Справа № 680/269/16-ц
№ 2/680/136/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" травня 2016 р. смт.Нова Ушиця
Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді - Шуригіної О.В.,
при секретарі - Фурман Г.П.,
розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач ПАТ КБ«Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 12 841 грн. 25 коп. заборгованості по кредитному договору № б/н від 24 липня 2008 року.
В підтвердження позову посилається на те, що між ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк та ОСОБА_1 було укладено договір від 24 липня 2008 року, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 1100,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до умов договору погашення заборгованості позичальник повинен здійснювати щомісяця (щомісячний платіж). Погашати необхідно заборгованість за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.
Також вказав, що від цієї суми віднімається сума у розмірі 29 145 грн. 19 коп. , яка була задоволена рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2013 року, а тому із відповідача потрібно стягнути 12 841 грн. 25 коп.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав позивача.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК), до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24 липня 2008 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк та ОСОБА_1 було укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2013 року по справі № 680/730/13-ц, яке набрало законної сили 02 жовтня 2013 року із відповідача стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, заборгованість за кредитним договором в сумі 29145 (двадцять девять тисяч сто сорок пять) гривень 19 копійок.

Відповідно до ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини суми (разом з нарахованими процентами відповідно до ст.1048 ЦК), що підлягає сплаті.

Відповідно до ст.526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст.ст.610,611 ЦК України встановлено, що, у разі порушення зобовязання, настають встановлені договором або законом правові наслідки, до яких відноситься припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від нього, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення - невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Звернувшись вперше в 2013 році із позовом про стягнення заборгованості, банк таким чином застосував до позичальника положення ст.611 ЦК України.

Відповідно до ч.1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2013 року з ОСОБА_1 було стягнуто всю заборгованість за кредитом, а не її частину, а також пеню та штрафи станом на 31 травня 2013 рік, що свідчить про реалізацію позивачем свого права вимагати виконання зобовязання в повному обсязі.

Крім того зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача штрафи (фіксовану та процентну складову) за несвоєчасне виконання зобовязання за кредитним договором та комісію, які він продовжував нараховувати після винесення судом рішення.

Відповідно до положень п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 с т.265 ЦК України, оскільки зобовязання залишається не виконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526,599 ЦК України.

Згідно положень ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобовязання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України. Вимог про стягнення коштів на підставіст. 625 ЦК України банк не заявляв.

За таких обставин позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 61, 88, 209, 212-213, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 599, 610, 611, 631 , 530, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Новоушицький районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_2