Справа № 495/6248/16-ц
19 вересня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово судді Боярського О.О.
при секретарі Рачицькій І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі - продажу та визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що 09 лютого 1998 р. між нею та відповідачем в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі було укладено договір купівлі-продажу житловий будинок №61 по вул. Мічуріна, в с. Семенівка, Білгород-Дністровського р-ну Одеської області. В теперішній час позивач має намір розпорядитися квартирою, та їй стало відомо що договір купівлі-продажу квартири не зареєстрований нотаріально та вважається недійсним, тому позивач просить суд визнати договір купівлі продажу від 09.02.1998 року №1362/Б дійсним та визнати за нею право власності на вказану квартиру.
Позивач у судове засідання надала письмову заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши подану позовну заяву, надавши оцінку зібраним доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2, з іншої, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого ОСОБА_2, продала, а ОСОБА_1 купила житловий будинок №61 по вул. Мічуріна, в с. Семенівка, Білгород-Дністровського р-ну Одеської області.
Підтвердженням факту виникнення права власності у ОСОБА_1 на придбаний житловий будинок, є довідка Семенівської сільської ради від 11 серпня 2016 року №321, відповідно до якої спірний житловий будинок згідно запису погосподарської книги сільської ради за №7, особовий рахунок №0530-1 за 2016-2020 року належить позивачу.
Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, позивач передав відповідачу обумовлену Договором купівлі-продажу грошову суму, а відповідач виписалася та звільнила житловий будинок, після чого ОСОБА_1 вселилася до будинку, де й проживає по теперішній час.
Згідно з ст. 15 Закону України Про товарну біржу , зокрема угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику.
Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, суд вважає, що укладений 09.02.1998 р. договір купівлі-продажу є дійсним, та є підтвердженням законного набуття права власності позивачем на придбаний житловий будинок.
Правовідносини між сторонами регулюються ст.47 ЦК України в ред. 1963 року. Оскільки кожна із сторін виконала усі зобов'язання за договором купівлі-продажу квартири від 31.08.1999 року, то суд з наведених підстав визнає вказаний договір дійсним та визнає за позивачем право власності на дану квартиру.
Керуючись ст.ст. 41, 42, 47, 227, 241, 242 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року), ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 61, 64, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», суд,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку №61 по вул. Мічуріна, в с. Семенівка, Білгород-Дністровського р-ну Одеської області, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі №1362/Б від 09.02.1998 року.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №61 по вул. Мічуріна, в с. Семенівка, Білгород-Дністровського р-ну Одеської області, загальною площею 146,4 кв.м., житловою площею 62,2 кв.м., який в цілому складається з: літ. "А"- житловий будинкок; літ. "Б" - літня кухня; літ. "В" - сарай; літ. "Г" - підвал; літ. "Д" - вбиральня, №1-3, 7-9 - споруди.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: