Справа № 303/5558/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 квітня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.О.,

суддів - Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю.,

секретарі - Рогач О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі представника ОСОБА_1 на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 04 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність,

В С Т А Н О В И Л А:

28 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі -ПАТ «Дельта Банк») пред'явило до ОСОБА_2 позов про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність (а.с.1-5).

Позивач зазначав, що 15.12.2006 року між АКБ «TAC - Комерцбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0602/1206/71-011, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 35 000 доларів США, з розрахунку 15% річних, строком по 13.12.2021 року. З метою забезпечення виконання грошового зобов'язання за вказаним кредитним договором,15.12.2006 року ОСОБА_2 передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок №27, який знаходиться в м. Мукачево, вул. Мінська. Однак, відповідач ОСОБА_2 всупереч Закону та умовам договору своїх зобов'язань перед позивачем не виконує, внаслідок чого станом на 28.07.2015 року у відповідача наявна заборгованість в сумі 629 077,62 грн., з яких: 556 304,09 грн. - тіло кредиту, 72 773,53 грн. - відсотки за користування кредитом.

25.05.2012 року між АТ «Сведбанк» і ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами в тому числі за кредитом відповідача ОСОБА_2

У зв'язку з цим позивач просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 в сумі 629 077,62 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: будинок АДРЕСА_1 загальною площею 59,60 кв.м, житловою площею 33,70 кв.м. і належить Іпотедокавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О.В. 15.06.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №4829, шляхом визнання права власності на нього за ПАТ «Дельта Банк» та стягнути з відповідача судові витрати.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04.11.2015 року у задоволені позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про погашення заборгованості в сумі 629 077,62 грн., з яких тіло кредиту - 556 304,09 грн., відсотки - 72 773,53 грн., за кредитним договором №0602/1206/71-011 від 15.12.2006 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки ОСОБА_2, а саме, на будинок АДРЕСА_1 загальною площею 59,60 кв.м., житловою площею 33,70 кв.м., який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О.В. 15.06.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №4829, шляхом визнання права власності на нього за ПАТ "Дельта Банк"- відмовлено.

Не погодившись з вказаним заочним рішенням ПАТ «Дельта Банк» подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду є необгрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом передачі у власність ПАТ «Дельта Банк» задоволити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, що не перешкоджає суду на підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України розглянути справу в їх відсутності.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до кредитного договору №0602/1206/71-011 від 15.12.2006 року укладеного між АКБ «TAC Комерцбанк», який змінив своє найменування на АТ «Сведбанк» і ОСОБА_2, останній отримав кредит у розмірі 35 000 доларів США, з сплатою 15% річних, строком до 13.12.2021 року (а.с. 6-11).

З метою забезпечення виконання взятого за кредитним договором зобов'язання, 15.12.2006 року між АКБ «TAC Комерцбанк», який змінив своє найменування на АТ «Сведбанк» і ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір №0602/1206/71-011-Z-1, відповідно до якого останній передав в іпотеку належне йому майно - АДРЕСА_1 (а.с. 12, 13).

Відповідно до укладеної між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 Додаткової угоди №1 від 11.01.2008 року, сторони домовилися про внесення змін у п. 1 договору іпотеки №0602/1206/71-011-Z-1 від 15.12.2006 року, а саме п.1 викладено в такій редакції: «п.1. Цим Договором забезпечується належне виконання Іпотекодавцем вимог Іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з Кредитного договору №№0602/1206/71-011 від 15.12.2006 року, укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, а також всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов (надалі - «Кредитний договір») у тому числі щодо: - повернення Іпотекодавцем Іпотекодержателю кредиту в сумі 35000,00 доларів США в строк до 13.12.2021 року включно; -сплати Іпотекодавцем процентів за користування кредитом у порядку та строки, визначені Кредитним договором в розмірі 13% річних; - виконання Іпотекодавцем інших зобов'язань, передбачених Кредитним договором в повному обсязі, на умовах і в строки визначені в Кредитному договорі (у тому числі при зміні строків виконання зобов'язань); а також іпотекою забезпечується відшкодування Іпотекодавцем будь-яких витрат та збитків Іпотекодержателя, пов'язаних з неналежним виконанням Іпотекодавцем умов Кредитного договору та/або цього Договору (у тому числі сплати пені, штрафів, відшкодування збитків), а також витрат Іпотекодержателя, пов'язаних із зверненням стягнення на Предмет іпотеки за цим Договором, у тому числі витрат на утримання і збереження такого Предмета іпотеки» (а.с. 14).

25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» і ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого позивач отримав право вимоги за кредитним договором №0602/1206/71-011 від 15.12.2006 року та за іпотечним договором №0602/1206/71-011-Z-1 від 15.12.2006 року у обсязі та на умовах, що існували у ПАТ «Сведбанк» (а.с. 17-21).

Також судом встановлено, що місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2, але заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 21.09.2015 року (справа №2/303/2700/15, 303/4860/15-ц) за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно шляхом визнання права власності позов задоволено та було визнано право власності за ПАТ «Дельта Банк» на вищезазначене нерухоме майно.

Частиною 1 статті 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст. ст. 3 і 4 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ст. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 ЗУ «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за спожитими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (п.2 ч. 1 ст.263 ЦК України).

Таким чином, установлений вказаним Законом мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

В той же час з матеріалів справи вбачається, що постановою Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с.23-24).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 р. № 51 запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особу Фонду ОСОБА_4, який приступив до виконання обов'язків з 03 березня 2015 року відповідно до розділу V11 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб » та Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2 (а.с. 25)

Отже на час розгляду справи ПАТ «Дельта Банк » припинив своє існування, тобто судом першої інстанції прийнято рішення відносно неіснуючої юридичної особи.

Однак наявність цього рішення не позбавляє права належного позивача звернутися з позовними вимогами, що витікають з кредитних правовідносин кредитного договору № 0602/1206/71-011 від 15.10.2007 року до ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ПАТ «Дельта Банк » повинен був представляти Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який не залучений до справи. За таких обставин позивачу слід відмовити у позові з цих підстав.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України неправильне застосування судом норм процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 304, п.3 ч.1 ст.307,309, 316, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», від імені якого діє представник ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 04 листопада 2015 року скасувати, відмовивши позивачу у позові з підстав, зазначених в мотивувальній частині даного рішення.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: