Провадження № 2-4500/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Кучерини Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
09.06.2016 позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції, в якому просить:
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на свою користь 210 442, 69 грн. матеріальної шкоди завданої в наслідок ДТП;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на свою користь 7 540, 00 витрат на правову допомогу.
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на свою користь 2 160, 00 грн. судових витрат на проведення експертизи
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на свою користь 2 104, 00 грн. судового збору за подачу позовної заяви.
Крім того вказує, що вона під час формування доказової бази по справі понесла витрати на складення звіту з визначення вартості матеріального збитку в сумі 1 500, 00 грн., а також для підтвердження факту вини винуватця ДТП понесено витрати на отримання копії відеозапису ДТП з камери №177 відеоспостереження за адресою: Печерський міст, вул. Бастіонна, вул. Кіквідзе за 03.02.2016 та за перегляд відео ДТП з камери №177 відеоспостереження за адресою: Печерський міст, вул. Бастіонна, вул. Кіквідзе за 03.02.2016 в розмірі 300, 00 грн. та 360, 00 грн. відповідно. Зазначені витрати вона відносить до витрат пов'язаних з розглядом справи та вважає, що вони підлягають компенсації за рахунок відповідача.
Також зазначає, що вимушена була звернутися за правовою допомогою для представництва інтересів в суді та для складання відповідних процесуальних документів, у зв'язку з чим 12.05.2016 року між нею та адвокатом Балакіним В.В. укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до акту здачі-приймання наданої правової допомоги від 06.06.2016 її було надано правову допомогу на загальну суму 7 540, 00 грн.
В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через свого представника подала заяву, у якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд до відома не поставив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. Про час та місце розгляду справи Департамент патрульної поліції повідомлений належним чином.
Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справі повідомлені належним чином.
З урахуванням зазначених обставин, суд у відповідності до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України знаходить можливим провести заочний розгляд справи у відсутності представника відповідача, позивача, її представника та третіх осіб.
Вивчивши матеріали справи і оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджується, що автомобіль марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_5, належить на праві власності позивачу ОСОБА_3
В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_5, були заподіяні механічні пошкодження, обсяг, характер і локалізація яких зафіксовані в протоколі огляду транспортного засобу від 15.02.2016, складеному оцінювачем ОСОБА_7, не довіряти якому у суду підстав немає.
Проаналізувавши і оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стали винні дії водія ОСОБА_6, який, в порушення пункту 8.7.3 (з) Правил дорожнього руху України, здійснив рух наліво на вимкнений сигнал додаткової секції, у напрямку вказаної йому стрілкою, при зеленому сигналі світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем позивача.
Згідно звіту від 22.02.2016 №74-2016, складеного оцінювачем ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія» ОСОБА_7, розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_5, внаслідок ДТП складає 260 442, 69 грн.
14.04.2016 року ОСОБА_5 звернувся до відповідача із заявою про відшкодування шкоди.
Листом від 25.04.2016 № 41/ш-1405 відповідач відмовив заявнику з посиланням на те, що у Департаменті патрульної поліції наразі відсутні видатки на відшкодування завданої матеріальної шкоди.
За загальним правилом визначеним ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.
Таким чином, враховуючи що в результаті протиправних дій ОСОБА_6 під час виконання ним службових обов'язків, які полягали у порушенні правил дорожнього руху, що потягнули за собою зіткнення транспортних засобів та їх механічне ушкодження, позивачу завдана шкода у розмірі 260 442, 69 грн., яка в повній мірі не покривається страховим відшкодуванням, суд вважає вимоги позивача про стягнення з Департаменту патрульної поліції майнової шкоди у розмірі 210 442, 69 грн. законними та обґрунтованими, у зв'язку з цим приходить до висновку про їх задоволення.
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно ч.ч. 1 та 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Як видно з позовної заяви, позивачем заявлені до стягнення такі витрати:
1) 2 104, 00 грн. судового збору за подачу позовної заяви;
2) витрати на складення звіту з визначення вартості матеріального збитку в сумі 1 500, 00 грн.;
3) витрати на отримання копії відеозапису ДТП та за перегляд відео ДТП - в розмірі 300, 00 грн. та 360, 00 грн.;
4) 7 540, 00 витрат на правову допомогу.
Так як позивачем фактично сплачено 2 104, 00 грн. судового збору і суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення майнової шкоди, зазначені судові витрати належить стягнути з відповідача на користь позивача.
Відповідно до рахунку фактури від 10.02.2016 №74-2016 та квитанції від 11.02.2016 №0.0.502908370.1 за складення звіту з визначення вартості матеріального збитку позивачем сплачено 1 500, 00 грн.
Отже, дані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача з тих же підстав.
Витрати на отримання копії відеозапису ДТП та за перегляд відео ДТП в розмірі 300, 00 грн. та 360, 00 грн. не є судовими витратами у розумінні ч. 3 ст. 79 ЦПК України. Тому вимоги позивача про їх стягнення з відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України є безпідставними.
Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
З матеріалів справи вбачається, що 12.05.2016 року між позивачем та адвокатом Балакіним В.В. укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до вказаного договору позивач сплатила 7 540, 00 грн., що підтверджується квитанцією №0001 до прибуткового касового ордеру від 06.06.2016.
Згідно акту здачі-приймання наданої правової допомоги від 06.06.2016 адвокатом надано позивачу наступні послуги: 1) первинна консультація клієнта щодо перспектив справи та аналіз зібраних документів на достатність підготовки та подачі позовної заяви, тривалість 3 год., вартість 1 740, 00 грн.; 2) написання позовної заяви, тривалість 4 год., вартість 2 320, 00 грн.; 3) подача позовної заяви до Солом'янського районного суду м. Києва, тривалість 2,00 год., вартість 1 160, 00 грн.; 4) участь у судовому засіданні по справі, тривалість 3 год., вартість 1 740, 00 грн.; 5) отримання копії рішення по справі, тривалість 1 год., вартість 580, 00 грн.
На переконання суду розмір витрат на правову допомогу є необґрунтованим у зв'язку з наступним.
Так, зазначені в акті здачі-приймання наданої правової допомоги від 06.06.2016 послуги 3) та 5) жодним чином не пов'язані з наданням власне правової допомоги, а тому не можуть бути віднесені до судових витрат.
Зазначена в акті здачі-приймання наданої правової допомоги від 06.06.2016 послуга 4) не надавалась, оскільки в даній справі призначено всього одне засідання, яке проведене судом без участі сторін, їх представників та третіх осіб.
Вартість послуг, 1) та 2) зазначених в акті здачі-приймання наданої правової допомоги від 06.06.2016, є явно неспіврозмірною обсягу та складності таких дій, а також рівню складності даної справи.
За таких обставин суд, враховуючи вищезазначене, виходячи із засад розумності та справедливості, знаходить можливим стягнути з відповідача на користь відповідача у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу 2 000, 00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1172, 1194 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 61, 88, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд,
Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 210 442, 69 грн.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_3 судові витрати: судовий збір в розмірі 2 104, 00 грн., витрати на складення звіту з визначення вартості матеріального збитку в сумі 1 500, 00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2 000, 00 грн.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: