14.04.2016 Справа № 2/331/768/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Мінасова В.В., при секретарі Федорович Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, Карлівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про усунення перешкод у користування власності та розпорядженні майном шляхом зняття арешту та скасування заборони відчуження нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відділу Державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції Полтавської області про усунення перешкод у користування власності та розпорядженні майном шляхом зняття арешту та скасування заборони відчуження нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є рідною сестрою ОСОБА_3, яка померла 14.01.2015 року. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно: приватизована квартира АДРЕСА_1, яка відповідно до заповіту після смерті ОСОБА_3 повинна була за законом на праві власності перейти до позивача, при цьому, малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб, які відповідно до цивільного законодавства, могли б претендувати на обовязкову частку у спадковому майні немає.

Отже, позивач є єдиною спадкоємицею спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3

20.02.2014 року позивачем була подана до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 заява про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3

Відповідно до повідомлення Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 №79/02-14 від 19.12.2014 роки, за даними Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (витяг № 65481399 від 01.08.2014 року) на підставі постанови Карлівського ДВС Полтавської області від 21.04.2014 року № 02-07-1155 (реєстраційний номер обтяження в реєстрі 1705399) накладено арешт щодо всього майна (невизначене майно) ОСОБА_3

Згідно інформації, отриманої із Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (на даний час - Державний реєстр речових прав на нерухоме майно), позивачу стало відомо, що на квартиру на підставі постанови Державної виконавчої служби м. Карлівки від 21.04.2004 №02-07-1155 Карлівською державною нотаріальною конторою був накладений наступний арешт (реєстровий номер обтяження 1705399 від 22.02.2005) на все майно ОСОБА_3: Архівний номер 2151731LUBYANSK6; Архівна дата 12.06.2004 Дата виникнення 22.04.2004; Номер реєстру 81050-1032; Внутрішній номер F401082D27F527312424; Коментар: Кар 2004 6.

Згідно відомостей, зазначених Відділом ДВС Карлівського РУЮ Полтавської області листом №278/03-46 від 20.01.2015 року, неможливо надати додаткову інформацію щодо ідентифікації особи ОСОБА_3, у звязку з відсутністю на виконанні виконавчого провадження і відомостей у ЄДРВП щодо вищезазначеної особи.

Крім того, позивач зазначає, що Карлівським районним судом Полтавської області у 2002-2004 роках жодної цивільної та кримінальної справи відносно ОСОБА_3 не розглядалось.

Таким чином, Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 вимушена затримати видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом померлої ОСОБА_3 до зняття зазначеного вище арешту.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд, усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом зобовязання Відділ Державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції Полтавської області зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,та скасувати заборону відчуження нерухомого майна, накладену на підставі постанови Державної виконавчої служби м. Карлівки від 21.04.2004 №02-07-1155 Карлівською державною нотаріальною конторою (реєстровий номер обтяження 1705399 від 22.02.2005) на все майно ОСОБА_3: Архівний номер 2151731LUBYANSK6; архівна дата 12.06.2004; дата виникнення 22.04.2004; номер реєстру 81050-1032; внутрішній номер F401082D27F527312424; коментар: Кар 2004 6.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, але до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказах, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача відділу Державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції Полтавської області не зявився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що на сьогоднішній день у відділу ДВС відсутні на виконанні виконавчі провадження та будь-які відомості в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_3, тому ідентифікувати особу боржника, на майно якого на підставі постанови державної виконавчої служби м. Карлівки від 21.04.2004 року № 02-07-1155 Карлівською державною нотаріальною конторою було накладено арешт не можливо.

У судове засідання третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 не зявилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності на розсуд суду.

У судове засідання представник третьої особи - Карлівської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Полтавській області не зявився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, 14.01.2014 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 88, що додане до матеріалів справи (а.с.13).

Приватизована квартира АДРЕСА_3 на праві власності належала померлій ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом №985 про право власності на житло (а.с.14), технічним паспортом (а.с. 16-19).

28.10.2013 року ОСОБА_3 заповіла все належне їй майно, де б воно б не було та з чого б воно не складалось, і все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, в тому числі і приватизовану квартиру АДРЕСА_3, що належить їй на праві власності, своїй сестрі ОСОБА_1, що підтверджується заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в Спадковому реєстрі за №55216421, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №35548526 від 28.10.2013 року (а.с. 11-12).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за померлою ОСОБА_3, оскільки за даними Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (витяг № 65481399 від 01.08.2014 року) на підставі постанови Карлівського ДВС Полтавської області від 21.04.2014 року № 02-07-1155 (реєстраційний номер обтяження в реєстрі 1705399) накладено арешт щодо всього майна (невизначене майно) ОСОБА_3 (а.с. 15).

Проте, з заперечень, наданих відділом Державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції Полтавської області № 3022/03-46 від 13.04.2016 року вбачається, що у відділі ДВС відсутні на виконанні виконавчі провадження та будь-які відомості в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_3, крім того, з відповіді, наданої на запит суду № 2747/03-46 від 11.04.2016 року вбачається, що у відділі ДВС Карлівського на теперішній час не має відомостей на підставі якого виконавчого документа було накладено арешт на все майно, що належало ОСОБА_3

Інститут права власності в Україні регулюється приписами статті 41 Конституції України. У відповідності до ч. 1 даної статті, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 4 ст. 41 Конституції України встановлює принцип непорушності приватної власності.

Як слідує зі ст. 316 ЦК України, право власності являє собою право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб

За змістом ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким він розпоряджається на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом та у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод.

Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння (ст. 391 ЦК України).

У відповідності до пункту 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно з частиною 2 статті 41 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення публічного обтяження підлягають реєстрації протягом п'яти днів із дня його припинення. Обов'язок щодо здійснення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган або на уповноважену ним особу.

За приписами статті 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 5 статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувала.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що у разі скасування ні підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем зокрема шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження.

У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх предявлення до органі, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Порядок зняття арешту з майна передбачено статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, у суду є всі підстави вважати, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки існування архівного запису в Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна обмежує її законні права щодо вільного розпорядження квартирою та унеможливлює проведення державної реєстрації права власності на неї в порядку спадкування.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 15,16, 317, 328, 371 ЖК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована: 71100, АДРЕСА_4, ІПН НОМЕР_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом зобовязання Відділ Державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції Полтавської області (39500, Полтавська область, м. Карлівка, вул. Полтавський шлях, 54, ) зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та скасувати заборону відчуження нерухомого майна, накладену на підставі постанови Державної виконавчої служби м. Карлівки від 21.04.2004 №02-07-1155 Карлівською державною нотаріальною конторою (реєстровий номер обтяження 1705399 від 22.02.2005) на все майно ОСОБА_3:

-Архівний номер 2151731LUBYANSK6;

-Архівна дата 12.06.2004

-Дата виникнення 22.04.2004;

-Номер реєстру 81050-1032;

-Внутрішній номер F401082D27F527312424;

-Коментар: Кар 2004 6.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Мінасов