Справа № 760/4166/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2016 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Коробенка С.В.
при секретарі Семененко А.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
В С Т А Н О В И В :
В березні 2016 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя, придбаного під час шлюбу з ОСОБА_2 , зокрема:
-автомобіля марки ВАЗ 217030, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , оцінений Позивачем в 85000 грн;
- автомобіль марки Chevrolet Aveo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , оцінений Позивачем в 86000 грн.
Позивач просить в порядку поділу майна визнати за нею право приватної власності на автомобіль Chevrolet Aveo, а Відповідачу залишити автомобіль ВАЗ 217030.
У судовому засіданні Позивач та її представник позов підтримали, просили суд його задовольнити.
Відповідач та його представники в судовому засіданні проти позову заперечували, обгрунтовуючи свою позицію наступним. Сторона Відповідача зазначає, що автомобіль Chevrolet Aveo був придбаний в основному за рахунок його особистих коштів, отриманих від продажу за 33600 гривень його власного, придбаного до шлюбу, автомобіля ВАЗ 21099.
Що стосується автомобіля ВАЗ 217030, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , то він був придбаний за кошти його батька ОСОБА_4 , який постійно проживає в Російській Федерації, і там має постійний значний заробіток. Зазначений автомобіль, як вказує Відповідач, був придбаний саме для батька, щоб той користувався ним під своїх візитів в Україну; ані Позивач, ані Відповідач ніколи вказаним автомобілем не користувались, місце зберігання автомобіля жодним чином не пов`язане з місцем проживання Сторін. ОСОБА_2 звернув увагу суду, що ані Позивач, ані Відповідач ніколи не заробляли достатніх коштів для придбання навіть одного автомобіля, що підтверджується відповідними доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 20.04.2007 між Сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 . (а.с. 4)
Судом встановлено, що під час перебування Сторін у шлюбу на ім`я ОСОБА_2 було зареєстровано придбані транспортні засоби:
-автомобіля марки ВАЗ 217030, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
-автомобіль марки Chevrolet Aveo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (2004 р.), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.
Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями:
1) час набуття майна;
2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).
У зв`язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.
Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.
Безспірно встановлено, що автомобіль ВАЗ 217030, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був придбаний під час перебування Сторін у шлюбі 03 липня 2008 року. З наявних у справі документів вбачається, що в період придбання зазначеного автомобіля Сторони навчались в Академії муніципального управління, сплачували за навчання за рахунок власних коштів, стипендії не отримували. (а.с. 36)
Згідно з довідкою про доходи від 03.08.2016 №272 (а.с.45) ОСОБА_2 з січня 2006 року працював на посаді старшого техніка начальника групи Військової частини НОМЕР_4 і за період з січня 2006 року по грудень 2008 року отримав заробітну плату в сукупному розмірі 59693,08 гривень.
Даних про місце роботи та розмір доходів ОСОБА_3 . Позивачем не надано.
Таким чином, посилання Відповідача на відсутність фінансової можливості у Сторін придбати новий автомобіль ВАЗ 217030 в липні 2008 року підтверджується матеріалами справи.
Крім того, суд звертає увагу на наступні обставини, які у своїй сукупності також свідчать про те, що зазначений автомобіль був придбаний не за спільні кошти подружжя і не для використання в інтересах сім`ї:
-заява ОСОБА_4 (батька Відповідача) про те, що автомобіль ВАЗ 217030 був придбаний за його кошти, які були надані ним своєму сину;
-довідка №8037 від 16.06.2016 Фонду соціального страхування Російської Федерації, якою підтверджується наявність у ОСОБА_4 заробітку достатнього, для придбання автомобіля ВАЗ 217030;
-довіреність від 04 липня 2008 року, тобто видана на наступний день після придбання зазначеного автомобіля від імені Відповідача на ім`я батька ОСОБА_4 , якою останній був уповноважений на здійснення усіх прав власника автомобіля (володіння, користування та розпорядження);
-аналогічна довіреність від 10 серпня 2010 року;
-наявність у володінні подружжя на момент придбання ВАЗ 217030 іншого автомобіля - належного Відповідачу на праві приватної власності ВАЗ 21099.
З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання автомобіля ВАЗ 217030 спільною сумісною власністю подружжя.
Що стосується автомобіля Chevrolet Aveo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , то в даному в даному випадку заперечення Відповідача щодо придбання автомобіля лише за рахунок особистих коштів належними доказами не підтверджуються. Посилання ОСОБА_2 на використання для придбання автомобіля коштів, отриманих від продажу належного йому на праві приватної власності автомобіля ВАЗ 21099 спростовується змістом договору (біржової угоди) від 23 грудня 2008 року, згідно з якою автомобіль був проданий Відповідачем за 10 гривень. Будь-яких доказів, які б свідчили про іншу ціну продажу автомобіля, Відповідачем не надано. Крім того, Відповідачем не надано суду доказів у підтвердження наявності у нього інших джерел особистих коштів, які б заперечували перебування автомобіля саме у спільній власності подружжя.
Відповідно до статті 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Стаття 70 Кодексу встановлює, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно зі ст.71 Сімейного кодексу України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Відтак, враховуючи, що частки подружжя у спільній власності є рівними, суд приходить до єдино можливого порядку поділу майна в даному випадку шляхом визнання за сторонами по 1/2 частці у праві власності на автомобіль марки Chevrolet Aveo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Так, враховуючи часткове задоволення позову, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь Позивача судовий збір в розмірі 430 гривень.
Керуючись ст.60, 62, 69-70 СК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_5 :
-1/2 частку у праві власності на автомобіль марки Chevrolet Aveo TC58U, 2008 року виробництва, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузову: НОМЕР_5 .
У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 :
-1/2 частку у праві власності на автомобіль марки Chevrolet Aveo TC58U, 2008 року виробництва, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузову: НОМЕР_5 .
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 430 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: