Справа № 472/401/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" липня 2016 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Матевосян К.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 селищної ради, Веселинівського району Миколаївської області, треті особи -ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що 12 квітня 2009 року в м. Гайворон Гайворонський район Кіровоградської області помер її чоловік ОСОБА_8, смерть якого було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 районного управління юстиції Миколаївської області, про що 16 квітня 2009 року складено відповідний актовий запис за № 46.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входять житловий будинок, розташований в смт. Веселинове, вул. Ломоносова, 1, Миколаївської області, належність якого спадкодавцеві підтверджується договором купівлі продажу, посвідченого ОСОБА_3 державною конторою 09 січня 1992 року за №109, зареєстрованого ОСОБА_3 філією МБТІ 05 березня 1992 року за № 1639.

За життя її чоловік заповіту не склав, тому право на спадкування за законом у першу чергу отримали вона, та діти ОСОБА_4, ОСОБА_5, які в встановленому законному порядку відмовилася від спадщини про що подали відповідні заяви до нотаріальної контори.

При зверненні позивача до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори з заявою з питанням про видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з невідповідністю правовстановлюючого документу вимогам чинного законодавства, посилаючись на ст. 49 ЗУ «Про нотаріат».

Бажаючи оформити своє право власності на спадкове майно, позивач звернулася з відповідним позовом до суду та просить повністю задовольнити її позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просив задовольнити вимоги позивача, оскільки спадкодавець ОСОБА_8 за життя на законних підставах набув права власності на житловий будинок, це його право ніким не заперечене, не оскаржене, не скасоване і воно не припинилося у зв`язку з його смертю.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради в судове засідання не зявився надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність щодо задоволення позову не заперечує.

Треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 в судове засідання не зявилися надали до суду заяви, в яких просять розглядати справу у їх відсутність, вважають позов обґрунтованим.

Третя особа - ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 12 квітня 2009 року в м. Гайворон Гайворонський район Кіровоградської області помер чоловік позивача ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 6/.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого в смт. Веселинове, вул. Ломоносова, 1.

За життя ОСОБА_8 заповіт не склав відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом набула дружина померлого ОСОБА_2, та його діти - ОСОБА_4 (до заміжжя- Суворова) ОСОБА_9 і ОСОБА_5 (до заміжжя- Суворова) ОСОБА_10, які в встановленому законному порядку відмовилася від спадщини про що подали відповідні заяви до нотаріальної контори.

Позивача звернулася до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори з питанням про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом 11.02.2016 р. постановою відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що з наданого позивачем договору купівлі-продажу не зрозуміло, що саме було предметом договору: частина житлового будинку чи квартири./а.с. - 23/.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 09 січня 1992 року покійний ОСОБА_8 придбав у ОСОБА_3 райагробуд в особі ОСОБА_6 ? частину житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 посвідченого ОСОБА_3 державною конторою 09 січня 1992 року за №109, зареєстрованого ОСОБА_3 філією МБТІ 05 березня 1992 року за № 1639.

19.04.2016 року на запит представника позивача ОСОБА_1 начальником ОСОБА_3 філії МБТІ ОСОБА_11 надано відповідь, що відповідно до інвентаризаційної справи на житловий (індивідуальний) будинок розташований в смт. Веселинове, вул. Ломоносова, 1 зазначений обєкт нерухомого майна відноситься до типу житлового будинку власниками якого станом на 15.12.2010 року є ОСОБА_8 на ? частку та ОСОБА_6 на ? частку.

Також встановлено, що відповідно до рішення ОСОБА_3 селищної ради Миколаївської області від 25.11.2010 року за № 3, винесеного на підставі заяви, ОСОБА_6 ? частина житлового будинку в смт. Веселинове, вул. Ломоносова,1 присвоєно окрему юридичну адресу: смт. Веселинове, вул. Ломоносова,1-А в звязку з чим 14.12.2010 року ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право власності на житлове приміщення, що фактично призвело до поділу житлового будинку на житловий будинок, розташований за адресою: смт. Веселинове, вул. Ломоносова, 1 власником якого є ОСОБА_8

Отже, станом на 01січня 2011 року власником житлового будинку, розташованого в смт. Веселинове, вул. Ломоносова,1 Миколаївської області є ОСОБА_8 на 1/1 частку.

Таким чином, в поза судовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно.

Згідно ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивач відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_8 та прийняла спадщину, але з незалежних від неї причин не має можливості оформити своє право власності на спадкове майно.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Оскільки вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, а визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, що розташований за адресою смт. Веселинове, вулиця Ломоносова 1, Веселинівського району Миколаївської області, успадкований нею після смерті ОСОБА_8, який помер 12 квітня 2009 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_12