У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді Харечко Л.К.,

суддів: Губар В.С., Висоцької Н.В.,

з участю секретаря Шкарупи Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Публічного акціонерного товариства «ЧеЗаРа»,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2016 року заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Публічного акціонерного товариства «ЧеЗаРа», яка попередньо ухвалою судді від 16.11.2016 року була залишена без руху для надання заявником довідки про заборгованість по заробітній платі, визнана неподаною та повернута на підставі ст.ст. 98, 121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу судді, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Доводи скарги зводяться до того, що подана заявником до суду заява про видачу судового наказу в повній мірі відповідає встановленій формі і змісту, передбачених ст. 98 ЦПК України, а заявлені в ній вимоги підтверджені належним чином, зокрема, розрахунковими листками за вересень, жовтень 2016 року. Вважає, що покладення на неї ухвалою судді від 16.11.2016 року обовязку про надання довідки про заборгованість по заробітній платі, є безпідставним, оскільки таку вимогу виконати не було можливим в силу тієї обставини, що керівництво ПАТ «ЧеЗаРа» ухиляється від видачі таких довідок своїм колишнім працівникам, про що вона зазначала в клопотанні, поданому суду, після залишення її заяви без руху.

Вислухавши суддю доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи без руху заяву ОСОБА_1, суддя суду першої інстанції виходив з того, що вона не відповідає вимогам ст. 98 ЦПК України, оскільки до заяви не долучено належний доказ, який підтверджує наявність безспірної заборгованості, зокрема довідку про заборгованість по заробітній платі.

В клопотанні, наданому суду, заявник зазначила, що при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу вона надавала документи, які свідчать про наявність заборгованості по заробітній платі, яка належить до виплати, але залишається непогашеною, зокрема копії розрахункових листків за вересень та жовтень 2016 року, крім того зазначила, що довідку по заборгованості із заробітної плати вона не має можливості отримати, оскільки боржник ухиляється від її видачі, проте, суддею, на підставі ст.ст. 98, 121 ЦПК України, було прийнято рішення повернути заяву.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно з ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Частиною 2 статті 98 Кодексу встановлені форма і зміст заяви про видачу судового наказу, зокрема, у заяві повинно бути зазначено: найменування суду, в який подається заява; ім'я (найменування) заявника та боржника; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік документів, що додаються до заяви, а в частині 6 зазначеної статті вказано, що до неналежно оформленої заяви застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року № 14 розяснено, що за змістом статті 98, пункту 2 частини 3 статті 100, статті 103 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально правову вимогу заявника. На такі документи поширюються вимоги статей 58 і 59 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів.

В пункті 12 Постанови розяснено, що до заяви про видачу судового наказу, в якій заявник просить стягнути нараховану, але не виплачену суму заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК України), має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що заявником при зверненні до суду в порядку положень, викладених в Розділі ІІ ЦПК України, були дотримані вимоги ст.ст. 96, 98 ЦПК України, а саме заява відповідала вимогам процесуального законодавства та до неї були надані документи, які вказують на розмір нарахованої заробітної плати.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, висновок судді про невідповідність заяви вимогам ст. 98 ЦПК України в звязку з ненадання заявником доказів наявності безспірної заборгованості, не відповідає матеріалам та обставинам даної справи, а також нормам процесуального закону, в звязку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2016 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: