Справа № 697/843/16-ц
№ пров. 2/697/353/2016
14 вересня 2016 року
Канівський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді Льон О.М.
з участю секретаря с/з - ОСОБА_1
представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Каневі справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання добросовісним набувачем транспортного засобу,
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримають, просять позов задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові та просив його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, виходячи з наступного.
Згідно п.4 біржової угоди від 16.04.2010, продавець гарантує, що в момент підписання Угоди, транспортний засіб, який продається, нікому не продано, не подаровано, у спорі та під забороною (арештом) не перебуває.
Посилання представника позивача в позові на те, що станом на 16.04.2010, коли була укладена біржова угода купівлі-продажу, даний автомобіль не перебував в міжнародному розшуку, а також відсутність претензій громадянина ОСОБА_6 до викраденого автомобіля суд вважає безпідставними, поскільки вони не підтверджені належними доказами в суді.
Як вже зазначено судом, позивач просить визнати його добросовісним набувачем зазначеного автомобіля для захисту його права власності.
З огляду на фактичні обставини справи, встановлені в ході судового розгляду, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
Так, за змістом ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об'єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об'єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.ч. 9, 12 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.
З представлених суду матеріалів справи встановлено, що право власності позивача на автомобіль моделі BMW X5, номерний знак НОМЕР_1, 2007 року випуску на даний час тимчасово обмежено шляхом оголошення в розшук.
При цьому зняття таких обмежень відповідно до наведених вище норм права належить до компетенції слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду залежно від стадії кримінального провадження та в порядку визначеному КПК України, а у порядку цивільного судочинства може бути вирішено лише спір про право власності на вилучені речі.
В той же час, як зазначено позивачем на даний час його право власності ніким не оспорюється.
Враховуючи викладені вище обставини суд не вбачає з боку відповідача порушення прав позивача, як власника спірного автомобіля.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
За ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Крім того, відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Умови за яких у власника майна виникає право на його витребування від добросовісного набувача визначені ст. 388 ЦК України.
Згідно роз'яснень викладених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника (п. 25).
Під час розгляду позову про витребування майна відповідач згідно зі статтею 388 ЦК має право заперечити проти позову про витребування майна з його володіння шляхом подання доказів відплатного придбання ним цього майна в особи, яка не мала права його відчужувати, про що він не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому разі пред'явлення зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем не вимагається і, крім того, не є належним способом судового захисту (стаття 16 ЦК), оскільки добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна (п. 24).
Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).
При цьому неправильно обраний спосіб захисту права власності чи іншого речового права не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху, а в певних випадках за таких обставин може бути відмовлено в позові (п. 3).
Таким чином, оскільки на час розгляду справи між позивачем та відповідачем спір про право власності на автомобіль, який перебуває в розшуку, відсутній, а обраний позивачем спосіб захисту прав за фактичних обставин справи є неналежним, законні підстави для задоволення позову відсутні, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 321, 328, 388, 387, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання добросовісним набувачем транспортного засобу відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий О . М . Льон