Справа № 495/4802/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

31 серпня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Боярського О.О.,

при секретарі - Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Мологівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів та уточнивши свої позовні вимоги просить суд: встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м., літньої кухні літ. «Б», вбиральні літ. «В», сараю літ. «Г», споруд № 1-4 - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м., літньої кухні літ. «Б», вбиральні літ. «В», сараю літ. «Г», споруд № 1-4.

При цьому, свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вказаний житловий будинок належав його батькові - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, згідно з договором купівлі-продажу від 14.07.1975 року. Однак, вказаний договір купівлі-продажу застарілий та відомості про нього не містяться в жодних реєстрах прав власності. Саме тому, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.06.2016 року державний нотаріус Іваницький О.Ю. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався.

Представник Мологівської сільської ради у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю.

У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 року відділом ДРАЦС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис про смерть № 1464.

Факт родинних відносин позивача з померлим підтверджується матеріалами справи, зокрема свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 видане 02.03.1966 року, актовий запис № 5.

Відповідно до ст..1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ч.1 ст.1222 спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ст.1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з Договором купівлі-продажу від 14.07.1975 року, померлий ОСОБА_3 придбав житловий будинок АДРЕСА_1. На даному договорі наявна печать про те, що він нотаріально зареєстрований 14.07.1975 року виконавчим комітетом Мологівської сільської ради депутатів.

19.04.2016 року позивач подав до Мологівської сільської ради заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

Згідно з заявою відповідача ОСОБА_2, що була посвідчена 17.08.2016 року секретарем Мологівської сільської ради, останній відмовляється від прийняття частки житлового будинку АДРЕСА_1

На запит суду районним нотаріусом Іваницьким О.Ю. була надана спадкова справа №165/2016 до майна померлого ОСОБА_3. З матеріалів вказаної справи вбачається, що позивач вчасно звернувся до нотаріусу з відповідною заявою, однак, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 та не можливість встановити спадкове майно, нотаріус виніс постанову про відмову у видачі відповідного свідоцтва. З цих підстав позивач звернувся до суду з заявленими вимогами.

Відповідно до довідки виконкому Мологівської сільської ради спірний житловий будинок в погосподарських книгах записаний під № 11, особовий рахунок № НОМЕР_3.

Пункт 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2013 року № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачає, що одним з документів, що підтверджує виникнення, перехід або припинення прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п.п.10).

Згідно зі змісту п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 р. № 45/5 (далі - Інструкція від 31.10.1975 року № 45/5) про порядок вчинення нотаріальних дій, яка втратила чинність на підставі Наказу Мін'юсту № 18/5 від 14.06.1994 року та яка була чинною на час придбання у 1975 році зазначеного житлового будинку та інших будівель і споруд, підтвердженням приналежності житлового будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (далі - Інструкція від 31.01.1966 року), яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56 та була чинною на час придбання будинку у 1980 роках зазначеного житлового будинку та інших будівель і споруд, було передбачено обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Таким чином, відповідно до законодавства колишнього Союзу РСР, а саме п.62 Інструкція від 31.10.1975 року № 45/5 та Інструкції від 31.01.1966 року реєстрації підлягали лише житлові будинки та домоволодіння у містах і селищах міського типу Української РСР.

Отже, у сільській місцевості оформлення будинків здійснювалося після закінчення будівництва шляхом здійснення відповідного запису у господарській книзі сільської ради та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало.

За роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.п.23, 24) свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої ст.1272 ЦК.

Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оскільки позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд доходить висновку, що позивач може реалізувати своє право на оформлення спадщини лише в судовому порядку.

У відповідності до ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства та на умовах передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Беручи до уваги обставини справи, з метою захисту спадкових прав спадкоємця, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву.

Керуючись ст.ст. 1217, 1261, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 174, 209, 213, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м., літньої кухні літ. «Б», вбиральні літ. «В», сараю літ. «Г», споруд № 1-4 - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м., літньої кухні літ. «Б», вбиральні літ. «В», сараю літ. «Г», споруд № 1-4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя