Справа № 548/1929/16-ц
Провадження №2/548/1023/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2016 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О.В.,

за участю секретаря Вовк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона ОСОБА_1, є рідною сестрою ОСОБА_3, яка померла 21 жовтня 2002 року в с. Мусіївка Хорольського району Полтавської області, що підтверджується актовим записом про її смерть № 26 від 21.10.2002 року по ОСОБА_2 сільській раді Хорольського району Полтавської області .

З довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області за № 798 від 09.11.2016 року слідує, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживала і була зареєстрована до дня своєї смерті 21.10.2002 року в с. Мусіївка Хорольського району Полтавської області. На день її смерті з нею ніхто не проживав і не був зареєстрований. Заповіт в ОСОБА_2 сільській раді не посвідчувала.

Після смерті 21 жовтня 2002 року ОСОБА_3 відкрилась спадщина на її спадкове майно та майнові права, зокрема на право на земельну частку (пай) в розмірі 3,33 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області, що належало їй на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ № 0071303.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Враховуючи викладене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 року).

Статтею 530 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визначено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Позивачка ОСОБА_1 , є спадкоємцем другої черги за законом померлої 23 травня 2002 року сестри ОСОБА_3.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але в позовній заяві до суду просила провести розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином були повідомлені про дату й час розгляду справи, але надали суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши позиції сторін у справі, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до повідомлення державного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу за № 1994/01-16 від 02.12.2016 року слідує, що для спадкування за законом майна померлої 21.10.2002 року ОСОБА_3, останнім місцем проживання якої було: с. Мусіївка Хорольського району Полтавської області та яка, за її твердженням доводиться позивачці рідною сестрою, необхідно надати документи у підтвердження факту родинних звязків між спадкодавцем та спадкоємцем.

Оскільки позивачкою не надано доказів, які б підтверджували, що вона ОСОБА_1 , є рідною сестрою спадкодавця ОСОБА_3, неможливо встановити їхні родинні відносини, а тому позивачці розяснено право звернутись до суду з відповідною заявою про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Якщо вбачається спір про право, то розгляд справи проводиться в позовному порядку.

Встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 в судовому порядку надає позивачці можливість реалізувати право на її спадщину.

Документи, які б підтверджували народження позивачки та народження її сестри ОСОБА_3, не збереглись, однак, факт родинних відносин між ними доводиться довідкою ОСОБА_2 сільської ради від 09.11.2016 року та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які проживають на території ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області.

Після смерті сестри ОСОБА_3, позивачка здійснила її поховання, відбула поминки, встановила хрест на могилі, всі речі та документи, що належали їй залишились у неї на згадку, тобто у передбачений законом 6-місячний термін відповідно до вимог ст.ст. 548-549 ЦК України (в редакції 18.07.1963 року, який діяв на час відкриття спадщини) позивачка ОСОБА_1 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується письмовими поясненнями свідків. На даний час здійснює догляд за могилою сестри.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Оскільки, позивачка ОСОБА_1 , вчинила фактичні дії, направлені на прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_3 , необхідно встановити у судовому порядку факт прийняття її спадщини.

З повідомлення державного нотаріуса за № 841/01-16 від 07.06.2016 року також слідує, що позивачкою пропущений шестимісячний строк, встановлений ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 року) для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , а тому позивачці розяснено право звернутись до суду з відповідною заявою про встановлення факту прийняття спадщини.

Крім того, у звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу на спадкове майно, тобто Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ № 0071303, який знаходиться в архіві відділу Держгеокадакстру у Хорольському районі, оскільки не виданий у звязку зі смертю власника, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на неї, а тому їй розяснено право на вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

З довідки відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області від 22.11.2016 року № 2-1625-99.3-865/2-16 слідує, що ОСОБА_3 дійсно належав Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ № 0071303 на території ОСОБА_2 сільської ради та не виданий у звязку зі смертю власника і знаходиться в архіві відділу.

Станом на 01.01.2013 року деравний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ № 0071303 на ОСОБА_3 по ОСОБА_2 сільській раді не видавався.

Згідно розпорядження голови Хорольської РДА № 18 від 20.01.2009 року розмір земельної частки (паю) в межах розпайованих земель КСП «Росія» по ОСОБА_2 сільській раді становить 2, 49 га.

Вартість земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту індексації 4,7964, та коефіцієнту -1,756 на ріллю (Постанова КМУ № 1185 від 31.10.2011 року) становить 95 738, 90 грн.

Встановлення в судовому порядку за правилами позовного провадження факту прийняття позивачкою спадщини, надає їй можливість реалізувати право на спадщину померлої 21.10.2002 року ОСОБА_3

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року розяснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входять усі права та обов'язки на вищезазначену земельну частку (пай). Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після її смерті, який фактично прийняв спадщину, але не має оригіналу правовстановлюючого документу, саме тому питання визнання права власності в порядку спадкування за законом вирішується в судовому порядку, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування за даних обставин не існує.

Згідно ст. 526 ЦК Української РСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 555 ЦК Української РСР, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

Відповідно до ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги, що спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини в порядку, передбаченому ст. 1277 Цивільного кодексу України, а також може перейти у власність територіальної громади, в даному випадку ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 60, 61, 88, 174, 213-215, 218, 256 ЦПК України, керуючись ст. ст. 328, 392, 1222, 1261, 1268, 1277 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1, є рідною сестрою померлої 21 жовтня 2002 року у с.Мусіївка Хорольського району Полтавської області ОСОБА_6.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщини померлої 21 жовтня 2002 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом майна померлої 21 жовтня 2002 року ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) площею 2,49 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ № 0071303.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: