АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7645/16 Головуючий 1 інст. Шестак О.І.
Справа № 638/4895/15-ц Доповідач Бурлака І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» грудня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, третя особа: Десята Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до Харківської міської ради. В обґрунтування свого позову посилався на те, що його батько ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер 27 березня 2014 року. Заповіту його батько не залишив. Спадкоємцем першої черги за законом є він. Проте, зі спадкодавцем він проживав окремо, так як з 12 вересня 2006 року зареєстрований та проживає в місті Харкові. На початку січня 2015 року від своєї матері ОСОБА_4 йому стало відомо, що батько був власником 1/3 частини квартири за адресою своєї реєстрації.

Вказав, що в установлений законом шестимісячний термін він не зміг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як спадкове майно знаходиться на тимчасово окупованій території АР Крим і виїхати до цієї території він не міг.

Зазначив, що 20 березня 2015 року він звернувся до нотаріуса Десятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщину, однак у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини нотаріусом відмовлено.

Вважав, що вказані ним обставини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, незалежними від нього, повязані з обставинами непереборної сили, що викликали у нього труднощі для своєчасного звернення до нотаріуса.

Зазначив, що відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за № 39938552 від 20 березня 2015 року, сформованої державним нотаріусом ОСОБА_5 спадкова справа після смерті ОСОБА_3, який помер 27 березня 2014 року на території України не заводилась та свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось.

Просив визначити йому додатковий трьохмісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого 27 березня 2014 року його батька ОСОБА_3 в Десяту Харківську державну нотаріальну контору.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено, встановлено ОСОБА_2 додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його батька ОСОБА_3, померлого 27 березня 2014 року, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила заочне рішення скасувати; стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати. При цьому посилалася на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що вона є матірю померлого та є також спадкоємцем першої черги; що є рішення Ялтинського районного суду, в якому зазначено, що дружині померлого ОСОБА_4 належить ? частина спадкового майна, а їй та сину померлого ОСОБА_2 по ? спадкового майна; що в декількох судах розглядалися справи щодо поділу спадкового майна та надання додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_2; що доказів поважності пропуску строку позивач не надав.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, заочне рішення суду скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 має право на визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини на підставі пункту 1 статті 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, в якому зазначено, що в разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що батько позивача помер 27 березня 2014 року на тимчасово окупованій території. Після його смерті відкрилася спадщина - спірна квартира за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт. Кореїз, вул. Маяковського, № 18, кв. № 16.

17 грудня 2014 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 цього не спростувала.

У зв'язку з чим підстав для надання ОСОБА_2 додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи іншим спадкоємцем першої черги є мати померлого ОСОБА_1, яка згідно свідоцтва про право на спадщину за законом реалізувала своє право на прийняття спадщини.

Із апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що ще одним спадкоємцем першої черги є дружина померлого ОСОБА_4

Про ці всі обставин було відомо суду першої інстанції при постановленні ухвали про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Посилання представника ОСОБА_2 на те, що є інше майно у померлого на території України, тому необхідно надати ще один додатковий строк є безпідставними, не грунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строк позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Проте, ухвалюючи заочне рішення суд першої інстанції, неповно зясувавши обставини у справі, які мають суттєве значення для справи, дійшов помилкового висновку щодо задоволення позову.

Оскільки підставами для скасування заочного рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, судова колегія вважає за необхідне рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2

Питання щодо стягнення судового збору в розмірі 606, 33 грн. за подачу апеляційної скарги вирішено відповідно до частин 1, 5 статті 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями та підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, п.1 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2.ст.314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року скасувати і в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 606,33 грн. судового збору.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії