Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2016 Справа №607/529/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», в якому, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності у розмірі 6 445 грн. 50 коп., 565 грн. 72 коп. доходу за час тимчасової непрацездатності та 350 грн. 60 коп. завданої їй моральної шкоди.

В обгрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 28.01.2015 року близько 07 год. 25 хв. по вул. Руській в м. Тернополі водій ОСОБА_2, рухаючись автомобілем «Деу Ланос» д.р.н. ВО3483ВС, допустив наїзд на неї - пішохода ОСОБА_1 Внаслідок ДТП їй спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів тіл обох (велико- і малогомілкових) кісток правої гомілки у верхній третині і лівої лобкової кістки та саден правої половини чола і ділянки лівого колінного суглоба, які відносяться до середнього ступеня тяжкості. Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.06.2015 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Деу Ланос» д.р.н. ВО3483ВС - ОСОБА_2, згідно з Полісом № АС/4944074 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна». 03.11.2015 року ОСОБА_1 було подано повідомлення і заяву про виплату страхового відшкодування в ПрАТ «СК «Провідна» та додано документи, що підтверджують ці витрати. Однак, відповідачем лише частково виплачено страхове відшкодування у розмірі 14 616 грн. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 заподіяно майнову шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок спричинених при ДТП тілесних ушкодженнях їй встановлено третю групу інвалідності та втрачено працездатність. У звязку з цим, вважає, що вона має право на відшкодування заробітку, втраченого нею внаслідок втрати працездатності. Тому, із врахуванням проведеної судово-медичної експертизи, позивачка просить стягнути з відповідача в її користь шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності у розмірі 6 445,5 грн. Крім того, у період з 21.06.2016 року по 07.07.2016 року, тобто за час її перебування на стаціонарному лікуванні в Тернопільській комунальній міській лікарні швидкої допомоги, ОСОБА_1 була проведена операція по видаленню металевих фіксаторів (22.06.2016 року). У звязку з цим, за час тимчасової непрацездатності, що вбачається із наданих нею листків непрацездатності, їй виплачено лише 60 % розміру допомоги заробітної плати. Відповідно, їй підлягає доплата в розмірі 40 %, яка становитиме 565, 72 грн. (83, 2 грн. денна допомога, тобто 100 % х 0, 4 % х 17 днів), а також завдана їй моральна шкода, яка становить 350,6 грн. (6445, 5 грн. + 565,72 грн. х 0,05 %)).

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, однак подали суду заяви з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд їх задовольнити.

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в судове засідання не зявився, подав суду письмові заперечення згідно яких позовних вимог не визнають посилаючись на те, що між ОСОБА_4 та ПрАТ «СК «Провідна», укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4944074. Забезпеченим транспортним засобом згідно вказаного Полісу є автомобіль НОМЕР_1. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на умовах визначених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.04 p. № 1961-IV. На відміну від особи, яка скоїла дорожньо-транспортну пригоду та є відповідальною за її наслідки, обовязок виплата страхового відшкодування виникає у ПрАТ «СК «Провідна» на підставі договірних зобовязань, а не із зобовязання, яке виникає внаслідок заподіяння шкоди. Відповідальність страховика обмежена положеннями закону у сфері страхування Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і даний закон є спеціальним. Відповідно до п. 26.2 ст. 26 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: …у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Отже спеціальним законом встановлено, що всі виплати проводяться з розрахунку мінімальної заробітної плати встановленої законом на дату настання страхового випадку тобто 28.01.2015 року. (1 218,00 грн.). На підставі заяви про виплату страхового відшкодування у звязку ушкодженням здоровя позивачу сплачено відшкодування у розмірі 37 011,54 гри. з яких: 17 717,29 грн. - шкода, повязана з лікуванням; 14 616,00 грн. - шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності; 2 915,80 грн. - шкода, повязана із тимчасовою втратою працездатності; 1 762,45 грн. - моральна шкода (5% від 35 249,09 грн. = 17 717,29 + 14 616,00 +2 915,80). 11.10.2016 р. позивач звернулась із заявою про доплату страхового відшкодування зокрема за шкоду повязану із тимчасовою втратою працездатності. Згідно лікарняних листів в термін коли ОСОБА_1 була тимчасово непрацездатною, нею був отриманний дохід в розмірі 1 198,00 грн. Тобто дохід отриманий ОСОБА_1, коли вона була тимчасово непрацездатною перевищує можливий розмір відшкодування. Таким чином, у ОСОБА_1 не було недоотримання доходу у звязку з тимчасовою втратою працездатності. У ПрАТ «СК «Провідна» відсутні правові підстави щодо здійснення ОСОБА_1 відшкодування у звязку з тимчасовою втратою працездатності. На зазначених вище підставах відповідач вважає вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Провідна» необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

28 січня 2015 року о 07 год. 25 хв., водій ОСОБА_2 керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_2, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5 ч. 1, 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, які зобовязували його не створювати своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил, ОСОБА_2 не забезпечив безпеку дорожнього руху та шляхом несвоєчасного застосування гальмування позбавив себе технічної можливості зупинити керований ним автомобіль «ДЕУ Ланос» перед нерегульованим пішохідним переходом, та виїхавши на нього скоїв наїзд передньою правою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_1

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів тіл обох (велико- і малогомілкових) кісток правої гомілки у верхній третині і лівої лобкової кістки та саден правої половини чола і ділянки лівого колінного суглоба, які відповідно до висновку експерта № 355 від 01.04.2015 року, згідно з п. п. 2.2.1 (в) і 2.2.2 цих Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995), відносяться до середньої тяжкості.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2015 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік без позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до ст 75 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 01 (один) рік іспитового строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1, згідно з Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4944074, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна».

Згідно Довідки МСЕК серії АВ №0507708 від 24.09.2015 року, ОСОБА_1, внаслідок загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату внаслідок ДТП, встановлена третя група інвалідності на строк до 01.10.2016 р.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Як визначено у ч.1 ст. 1195 ЦК України, особа, яка завдала шкоди каліцтвом зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати працездатності.

Відповідно до ч.1 ст. 1197 ЦК України, розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоровя заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоровя, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

Відповідно до п. 26.2 ст. 26 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: …у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

У відповідності до ст. 25 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. ... для працюючої особи - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.

Згідно Висновку експерта №055 від 26.09.2016 р., внаслідок проведення судово-медичної експертизи, встановлено, що ОСОБА_1 при дорожньо-транспортній пригоді 28 січня 2015 року була заподіяна поєднана травма: правої гомілки із закритими переломами її кісток у верхній третині, що потребувало хірургічного лікування (відкрита репозиція МОС перелому великогомілкової кістки), та лівої половини тазу із переломами лобкової та сідничної кісток, за наслідками якої у виді "сповільнено консолідуючого перелому верхньої третини обох кісток правої гомілки з наявністю металевих фіксаторів", "розгинальної контрактури правого колінного суглобу з ФНС (функціональною недостатністю суглобу) II - III ст.", "вторинного лімфостазу правої нижньої кінцівки ХЛВН І ст.", медико-соціальна експертна комісія (МСЕК) встановила 24 вересня 2015 року ОСОБА_1 III (третю) групу інвалідності на строк до 01.10.2016 (акт № 114/3). Отже, між травмою, одержаною ОСОБА_1 у ДТП 28.01.2015, та її фізичним станом протягом періоду встановлення МСЕК ПІ групи інвалідності існує прямий причинно-наслідковий звязок. У гр. ОСОБА_1 на період встановлення їй ІІІ-ї групи інвалідності, згідно п.а ст.147 та п.а ст.173 «Таблиці відсотків стійкої втрати загальної працездатності внаслідок різних травм» (1986) загальна працездатність втрачена (або понижена) на 25%.

Згідно з довідкою про доходи № 16/2-81 від 16.03.2015 року, виданою Головним Управлінням статистики у Тернопільській області, ОСОБА_1, розмір її доходу становив: 1384, 23 грн. за листопад 2014 року, 1522, 22 грн. за грудень 2014 року, тобто за два місяці, що передували ДТП (відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100).

Середній розмір заробітної плати ОСОБА_1 за останні два місяці, що передували ушкодженню її здоровя складає:(1384, 23 грн. + 1522, 22 грн.) / 2 = 1453, 23 грн.

Середній розмір заробітної плати ОСОБА_1 за останні три місяці, що передували ушкодженню її здоров'я складає: (1546, 96 грн. + 1384, 23 грн. + 1522, 22 грн.) / 3 = 1484, 47 грн.

Оскільки вказана сума є меншою ніж п'ятикратний розмір мінімальної заробітної плати (ст. ст. 1195, 1197 ЦК України), розмір втраченого ОСОБА_1 заробітку обчислюється, виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. З 01.09.2015 року по 01.12.2015 року мінімальний розмір заробітної плати складає 1378 грн. (Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік»).

Таким чином, п'ятикратний розмір мінімальної заробітної плати складає 6890 грн. (1378 грн. х 5 = 6890 грн.).

У вересні 2015 року (з 24.09.2015) - втрачений заробіток у розрахунку за 5 робочих днів вересня 2015 року складає: 6090 / 22 (кількість робочих днів у вересні 2015 року) = 313, 2 грн. за 1 робочий день. Тоді, 313, 2 грн. х 5 (робочих днів у вересні) = 1566 грн.

Таким чином, 25 % від 1566 грн. становить 391, 5 грн. (1566 грн. х 0,25 = 391, 5 грн.)

З жовтня 2015 року по жовтень 2016 року втрачений заробіток складає: 25 % від 6 891 грн., що становить по 1 722, 5 грн. на місяць (6890 грн. х 0,25 = 1722, 5 грн.).

Всього за вказані місяці (з 01.10.2015 до 01.10.2016 року) - 20 670 грн.

Загальний розмір втраченого заробітку становить 21 061, 5 грн. (20 670 грн. + 391, 5 грн.).

Згідно наявного при матеріалах справи Платіжного доручення №049026 (№32012943) від 30 листопада 2015 року ПрАТ «СК «Провідна» виплатила ОСОБА_1 14 616 грн. шкоди, повязана із стійкою втратою працездатності.

Таким чином, розмір шкоди, повязаної із стійкою втратою працездатності, що підлягає додатковому стягненню із ПрАТ «СК «Провідна» становить 6445, 5 грн., тобто різниця між сплаченими коштами і реальною шкодою (21 061, 5 грн. - 14616 грн.).

Крім того, у період з 21.06.2016 року до 07.07.2016 року, за час перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в Тернопільській комунальній міській лікарні швидкої допомоги, їй була проведена операція по видаленню металевих фіксаторів (22.06.2016 року), що стверджується інформацією №1024 від 10.10.2016 р. Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги.

У звязку з цим, за час тимчасової непрацездатності, що вбачається із наданих ОСОБА_1 листків непрацездатності, їй виплачено лише 60 % розміру допомоги заробітної плати. Відповідно, позивачу підлягає доплата в розмірі 40 %, яка становитиме 565, 72 грн. доходу за час тимчасової непрацездатності (83, 2 грн. денна допомога, тобто 100 % х 0, 4 % х17 днів).

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв 'язку з ушкодженням здоров 'я, у зв 'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров 'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

У відповідності до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Статтею 26-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, -МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Таким чином, сума завданої ОСОБА_1 моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, становить (6 445,5 грн. + 565,72 грн.х 0,05%)=350,6 грн.

За таких обставин, вважаю, що позов підлягає до задоволення, а тому слід стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» в користь ОСОБА_1 шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності у розмірі 6 445 грн. 50 коп., 565 грн. 72 коп. доходу за час тимчасової непрацездатності та 350 грн. 60 коп. завданої їй моральної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 256 ЦПК України, ст.ст. 23, 979, 1166, 1167, 1188, 1194 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в користь ОСОБА_1 шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності у розмірі 6 445 (шість тисяч чотириста сорок пять) грн. 50 коп., 565 (пятсот шістдесят пять) грн. 72 коп. доходу за час тимчасової непрацездатності та 350 (триста пятдесят) грн. 60 коп. завданої їй моральної шкоди.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в користь держави 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_5