Справа № 308/3426/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 24 серпня 2002 року між ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 укладено шлюб. За час шлюбу у сторін народилися двоє синів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося. Постійні сварки та суперечки створили умови, за яких шлюб фактично розпався. Починаючи з грудня 2014 року позивач з відповідачем проживаємо окремо один від одного, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство, укладений між ними шлюб існує тільки формально. ОСОБА_6 та повага між ними відсутня, примирення між ними неможливе, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На даний момент позивач проживає окремо від дружини в Угорщині, поновлювати шлюбні стосунки з останньою не бажає, а тому призначення строку для примирення вважає недоцільним.

На підставі вищенаведеного, позивач просить розірвати шлюб, укладений 24 серпня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №485.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1 від 24.08.2002 р., зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області в книзі реєстрації актів про одруження за актовим записом № 485 встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 19.02.2007 р., виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №216, народився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого записано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 27.09.2011 р., виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №1171, народився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого записано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально.

У відповідності до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 57-59, 62, ч. 4, ст. 174, 209, 213, 215-218, ЦПК України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24, ст.ст. 110, 112 СК України, суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області в книзі реєстрації актів про одруження за актовим записом № 485 від 24.08.2002 р. - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.