Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.09.2016 р. 145/1733/15-ц 2/145/96/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слідянської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 01 вересня 1977 року помер ОСОБА_6, який до дня смерті проживав та був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок по вул. Ватутіна, 11 в с. Сліди Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_6 склав заповіт від 10 квітня 1972 року, посвідчений виконкомом Бушинської сільської ради депутатів трудящих Тиврівського району Вінницької області та зареєстрований в книзі запису нотаріальних дій за № 14, яким усе своє майно заповів йому. На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 в силу положень ст.549 ЦК України 1963р., вступивши до шести місяців з часу його смерті у володіння та управління і спадковим майном: проживав в належному йому житловому будинку, провів його ремонт, обробляв присадибну земельну ділянку.

Зазначені обставини відповідно до п.124 «Інструкції про порядок вчинення державними нотаріальними конторами Української РСР», затвердженої Наказом Міністерства юстиції УРСР № 45/5 від 31.10.1975 року, (чинної на час відкриття спадщини), і визнавалися такими, що свідчать про належне прийняття спадщини спадкоємцем.

В даний час він бажає переоформити спадкове майно на себе, однак отримати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в нотаріальній конторі не має можливості через відсутність юридичного документу на вище вказане нерухоме майно.

Разом з тим, вказаний житловий будинок входить до складу прийнятої ним спадщини з наступних підстав.

Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок, він разом з верандою був збудований в 1930 році, (копія технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» додається).

З виписки із погосподарської книги Слідянської сільської ради за 1960 -1977 роки, особовий рахунок № 1322, вбачається, що господарство, до складу якого входив і зазначений житловий будинок, відносилося до суспільної групи «колгоспний двір». Головою двору був померлий 01 вересня 1977 року ОСОБА_6, членом двору була його дружина ОСОБА_7, яка померла 15 грудня 1971 року.

Оскільки на момент своєї смерті 01 вересня 1977 року ОСОБА_6 був останнім членом колгоспного двору, то після його смерті відкрилася спадщина на майно цього двору, у тому числі і на житловий будинок.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно записів в погосподарській книзі № 4 за 1977 -1979 роки Слідянської сільської ради Тиврівського району Вінницької області житловий будинок по вул. Ватутіна, 11 в с.Сліди Тиврівського району Вінницької області рахується за померлим 01 вересня 1977 року ОСОБА_6.

Таким чином, житловий будинок входить до складу прийнятої ним спадщини.

Згідно технічного паспорта КП «ВООБТІ», житловий будинок по вул. Ватутіна, 11 в с. Сліди Тиврівського району Вінницької області позначено на плані літ. «А», його загальна площа становить 42,0 кв.м., житлова площа становить 32,4 кв.м., допоміжна площа становить 10,6 кв.м. Будинок складається з коридору 1 площею 5.3 кв.м., житлової кімнати 2, площею 12,8 кв.м., кухні 3, площею 5,3 кв.м., житлової кімнати 4, площею 19,6 кв.м. На земельній ділянці також розташована веранда «а», 1930 року забудови.

Житловий будинок під забороною не перебуває.

Оскільки отримати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальній конторі немає можливості, він вимушений звернутися до суду із даним позовом.

Просить визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на житловий будинок, позначений на плані КП «ВООБТІ» літерою «А» загальною площею 42,0 кв.м., житловою площею 32,4 кв.м., допоміжною площею 10,6 кв.м. (який складається з коридору 1 площею 5,3 кв.м., житлової кімнати 2, площею 12,8 кв.м., кухні З, площею 5,3 кв.м.. житлової кімнати 4, площею 19,6 кв.м.) 1930 року забудови, а також веранду «а», 1930 року забудови які розташовані по вул. Ватутіна,11 в с. Сліди Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер 01 вересня 1977року в с. Сліди Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача - голова Слідянської сільської ради ОСОБА_3, позов визнав та просить його задоволити.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4, та його представник ОСОБА_5 просять відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову, відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, що беруть участь у розгляді справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 120 ЦК (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ст. 563 ЦК України (в редакції 1963 року) в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалося та відкривалося після смерті останнього члена двору.

При цьому, відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.13 Постанови № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», з подальшими змінами, правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширювалася на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Судом встановлено, що 01 вересня 1977 року помер ОСОБА_6 (а.с.4), який до дня смерті проживав та був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок по вул. Ватутіна, 11 в с.Сліди Тиврівського району Вінницької області, що стверджується випискою із погосподарської книги Слідянської сільської ради за 1960-1977 рр., особовий рахунок 1322 (а.с.12), довідкою Слідянської сільської ради №246 від 07.09.2015 р. (а.с.13), відповідно до якої за ОСОБА_6 рахується будинок по вул. Ватутіна, 11 в с. Сліди Тиврівського району, довідкою Слідянської сільської ради №355 від 15.12.2015 р. (а.с.67), відповідно до якої за ОСОБА_6 рахуються будівлі : жилий будинок, 1918 року забудови, хлів, 1919 року забудови, а також земля, що знаходиться в особистому користуванні господарства 0,25 га.

10 квітня 1972 року ОСОБА_6 склав заповіт (а.с.5, 159), посвідчений виконкомом Бушинської сільської ради Тиврівського району Вінницької області та зареєстрований в книзі запису нотаріальних дій за № 14, яким усе своє майно заповів йому. Заповіт не змінено і не відмінено, що стверджується довідкою Бушинської сільської ради №32 від 26.04.2016 р. (а.с.158).

Позивач - спадкоємець в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, спадщину прийняв, вступивши до шести місяців з часу його смерті у володіння та управління і спадковим майном: проживав в належному йому житловому будинку, провів його ремонт, обробляв присадибну земельну ділянку, що стверджується довідкою Слідянської сільської ради №232 від 29.10.2016 р. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає, що стверджується довідкою Державного нотаріального архіву Вінницької області №1694 /01-18 від 23.11.2015 р. (а.с.39).

Заборона на спадкове майно відсутня (а.с.14).

Заявлена третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, вимога про застосування позовної давності не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Суд не бере до уваги твердження представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 про неприйняття ОСОБА_1 спадщини, оскільки позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 в силу положень ст.549 ЦК України 1963р., вступивши до шести місяців з часу його смерті у володіння та управління і спадковим майном,

Твердження третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 щодо існування іншого заповіту, який він бачив, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а навпаки спростовуються показаннями свідка ОСОБА_8, яка показала, що вона перебуває на посаді голови Бушинської сільської ради. Надала для огляду в судовому засіданні оригінали заповітів по сільській раді, зокрема заповіт ОСОБА_6, підтвердила, що інших заповітів ОСОБА_9 у сільській раді не реєстрували. Крім того, у Слідянській сільській раді інших заповітів у період з 1974 року по 1977 рік зареєстровано бути не могло, оскільки рішенням виконкому Вінницької обласної ради депутатів трудящих №17 від 17.01.1977 р. (а.с.109-110) утворено Слідянську сільську раду з центром в с.Сліди, вилучивши його з підпорядкування Бушинської сільської ради.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215, 267 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст.549 ЦК України 1963р., Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р.,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, позначений на плані КП «ВООБТІ» літерою «А» загальною площею 42,0 кв.м., житловою площею 32,4 кв.м., допоміжною площею 10,6 кв.м. (який складається з коридору 1 площею 5,3 кв.м., житлової кімнати 2, площею 12,8 кв.м., кухні 3 площею 5,3 кв.м., житлової кінчати 4, площею 19,6 кв.м.) 1930 року забудови, а також веранду «а», 1930 року забудови, які розташовані по вул. Ватутіна, 11 в с. Сліди Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер 01 вересня 1977 року в с.Сліди Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.