Провадження № 4-с/760/22/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Січкар Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М.,

В С Т А Н О В И В :

17.12.2015 Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М. та просив:

- визнати строк на оскарження постанови від 13.10.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, складену старшим державним виконавцем Шеремет Ю.М. по ВП 33845914, пропущеним з поважних причин та поновити вказаний строк;

- визнати дії та рішення старшого державного виконавця Шеремет Ю.М. щодо винесення постанови від 13.10.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, протиправними та незаконними;

- постанову від 13.10.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, складену старшим державним виконавцем Шеремет Ю.М. по ВП 33845914 - скасувати.

- поновити виконавче провадження по справі ВП № 33845914 та зобов'язати старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві привести виконавче провадження у відповідність до Закону України «Про виконавче провадження».

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12.09.2011 року було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 132924,85 гривень.

13 серпня 2012 року було відкрите виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1825/11, виданим 12.09.2011 року на підставі зазначеного рішення, а також накладено арешт і оголошено у розшук майно - автомобілі, право власності на які зареєстроване за боржником.

Зазначає, що 26.12.2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП 33845914, проте за скаргою ОСОБА_1 дана постанова була скасована ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.06.2014 року.

Посилається, що 13.10.2015 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а саме виконавчого листа № 2-1825/11 від 12.09.2011 року.

Заявник вважає, що постанова винесена передчасно, оскільки державним виконавцем не повністю перевірено майновий стан боржника, перебування в шлюбі, та майно в шлюбі, не здійснено привід до виконавця, не притягнуто до відповідальності боржника, не вчинено інших дій передбачених законом, і не внесено подання щодо розшуку майна боржника.

За таких обставин заявник просить визнати постанову про повернення виконавчого документа протиправною та скасувати її, у зв'язку з чим поновити виконавче провадження.

Сторони, в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені.

Заявник просив розглядати справу у його відсутності.

Держвиконавець ВДВС Дніпровського РУЮ в м.Києві в судове засідання не з»явився. 14.02.2016 року направ на адресу суду копію матеріалів виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві знаходився виконавчий лист № 2-1825/11, виданий 12.09.2011 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 132 924, 85 грн.

Так, 13.08.2012 державним виконавцем на підставі ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №33845914, копію якої направлено божнику до виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що з часу винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем було здійснено ряд численних виконавчих дій, зокрема, здійснено ряд запитів з метою встановлення наявності у боржника земельних ділянок, домоволодінь, автотранспортних засобів, отримання прибутків, місця реєстрації та надання інформації про реєстраційний обліковий номер картки платника податків, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.08.2012 року і направлено дану постанову на виконання, здійсненовиходи за адресою проживання боржника: АДРЕСА_1, винесено постанову про розшук майна боржника від 13.09.2012 року і направлено дану постанову на виконання, направлено до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, вчинені держвиконавцем ряд заходів щодо встановлення та розшуку рухомого та нерухомого майна боржника, отриманих доходів, тощо виявилися безрезультатними.

Відповідно до п.2, п.7 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; боржник - фізична особа чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

З огляду на приписи вказаного вище Закону, 13.10.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії держвиконавця узгоджуються з вимогами ЗУ «Про виконавче провадження», а тому вважає, що доводи заявника щодо ухилення державним виконавцем від виконання покладених на нього законом обов'язків, безпідставними.

Крім того, доводи заявника щодо не вчинення ряду інших виконавчих дій, зокрема, приводу, притягнення до відповідальності та невнесення подання до суду щодо розшуку майна боржника, є правом державного виконавця.

Доводи заявника про необхідність держвиконавця в рамках ЗУ «Про виконавче провадження» встановлення перебування боржника у шлюбі та наявності спільного майна подружжя є необґрунтованими.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення поданої скарги.

Суд звертає увагу заявника, що останній не позбавлений права на пред'явлення виконавчого документу повторно.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що постанова про повернення виконавчого документа була направлена стягувачу 13.10.2015 року та отримана лише 04.12.2015 року.

Скаргу подано до поштового зв'язку - 14.12.2015 року.

За таких обставин, суд вважає, що заявником не пропущений встановлений законом 10-ний строк на звернення до суду з даною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 3,4,10,11, 57-60, 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: