Справа № 308/1905/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 травня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Остич Л.В.

за участю представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та визначення її місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що 07.07.1998 року між нею та ОСОБА_3 був укладений шлюб, за час шлюбу у них народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заміжжя з відповідачем виявилось невдалим, останній постійно виявляє до неї неповагу, сім'ю матеріально не забезпечує, вихованням дитини не займається. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, у відповідача є інша жінка. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання з ОСОБА_3, примирення та збереження шлюбу є неможливим.

На даний час відповідач повністю самоусунувся від виховання їх доньки, жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає. На її неодноразові звернення до відповідача щодо необхідності утримання дитини він не реагує. Вона самостійно займається моральним та духовним розвитком дитини та дбає про її матеріальне забезпечення.

У зв'язку з розірванням шлюбу виникає необхідність у вирішенні питання місця проживання дитини. На сьогоднішній день донька проживає разом з нею та її мамою, оскільки відповідач не дає їм можливість проживати у їх спільній квартирі, поміняв замки на дверях, а її намагання взяти одяг для себе та дитини закінчився нанесенням тілесних ушкоджень. ОСОБА_3 по-хамськи відноситься до неї та їх доньки, застосовує до неї - ОСОБА_1 фізичну силу та залякування, спілкування відповідача з дитиною негативно відображається на її психологічному та емоційному стані, дитина помітно нервує, погано спить та роздратована. За таких обставин, позивачка просить визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_4 разом з нею.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила суд шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвати, визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю.. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх малолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи без його участі до суду не подавав, а тому суд в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступних висновків:

Як вбачається з матеріалів справи, 07 липня 1998 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який реєстровано у виконкомі Великораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №23.

За час перебування у шлюбі у подружжя народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.01.2013 року.

В судовому засіданні встановлено, що подружнє життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не склалось, шлюбні відносини вони не підтримують, проживають окремо. Позивачка вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим.

Положеннями ст.24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд, у відповідності до ст.112 СК України, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересах їх дитини, що має істотне значення, а тому згідно вимог ч.3 ст.105 СК України шлюб слід розірвати.

Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд приймає до уваги вік дитини, яка потребує материнського догляду, ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, враховує, що на даний час дитини проживає з матір'ю, батько дитини її вихованням не цікавиться, та приходить до висновку, що місце проживання малолітньої дитини слід визначити за місцем проживання матері. Це відповідає принципу 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 р., згідно якого малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю.

При визначенні місця проживання дитини за СК поняття місця проживання це не конкретна адреса і не конкретний населений пункт, а саме особа, з якою має проживати дитина. Відповідно до ст.161 СК України це може бути один із батьків (баба, дід або інші родичі дитини), а не конкретне місця її проживання.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При призначенні аліментів, відповідно до ст.182 СК України та роз'яснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3 суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становища дитини; стан здоров'я та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України.

Позивачкою ОСОБА_1 ставиться питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно.

Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

В судовому засіданні, з пояснень позивачки викладених в позовній заяві та її представника в суді, встановлено, що відповідач ОСОБА_3 жодної фінансового допомоги на утримання малолітньої доньки не надає. Він має нерегулярні та мінливі доходи.

Доходи, які отримує позивачка ОСОБА_1 є недостатніми для повноцінного забезпечення матеріального становища малолітньої доньки, її духовного та фізичного розвитку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - 25.02.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 551,20 грн., а також на користь держави судовий збір у розмір 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 112, -115, 160, 161, 180, 182, 184 СК України, ст.ст. 4, 5, 14, 60, 88, 224, 226, 227, 233, 294, 367ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Шлюб, укладений 07 липня 1998 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, який реєстровано у виконкомі Великораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №23, - розірвати.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., за місцем її проживання.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з 25 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, сплачений нею судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Микуляк П.П.