Справа № 474/1232/16-ц
Провадження № 4-с/474/17/16
УХВАЛА

про відвід

29.12.16 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

представника скаржника Гофман О.Є.

боржника ОСОБА_2

державного виконавця Павленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" Стефурак Є.С. про відвід головуючого судді Сокола Федора Григорійовича у цивільній праві за скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на незаконні дії і рішення державного виконавця та незаконну бездіяльність начальника Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області, скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та зобов'язання усунути порушення, -

встановив:

20.12.2016р. до суду надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі - скаржник), в якій останній просить:

- визнати дії державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області Павленко А.В. щодо винесення 06.12.2016р. в межах виконавчого провадження № 52856983 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Ощадбанк" судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання - незаконними;

- визнати винесене 06.12.2016р. державним виконавцем Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Павленко А.В. в межах виконавчого провадження № 52856983 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Ощадбанк" судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. повідомлення про проведення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання - незаконним та скасувати його;

- визнати бездіяльність начальника Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Іванова В.М. щодо невжиття процесуальних дій стосовно забезпечення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2015р. у справі № 474/1232/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Ощадбанк" судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. - незаконною;

- зобов'язати державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Павленко А.В. усунути порушення шляхом прийняття до виконання виконавчого листа, виданого 03.11.2016р. Врадіївським районним судом Миколаївської області на підставі рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2015р. у справі № 474/1232/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Ощадбанк" судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. та відновлення за ним виконавчого провадження № 52856983.

23.12.2016р. до суду від представника скаржника Стефурак Є.С. надійшла заява про відвід головуючого у справі судді Сокола Ф.Г.

Свою заяву представник скаржника Стефурак Є.С. обґрунтовує тим, що під головуванням судді Сокола Ф.Г. була розглянута справа № 474/830/16-ц за скаргою ОСОБА_2, який є заінтересованою особою - боржником у даній справі № 474/1232/14-ц. Під час розгляду справи № 474/830/16-ц за скаргою ОСОБА_2 на рішення державного виконавця про відкриття виконавчого провадження суддя Сокол Ф.Г. не дотримався обов'язку, покладеного на нього ч. 2 ст. 160 ЦПК України, згідно якої головуючий керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками цивільного процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

В подальшому посилаючись на ч.ч. 1, 2 ст. 15, п. 5, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження", п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" № 6 від 07.02.2014р., ст. 1 ЦПК України, положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів", представник скаржника Стефурак Є.С. стверджує, що суддя Сокол Ф.Г. порушив вимоги чинного законодавства щодо диспозитивності, об'єктивності та всебічності розгляду справи, своєю ухвалою змінив строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, трактував вимоги Закону України "Про виконавче провадження" не з точки зору Закону, а як суб'єктивна необґрунтована доводами сторін та доказами думка.

За таких обставин, як стверджує представник скаржника Стефурак Є.С., головуючий у справі № 474/830/16-ц суддя Сокол Ф.Г. не спрямував судовий розгляд на об'єктивне, обґрунтоване та законне вирішення спірних питань, що стало підставою для заявлення АТ "Ощадбанк", як сторони виконавчого провадження № 52856983 - стягувача апеляційної скарги на ухвалу Врадіївського районного суду Миколаївської області від 02.12.2016р. у справі № 474/830/16-ц, яка 15.12.2016р. за вих. № 16-07/1206 через Врадіївський районний суд Миколаївської області направлена до апеляційного суду Миколаївської області.

Підсумовуючи вищевикладене представник скаржника Стефурак Є.С., посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 4 ЦПК України, ст. 15 Кодексу суддівської етики та другий принцип Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених Резолюцією 2006/23 Економічної та соціальної Ради ООН від 27.07.2006р., зазначає, що з метою забезпечення довіри до судів у демократичному суспільстві, належного розгляду справи, недопущення сумніві про об'єктивність та неупередженість судді при розгляді справи та оскарження рішення суду лише з підстав порушення правил відводу заява про відвід підлягає задоволенню.

В судовому засіданні представник скаржника Гофман О.Є., підтримала заяву про відвід з підстав зазначених в останній.

ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив про відсутність підстав для відводу судді.

Начальник відділу ДВС Іванова В.М. в судове засідання не з'явився, проте 29.12.2016р. подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, питання щодо відводу вирішити на розсуд суду.

Державний виконавець Павленко А.В. в судовому засіданні зазначила про вирішення питання щодо відводу на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та розглянувши матеріали заяви про відвід головуючого судді, судом встановлено наступне.

Статтею 20 ЦПК України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Згідно ст. 24 ЦПК України, у разі заявлення відводу суд повинен вислухати особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у справі.

Заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Заявляючи відвід головуючому судді представник скаржника Стефурак Є.С. стверджує про винесення суддею Соколом Ф.Г. незаконного, необґрунтованого та необ'єктивного судового рішення у справі № 474/830/16-ц за скаргою ОСОБА_2 на рішення державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області Павленко А.В. про відкриття виконавчого провадження, яке було оскаржене в апеляційному порядку ПАТ "Державний ощадний банк України".

З викладеної позиції представника скаржника Стефурак Є.С. слідує, що остання констатує порушення суддею Соколом Ф.Г. вимог законодавства та його некомпетентність, як встановлений факт, хоча згідно даний наданих керівником апарату Врадіївського районного суду Миколаївської області № 04-30/1111/16 від 27.12.2016р., справа № 474/830/16-ц за апеляційною скаргою ПАТ "Державний ощадний банк України" направлена до апеляційного суду Миколаївської області супровідним листом № 3347/16 від 26.12.2016р., а станом на 29.12.2016р. ні представник скаржника Гофман Є.С., ні інші учасники судового розгляду не надали суду жодної інформації щодо результатів розгляду вказаної апеляційної скарги чи проходження суддею Соколом Ф.Г. кваліфікаційного оцінювання, за результатами якого компетентними органами поставлено під сумнів спроможність останнього здійснювати судочинство. Вказана інформація також відсутня у Врадіївського районного суду Миколаївської області.

При цьому слід відмітити, що констатуючи факт порушення суддею Соколом Ф.Г. вимог законодавства, представник скаржника Стефурак Є.С., посилається на ряд актів законодавства та Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" № 6 від 07.02.2014р., яка по своїй правовій природі носить рекомендаційний характер та не є нормативно-правовим актом обов'язковим до виконання.

Так, у відповідності до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтями 75, 85, 106 та 117 Конституції України визначено компетенцію Верховної Ради України щодо прийняття законів, та компетенцію Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади щодо прийняття нормативно-правових актів, при цьому Конституція України не надає органам правосуддя повноважень щодо прийняття нормативно-правових актів, як це передбачено для органів законодавчої та виконавчої влади, в частині регулювання правовідносин, які склалися в державі, а Конституція України (ст.ст. 124, 125, 127, 129, 131) лише уповноважує суди розглядати юридичні спори на підставі та у відповідність до вимог законодавства, а також уповноважує органи суддівського самоврядування на вирішення питань пов'язаних виключно з діяльністю суддів.

Відтак з вищевикладеного в сукупності вбачається, що заява представника скаржника Стефурак Є.С. в частині звинувачення судді Сокола Ф.Г. в порушенні вимог законодавства та відсутності належної компетентності, в тому числі щодо всебічності, об'єктивності і обґрунтованості розгляду справи № 474/830/16-ц є безпідставною та необґрунтованою, а базується виключно на її трактуванні норм чинного законодавства та суб'єктивній думці.

Крім того, суд вважає, що безпідставно звинувачуючи суддю Сокола Ф.Г. в порушені вимог законодавства та в некомпетентності під час розгляду справи № 474/830/16-ц, винесенні судового рішення не на підставі вимог закону і доказів, а на підставі своєї суб'єктивної думки, що як наслідок, може тягнути за собою звернення до Кваліфікаційної комісії суддів України та відповідних правоохоронних органів з певними скаргами та заявами щодо дій судді Сокола Ф.Г., представник скаржника Стефурак Є.С. зловживає наданим правом заявлення відводу судді, оскільки фактично штучно створює конфліктну ситуацію намагаючись дискредитувати суддю Сокола Ф.Г. в очах учасників судового розгляду та сторонніх спостерігачів, а сам факт звернення із заявою про відвід, в якій звинувачує суддю в протизаконних діях, використовує для підтвердження наявності упередженого ставлення судді при розгляді даної справи.

Із заяви представника скаржника Стефурак Є.С. також вбачається звинувачення судді Сокола Ф.Г. в порушенні правил заявлення самовідводу, а тому слід зазначити, що враховуючи положення ст.ст. 20 та 23 ЦПК України та принципи закріплені в Кодексі суддівської етики та Бангалорських принципах діяльності судді, суддя зобов'язаний заявити собі самовідвід якщо для цього є реальні підстави, при цьому згідно вимог вказаних актів та Закону України "Про судоустрій та статус суддів" та враховуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суддя не має права безпідставно усуватися від здійснення судочинства.

Зазначене вище слід також оцінювати з точки зору положень цивільного процесуального законодавства, зокрема вимог ст. 201 ЦПК України та реалізації права сторін спору на зупинення провадження у справі, яке кореспондується з обов'язком суду зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішенні іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. При чому, суд не позбавлений можливості, з метою всебічного і об'єктивного розгляду справи, у разі відсутності відповідних заяв, поставити перед учасниками судового розгляду на вирішення питання щодо необхідності зупинення провадження у справі.

В цьому аспекті також слід відмітити, що відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, враховуючи те, що дана справа безпосередньо пов'язана зі справою № № 474/830/16-ц, кінцеве рішення по якій має преюдиційне значення щодо вирішення вимог скарги ПАТ "Державний ощадний банк України" на дії державного виконавця, та наявність дієвого процесуального механізму забезпечення об'єктивного та неупередженого розгляду даної справи, в судді Сокола Ф.Г. не було реальних підстав для заявлення самовідводу.

В сукупності вищевикладеного слідує, що заява представника скаржника Стефурак Є.С. в цілому є безпідставною та необґрунтованою.

Однак враховуючи те, що довіра до суду є однією із ознак, які впливають як на якість судочинства так і на утвердження поваги громадян до закону і судової влади, а суддею Соколом Ф.Г. 02.12.2016р. винесено ухвалу у справі № 474/830/16-ц за скаргою ОСОБА_2 на рішення державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області Павленко А.В. про відкриття виконавчого провадження, яка на даний час оскаржується в апеляційному порядку, та яка по суті стала підставою для вчинення виконавчих дій, які, в свою чергу, оскаржуються в даній справі, з метою усунення будь-яких сумнівів в учасників судового розгляду та сторонніх спостерігачів щодо об'єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної справи, в тому числі щодо можливого суб'єктивного ставлення до скаржника враховуючи факт звинувачення, представником останнього, судді Сокола Ф.Г. в недостатній компетентності, порушення вимог законодавства, суб'єктивного розгляду справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 20, 24, 25, 209, 210 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву представника Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" Стефурак Є.С. про відвід головуючого у справі судді Сокола Федора Григорійовича - задовольнити.

Справу передати до канцелярії Врадіївського районного суду Миколаївської області для вирішення питання про її розгляд в іншому складі суду в порядку, визначеному ч. 3 ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.Г. Сокол