провадження 2-зз/201/172/16
УХВАЛА

09 вересня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: державна податкова інспекція в Жовтневому районі м. Дніпропетровська, про продовження строку на прийняття спадщини і визнання права власності на житлове приміщення в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_3, державна податкова інспекція в Жовтневому районі м. Дніпропетровська, про встановлення факту знаходження на утриманні та визнання права власності на житлове приміщення, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходилася вище вказана цивільна справа.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 1997 року вжито заходи забезпечення позову, а саме: накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, заборонивши її відчуження будь-яким чином.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2000 року позов ОСОБА_1 задоволено, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 05 лютого 2001 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2000 року залишено без змін.

ОСОБА_1 31 серпня 2016 року звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, а також просить суд виключити з реєстру архівний запис про арешт майна.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Згідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України суд вважає можливим розглядати питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності цих осіб.

На підставі ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши матеріали справи та заяви, суд вважає можливим скасувати заходи забезпечення позову, які вжито ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 1997 року, а саме: арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, заборонивши її відчуження будь-яким чином, оскільки справу було розглянуто судом та рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2000 року, що у встановленому законом порядку набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, а тому в подальшій наявності цих заходів забезпечення позову немає потреби.

Стосовно вимог заяви про виключення з реєстру архівного запису про арешт майна, суд вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити, оскільки доказів в обґрунтування своєї позиції щодо зазначено та надано не було, а тому вказані вимоги заяви безпідставні та не ґрунтуються на вимогах закону, також не можуть бути взяті до уваги наполягання заявника на його заяві в цій частині, оскільки останнє спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджено, в звязку з чим відсутні передбачені законом підстави для задоволення вимог заяви в цій частині, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову, які вжито ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 1997 року, а саме: арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, заборонивши її відчуження будь-яким чином.

В задоволенні вимог заяви ОСОБА_1про виключення з реєстру архівного запису про арешт майна відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя