Справа № 161/4091/16-ц
Провадження № 2/161/2072/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі :

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Марчак Е.Є.

за участю:

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Луцький міський відділ УДМС України у Волинській області, про зняття з реєстрації за місцем проживання

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності їй, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та відповідачу ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_4 є зареєстрованим у вказаній квартирі, проте неспроможний сплачувати комунальні послуги та інші витрати, оскільки перебуває під арештом і не користується комунальними послугами за місцем реєстрації. Так, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2016 року відповідача засуджено до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, строк відбування покарання рахується з 29 грудня 2015 року по червень 2018 року. З 2013 року вона перебуває на пенсії, отримує пенсію у розмірі 1177 грн. на місяць, хворіє на цукровий діабет, а тому не має можливості сплачувати комунальні послуги у повному обсязі. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України» дозволяє зняти з реєстрації місяця проживання за заявою особи або за рішенням суду щодо позбавлення права користування житловим приміщенням. Просить суд зобов'язати Луцький міський відділ Управління державної міграційної служби України у Волинській області зняти ОСОБА_4 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, оскільки у зв'язку з ув'язненням він не проживанням за місцем реєстрації.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Крім того позивач пояснила, що відповідач ОСОБА_4 не втратив право користування житловою площею у вказаній квартирі, проте його необхідно зняти з реєстрації на час відбування покарання, щоб на нього не нараховувалася плата за комунальні послуги.

Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що відповідача ОСОБА_4 не може бути знято з реєстрації у спірній квартирі, оскільки він є її співвласником, а тому має право володіти, розпоряджатися і користуватися своєю власністю на власний розсуд. Будь-яких перешкод у володінні чи користування квартирою іншим співвласникам відповідач не створює. Стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не передбачає у якості підстави зняття з реєстрації перебування особи в місцях позбавлення полі. Просить суд у задоволенні позову відмовити за необгрунтованістю.

Представник третьої особи Луцького міського відділу УДМС України у Волинській області в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення частки кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності позивачці ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та відповідачу ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житлового фонду Луцької міської ради від 21.01.1999 року (а.с. 7).

Відповідач ОСОБА_4 на законних підставах зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1, співвласником якої він є (а.с. 8-13).

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України).

Згідно ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що відповідає змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Звертаючись до суду, позивач ОСОБА_2 свої вимоги про зняття відповідача ОСОБА_4 з реєстраційного обліку обґрунтовувала непроживанням відповідача в спірній квартирі з грудня 2015 року та несплатою ним комунальних послуг.

Наведені вище положення законодавства передбачають безумовне право власника (співвласника) квартири ОСОБА_4 розпоряджатись своїм майном на власний розсуд та жодним чином не оговорюють для власника житла передумови проживати в належній йому квартирі з метою перебування на реєстраційному обліку за адресою належного йому майна.

Відповідач, як співвласник квартири не може бути обмежений у реалізації свого права щодо вільного користування та розпорядження належним йому майном, йому не можуть бути створено перешкоди у здійсненні таких прав.

Зняття з реєстрації відповідача можливе лише за умови вирішення між сторонам спору про право власності на спірну квартиру та може бути наслідком такого спору, яке здійснює не суд, а орган реєстрації, без вирішення питання про наявність чи відсутність у особи відповідних майнових прав, вимоги про зняття з реєстрації не є належним способом захисту.

Крім того, вимоги позивачки ОСОБА_2 задоволенню не підлягають також з тих підстав, що покладення будь-якого обов'язку на фізичну або юридичну особу за рішенням суду можливе лише у тому разі, якщо ця особа за своїм процесуальним становищем є відповідачем. З позовної заяви вбачається, що Луцький міський відділ УДМС України у Волинській області не є відповідачем по справі, а відтак у суду відсутні підстави для покладення на зазначений державний орган будь-яких обов'язків.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі ст.ст. 319, 321, 386 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зняття з реєстрації за місцем проживання - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська