішній час за скоєння чергового правопорушення перебуває у СІЗО м. Запоріжжя.

Доводи апеляційної скарги про неповне з"ясування судом дійсних обставин справи не є переконливими, враховуючи, що встановлені по справі факти стосовно ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов"язків, відповідачем не спростовані, а названі нею причини, з яких вона не піклувалась про своїх дітей, не містять ознак поважності.

Інші доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду 1 інстанції постановлено без порушень норм матеріального і процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, яких дійшов суд, відповідають обставинам справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307,308,314,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Стрелець Л.Г.

Судді: Гончар М.С.

Каракуша К.В.