Провадження № 2/638/4560/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова, у складі:

у складі головуючого судді - Цвіра Д.М.

за участю секретаря Подпрядовій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності та виділення частини квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просив визнати за померлим ОСОБА_4 1/6 частину квартири № 39, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, б. 37. Виділити 1/6 частини квартири № 39, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, б. 37 за ОСОБА_1. Виділити 1/6 частини квартири № 39, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, б. 37 за ОСОБА_5. Стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_4, померлий 27.10.2015 р. , мешкав за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, б. 37, кв. 39.

Після смерті ОСОБА_4, до нотаріальної контори звернувся син померлого - позивач ОСОБА_1

Відповідно до листа № 1391/02-14 від 27.05.2016 р. Десятої Харківської державної нотаріальної контри, позивачу було доведено до відома, що неможливо видати йому свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку квартири № 39, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, б. 37, після померлого 27 жовтня 2015 року ОСОБА_4, у звязку з тим, що на виконання вимог ст. 369, ст. 370 ЦК України у матеріалах спадкової справи повинні бути заяви від співвласників квартири № 39, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, б. 37 про визнання частки квартири, що належить померлому 27 жовтня 2015 р. ОСОБА_4

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 на неодноразові звернення позивача відмовляються прийти до нотаріальної контори та надати нотаріусу заяви про визнання частки, що належить померлому ОСОБА_4

Померлий не залишив заповіту, а тому позивач, як його син є спадкоємцем першої черги.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення відповідно до змісту позовної заяви.

Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Копія свідоцтва про право власності на житло, від 25.03.1999 р., реєстраційний № 1-99-182440 Виконавчого комітету Головного управління економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації Центр (відділ) приватизації державного житлового фонду посвідчує, що ОСОБА_1 та члени його сім*ї ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 дійсно мають на праві приватної, спільної власності квартиру за адресою: вул. Отакара Яроша, б. 37, кв. 39 (а.с.20-21).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, 1-ВЛ № 254651, виданого 27.10.2000 р., ОСОБА_7 померла 27.10.2000 р. (а.с. 30).

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Шостої ХДНК ОСОБА_8 вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_9 є син ОСОБА_4 (а.с. 31).

Відповідно до свідоцтва про смерть, 1-ВЛ № 516431, виданого 28.10.2015 р., ОСОБА_4 помер 27.10.2015 р. (а.с. 35).

Відповідно до листа № 1391/02-14 від 27.05.2016 р. Десятої Харківської державної нотаріальної контри, позивачу було доведено до відома, що неможливо видати йому свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку квартири № 39, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, б. 37, після померлого 27 жовтня 2015 року ОСОБА_4, у звязку з тим, що на виконання вимог ст. 369, ст. 370 ЦК України у матеріалах спадкової справи повинні бути заяви від співвласників квартири № 39, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, б. 37 про визнання частки квартири, що належить померлому 27 жовтня 2015 р. ОСОБА_4 (а.с. 34).

Відповідно до ст. 25 ЦК України у момент смерті припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. Вирішували питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у зв'язку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності суперечить вимогам ст. ст. 3, 27 - 31 ЦПК.

Відповідно до ст. 30 ЦПК сторонами у справі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем є фізичні та юридичні особи, а також держава.

ОСОБА_5 не є стороною у справі.

Відповідно до норм ЦПК України, суд не має законних підстав для ініціювання питання щодо притягнення осіб до участі в справі в якості сторони або третьої особи.

Позивач не скористався своїм правом змінити підставу або предмет позову, заявити клопотання про залучення до розгляду у справі відповідача або співвідповідача.

Таким чином, процесуальним порушенням є вирішення питань про права ОСОБА_5 яка не є стороною у справі.

Позивачем не вірно вибраний спосіб захисту своїх порушених прав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за померлим ОСОБА_4 1/6 частини квартири № 39, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, б. 37 та виділення 1/6 частини квартири № 39, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, б. 37 за ОСОБА_5.

Стаття 214 ЦПК України містить перелік питань, які суд вирішує під час ухвалення рішення, зокрема, чи мало місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, позовні вимоги про виділення за ОСОБА_1 1/6 частини квартири № 39, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Отакара Яроша, б. 37 не підлягають задоволенню у звязку з тим, що вони не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а позивачем, у разі наявності труднощів у наданні суду доказів не заявив відповідне клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності та виділення частини квартири відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду у 10 денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.М.Цвіра