Справа № 211/4606/15-ц
Провадження № 2/211/310/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 травня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Ручка М.Л.,

за відсутності сторін,

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої в наслідок вчинення злочину, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 27.07.2015 року звернулася до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з вказаним позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої в наслідок вчинення злочину, який в послідуючому уточнила. В обґрунтування своїх вимог послалась на те, що відповідно до вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2015 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєній ним дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 22 березня 2014 року о 17.00 годині в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Коротченко, наближаючись до регульованого Т-образного перехрестя з пр. 30 річчя Перемоги на дозволяючий зелений сигнал світлофора попередньо не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху в порушення п.п. 10.1,16.6 Правил Дорожнього руху України почав виконувати маневр повороту ліворуч не надавши дорогу автомобілю «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер АЕ 6836ВМ, під керуванням ОСОБА_3 - сина власниці автомобіля позивачки ОСОБА_1, що рухався у зустрічному напрямку та допустив зіткнення з вказаним автомобілем, внаслідок чого автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер АЕ 6836ВМ, отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_1 тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В останній редакції уточненого позову позивач, зазначила на те, що сума матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер АЕ 6836ВМ, відповідно до висновку експерта № 255/15 від 25 грудня 2015 року становить 126508,55 гривні, ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» їй частково було відшкодовано 42500 гривень, не відшкодовано 500 гривень безумовної франшизи та 84508,55 гривень матеріальної шкоди. Крім того позивачем сплачені за надані послуги по проведенню товарознавчого дослідження 1200 гривень та 1000 гривень, за проведення експертизи сплачено 1500 гривень, за розборку автомобіля для проведення товарознавчого дослідження сплачено 2500 гривень, за доставку автомобіля на евакуаторі в сервіс сплачено 1350 гривень, відправка телеграм відповідачу 60,60 гривень та 63,24 гривні, надання юридичної допомоги 5000 гривень. Таким чином, позивач просила суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 90832,39 гривень, витрати по сплаті судового збору у розмірі 972,04 гривні та 5000 гривень понесених за надання юридичної допомоги.

Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав на підставах, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4, його представник в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності проти позову заперечували. В письмових запереченнях представник відповідача послався на те, що відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 169/15 від 10.08.2015 року сума матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер АЕ 6836ВМ, складає 133530,93 грн., у звязку із тим, що вартість матеріального збитку прирівнюється до ринкової вартості транспортного засобу. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місяця ДТП. З огляду на вищевикладене вважає, що позивач безпідставно просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі, що складається з ринкової вартості транспортного засобу та суми страхового відшкодування, оскільки не врахована вартість транспортного засобу, після дорожньо-транспортної пригоди, яка залишається у власника транспортного засобу. Крім того, страховик та потерпіла сторона ОСОБА_1 на підставі протоколу узгодження суми страхового відшкодування від 02.06.2015 року досягли згоди, про розмір страхового відшкодування у сумі 43000 гривень, отже потерпіла погодилася, що у неї залишається пошкоджений транспортний засіб та 43000 гривень страхового відшкодування їй достатньо для повного відшкодування збитку. Страховик у передбачений законом 10-ти денний термін не запрошував оцінювача, тому витрати по сплаті послуг експерта має нести ПрАТ "СК Український страховий стандарт". Крім того, фізичною особою підприємцем оприбуткування готівкових коштів повинно здійснюватися шляхом фіксування отриманих коштів у Книзі обліку доходів і витрат та наданням покупцю касового чека, товарного чека, розрахункової квитанції, що підтверджує акт продажу товарів (послуг) . Проте позивачем документів, визначених законодавством України, а саме положенням про ведення касових операцій у національній в Україні, затвердженого постановою правління національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, не надано, що ставить під сумнів правомірність звернення з позовними вимогами про відшкодування 2500 гривень на розбирання транспортного засобу. Аналогічно стоїть питання щодо сплати витрат за надану правову допомогу, позивачем не надано документу, який свідчив би про фактичну сплату адвокатові 5000 гривень. З цих підстав просять відмовити в позові повністю (а.с. 152-153 т.1 письмові заперечення).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч. 2 ст. 197 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

З матеріалів справи встановлено, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2015року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_2 22 березня 2014 року о 17.00 годині в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Коротченко, наближаючись до регульованого Т-образного перехрестя з пр. 30 річчя Перемоги на дозволяючий зелений сигнал світлофора попередньо не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху в порушення п.п. 10.1,16.6 Правил Дорожнього руху України почав виконувати маневр повороту ліворуч не надавши дорогу автомобілю «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер АЕ 6836ВМ, під керуванням ОСОБА_1, що рухався у зустрічному напрямку та допустив зіткнення з вказаним автомобілем, внаслідок чого автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер АЕ 6836ВМ, отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_5 тілесні ушкодження середньої тяжкості. (а.с. 7-9- копія вироку)

Відповідно до положень ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В силу ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Положеннями Закону визначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладання такого договору

Згідно зі ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно зі ст. 22.1 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно полісу АС/9055254 обовязкового струхування цивільно-правовової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між страхувальником ОСОБА_2 на страховиком ПрАТ СК "Український страховий стандарт" на строк дії з 06.03.2014 року по 05.03.2015 року страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну 50000 гривень, розмір франшизи 500 гривень (а.с.139 т.1 копія полісу).

Позивач, як власник пошкодженого автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер АЕ 6836ВМ, звернулась до ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт», та їй частково було відшкодовано страховиком 42500 гривень за шкоду, заподіяну пошкодженням майна - автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер АЕ 6836ВМ. Згідно протоколу узгодження сум страхового відшкодування від 02.06.2015 року ПрАТ СК "Український страховий стандарт" та ОСОБА_6 досягли згоди про розмір страхового відшкодування в сумі 43000 гривень і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 22.03.2014 року за участю автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер АЕ 6836ВМ, та автомобіля НОМЕР_2 (а.с. 10, 137 т.1- лист повідомлення, а.с. 140 т. 1 копія протоколу узгодження суми страхового відшкодування, а.с. 11 т.1 копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

Відповідно п. 15 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, повязаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач в частині розміру заподіяної їй шкоди виходила фактично з встановленої експертом ринкової вартості автомобіля, що фактично свідчить про те, що вона визнала те, що в результаті дорожньо транспортної пригоди належний їй автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер АЕ 6836ВМ є фізично знищеним, тому розраховуючи розмір заподіяних їй збитків, суд виходить з вартості вказаного транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи № 255/15 від 25.12.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Chevrolet Aveo", реєстраційний номер НОМЕР_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталося 22.03.2014 року складає 126508,55 гривень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля "Chevrolet Aveo ", реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент ДТП 22.03.2015 року складає 88117,14 гривень, що перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, яка складає 67962,68 грн. ( а.с. 2-57 т.2- копія експертизи).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

Зважаючи на те, що позивачем за пошкодження її автомобіля від страховика отримано 42500 гривень страхового відшкодування, приймаючи до уваги ринкову вартість автомобіля на момент його пошкодження - 67962,68 грн. та враховуючи положення п.14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з урахуванням принципу диспозитивності, відсутності заяви відповідача, як заподіювача шкоди, про передачу пошкодженого автомобіля після відшкодування збитків йому, як особі, відповідальній за шкоду, суд вважає за необхідне врахувати ринкову вартість автомобіля "Сhevrolet Aveo", реєстраційний номер НОМЕР_3, на момент ДТП 22.03.2014 року в аварійному стані, яка згідно висновку експерта № 232/15 від 05.11.2015 року складає 17404,28 гривень (а.с.163-214 т.1), та вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 8558,40 гривень в рахунок відшкодування спричиненої їй шкоди пошкодженням автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, а саме різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування) та ринковою вартістю автомобіля "Сhevrolet Aveo" реєстраційний номер НОМЕР_3, на момент ДТП 22.03.2014 року в аварійному стані (67962,68 42500,00 - 17404,28 = 8558,40).

В той же час, суд не може прийняти, як належні докази понесених позивачем витрат за розборку автомобіля для проведення товарознавчого дослідження - 2500 гривень, та доставку автомобіля на евакуаторі в сервіс -1350 гривень, копію акту виконаних робіт та копію рахунку, оскільки вказані документи не є належним доказом внесення позивачем на рахунок підприємства, зазначених коштів.

Виходячи з наведених обставин, суд приходить висновку, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

За змістом ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать також витрати на правову допомогу та витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 977,94 гривень ( а.с. 1, 75 т.1 - квитанції), витрати на правову допомогу позивачем понесені на загальну суму 5000,00 гривень ( а.с. 3-6 т.1 - договір, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, розрахунок та квитанція).

Крім того, з наданих позивачем доказів вбачається, що нею понесені витрати за надані послуги про проведенню товарознавчого дослідження 1200 гривень та 1000 гривень, за проведення експертизи - 1500 гривень, відправка телеграм відповідачу 60,60 гривень та 63,24 гривні, всього на загальну суму - 3823,80 гривень ( а.с.14, 15-17, 77 т.1, а.с. 67 т.2 квитанції).

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1Є підлягають частковому задоволенню (задоволена частина позовних вимог складає 9,4 %) суд, виходячи з розміру задоволених вимог та мінімального розміру судового збору, що підлягав сплаті позивачем на час її звернення до суду, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок, витрат на правову допомогу (пропорційно задоволених вимог, що складає 9,4 %) в розмірі 470,00 гривень та витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз (пропорційно задоволених вимог, що складає 9,4 %) в розмірі 359,44, 00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 10, 57-61, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої в наслідок вчинення злочину, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, в рахунок відшкодування спричиненої їй матеріальної шкоди - 8558 (вісім тисяч пятсот пятдесят вісім) гривень 40 копійок та в рахунок понесених судових витрат по справі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 04 копійок.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_7