Справа № 442/4356/15-ц
Провадження № 4-с/442/7/2016
УХВАЛА

Іменем України

19 квітня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі скаргу ОСОБА_1 на рішення, дію або бездіяльність заступника Відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 та скасування розрахунку заборгованості по аліментах та скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 щодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів та його бездіяльність,-

в с т а н о в и в :

Представник скаржника ОСОБА_4 звернувся до суду з даною скаргою, в якій посилається на те, що у відділі ДВС Трускавецького МУЮ перебуває на примусовому виконанні виконавчий лист № 2-1123/09, виданий 23.10.2009 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 із 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на 1/3 частину всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06.10.2009 року і до досягнення ним повноліття, відповідно до якого 23.10.2009 року державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

16 лютого 2010 року за заявою стягувача, ОСОБА_3 виконавче провадження було закінчене. Дане підтверджується записом державного виконавця у виконавчому листі в графі відмітка «про виконання рішення».

11 квітня 2011 року за заявою стягувача вдруге відкрите виконавче провадження ВП № 25780960 за виконавчим листом № 2-1123/09, виданим 23.10.2009 року.

22.06.2015 року ним у ВДВС Трускавецького МУЮ було отримано розрахунок заборгованості по аліментах станом на 01.06.2015 року, проведений заступником ВДВС Трускавецького МУЮ ОСОБА_2 Вважає, що даний розрахунок здійснений всупереч вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню з наступних підстав: у зв'язку тим, що стягувач, ОСОБА_3 добровільно відмовилася від утримання з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина не підлягають застосуванню вимоги частини 1, 2 статті 194 СК України та з ОСОБА_1 за період з 16 лютого 2010 року по 11 квітня 2011 року не повинні стягуватися аліменти та за цей час не може йому нараховуватися заборгованість; на підставі вищенаведеного розрахунок по сплаті аліментів повинен розраховуватися з моменту повторного відкриття виконавчого провадження, а саме: з квітня місяця 2011 року, а не з жовтня місяця 2009 року, як це здійснено в оскаржуваному розрахунку.

Зазначає, що боржник, ОСОБА_1 сплачує аліменти та періодично проводить переплати по аліментах. У зв'язку з тим, що боржник ОСОБА_6 виїхав закордон в Королівство Іспанія, з яким Україна не має укладеного договору про надання правової допомоги, тому сплачені надміру кошти в рахунок аліментів, в тому числі, за час закінченого виконавчого провадження, підлягають зарахуванню в рахунок майбутніх платежів по аліментах.

У відповідності до пункту 7.23 Інструкції з примусового виконання рішень у випадку, якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно, квитанції (або їх завірені копії) про перерахунок аліментів долучаються до матеріалів виконавчого провадження, що в свою чергу стверджує те, що усі проведені оплати платіжними документами були здійснені в рахунок аліментів.

Ще одним підтвердженням того, що аліменти були сплачені боржником у повному обсязі та з урахуванням усіх оплат (в тому числі, без зазначення призначення платежу) є те, що стягувач не оскаржувала дії та попередні розрахунки аліментів державних виконавців, а отже погоджувалася, що усі проведені оплати боржником, ОСОБА_1 здійснювалися в рахунок аліментів.

Поряд з тим у відповідності до ухвали суду від 07.11.2013 року по справі № 442/7057/13-ц ОСОБА_1 надіслав ОСОБА_3 кошти у сумі 1300 грн. 00 коп. на проїзд до Києва для проходження судово - біологічної (генотипоскопічної) експертизи, які ОСОБА_3 не використала за призначенням. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2014 року витрати за проведення експертизи покладені на ОСОБА_3, а суму коштів 1300 грн.00 коп. вирішено врахувати в рахунок аліментів.

Відтак, вважає, що ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у відповідності до рішення суду та в боржника відсутня заборгованість по сплаті аліментів.

Боржник ОСОБА_1 з 1999 року постійно проживає за межами території України в Королівстві Іспанія. В матеріалах виконавчого провадження містяться офіційні документи, які підтверджують постійне проживання Боржника в Королівстві Іспанія. Як стверджено Стягувачем ОСОБА_3 в уточненій скарзі відомості про місце проживання боржника їй були відомі.

Як підтверджено Стягувачем ОСОБА_3, що на момент винесення судового рішення від 16.07.2009 року боржник знаходився в Королівстві Іспанія і Стягувач скористалася своїм правом і надіслала до цієї країни своє клопотання про визнання та виконання на території Іспанія рішення українського суду згідно Конвенції про стягнення аліментів закордоном(вказане/ клопотання знаходиться в матеріалах справи).

Згідно судового рішення Королівства Іспанія від 18 січня 2013 року визнано рішення суду України від 16 липня 2009 року та оголошено наказ про виконання вказаного рішення та стягнення з Боржника за рішенням суду, оплату сум, які він винен як аліменти з червня 2009 року до сьогодні плюс судові витрати (копія рішення знаходиться в матеріалах виконавчого провадження).

Виконання рішення суду України від 16 липня 2009 року здійснюється за місцем перебування Боржника у Королівстві Іспанія у відповідності до Конвенції про стягнення аліментів за кордоном від 20 червня 1956 року, ратифікованою Україною. Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інші форми сімейного утримання від 23 листопада 2007 року.

Враховуючи те, що рішення суду України від «16» липня 2009 року визнано та прийнято до виконання в Королівстві Іспанія, то відомості про можливі доходи боржника на території Королівства Іспанія, для державної виконавчої служби України не має жодного відношення, позаяк стягнення аліментів відбувається на території Королівства Іспанії за законодавством даної країни.

Разом з тим, до суду звернулася ОСОБА_3 із скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Трускавецького міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 щодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів та його бездіяльність, мотивуючи її тим, що у вересні 2013 боржник звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду з цивільним позовом про зміну розміру аліментів та встановлення їх в сумі 500 гривень щомісяця. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 30.03.2015 року, залишеному без змін ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Львівської області від 03.07.2015 року, в задоволенні даного позову боржнику було відмовлено.

З даному позові боржник зазначив, що з травня 2011 року по березень 2013 року, включно, офіційно працював на газозаправній станції GUERCO (Іспанія). В подальшому на одному з судових засідань боржник долучив до матеріалів справи довідку від 31.03.2013 року про звільнення з роботи в цій компанії.

В жовтні 2014 року скаржниця звернулася до ВДВС Дрогобицького МРУЮ з заявою про те, що боржник надавав до ВДВС неправдиві дані про те, що є безробітнім і не отримує жодних доходів, свідомо приховуючи свої дійсні доходи і саме тому, розмір заборгованості по сплаті аліментів та розмір аліментних платежів має бути перерахований у відповідності до дійсних доходів боржника. В листопаді 2014 року державний виконавець ВДВС Дрогобицького МРУЮ звернувся до боржника та компетентних органів України та Королівства Іспанія з вимогою про надання інформації щодо дійсних доходів ОСОБА_1, однак відповіді державним виконавцем отримано не було.

В грудні 2014 року вищевказане виконавче провадження було передано на виконання до ВДВС Трускавецького МУЮ.

В січні 2015 року державний виконавець ВДВС Трускавецького МУЮ повторно звернувся до боржника з вимогою надати дані про свої дійсні доходи за період з травня 2011 року по березень 2013 року, однак і ця вимога боржником була проігнорована.

У березні 2015 року ОСОБА_3 отримала відповідь з податкового управління Королівства Іспанія, в якій було зазначено, що боржник з роботи в компанії GUERCO звільнився за власним бажанням та протягом 2013 року отримав винагороду в розмірі 3656,70 євро та 341,55 євро збереження. Дану довідку вона долучила до матеріалів виконавчого провадження та в своїй заяві просила зробити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів, виходячи з дійсних доходів боржника, оскільки в рішенні суду зазначено, що аліменти мають стягуватися в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, крім того просила повторно звернутися до боржника з вимогою надати дані про свої дійсні доходи.

Однак, державний виконавець при складанні розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 20.04 1015 року та 19.05.2015 року нових даних про доходи боржника не взяв до уваги. Саме тому, стягувач звернулася зі скаргою на дії державного виконавця до Управління юстиції у Львівській області.

Внаслідок цього на виконання протокольного доручення заступника начальника ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області 05 та 16 червня 2015 року було проведено спільні наради з метою встановлення дійсного розміру заборгованості по аліментах, на які ні боржник, ні представник не зявилися, хоча неодноразово були попереджені про них та не предявили жодного оригіналу квитанцій про поштові перекази за 2009-2012 роки.

Державним виконавцем було здійснено новий розрахунок заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.06.2015 року, а усі попередні розрахунки були визнані такими, що втратили чинність. Згідно даного розрахунку заборгованість станом на 01.06.2015 складає 6792,44 грн.

Проте, з таким розрахунком заборгованості ОСОБА_3 не погоджується, оскільки: держвиконавцем були взяті до уваги копії квитанцій про поштові перекази за 2010-2012 роки, на яких дата відправлення була нечитабельною, а оригінали цих квитанцій не було надано жодного разу, а також не надано підтвердження тому, що стягувач ці поштові перекази отримувала; боржник декілька платежів здійснив у розмірі більшому, ніж це визначили державні виконавці, виходячи з розрахунку 1/3 частина від середньомісячної зарплати по місту Дрогобич, згідно даних Управління статистики. В квитанціях в призначенні платежу, в своїх заявах до ВДВС Дрогобицького МРУЮ та ВДВС Трускавецького МУЮ боржник зазначив, що ці платежі є саме «аліменти»: однак, державними виконавцями самовільно, всупереч законному праву боржника - платити аліменти в поточному місяці в більшому, ніж встановлено, розмірі - змінили цільове призначення платежів «аліменти» та використали надміру сплачені кошти для погашення заборгованості за попередні місяці. Для погашення заборгованості по сплаті аліментів за попередні місяці 21.10.14 року боржник здійснив платіж в сумі 2110,00 грн., вказавши в квитанції призначення платежу - «заборгованість по аліментах», а тому, вважає, що зазначені вище платежі державні виконавці не мали права самовільно використовувати для погашення заборгованості по сплаті аліментів за попередні місяці.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги, викладені у скарзі, підтримав повністю. Доповнив, що державним виконавцем не враховано ряд платежів по аліментах, хоча такі були здійснені, що підтверджується відповідними квитанціями. Ним, дійсно, ці квитанції були представлені державному виконавцю після 01.06.2015 року, однак останнім перерахунку здійснено не було.

Скаржниця, ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги, викладені у скарзі, підтримала повністю. Просить зобовязати державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, виходячи з дійсних доходів боржника, а саме, отриманих ним на території Королівства Іспанія.

Державний виконавець ВДВС Трускавецького міського управління юстиції ОСОБА_2 вимоги скарги заперечив повністю. Пояснив суду, що дійсно представник ОСОБА_1 представив у судовому засіданні квитанції про сплату його довірителем певних грошових сум, однак він не врахував їх як сплату аліментів, оскільки на момент складання розрахунку не мав оригіналів квитанцій. Обовязок надати докази про сплату аліментів лежить на боржнику, а тому, за відсутності таких доказів ним було складено розрахунок заборгованості станом на 01.06.2016 року. Не заперечує, що можливо такі платежі, були проведені, а тому для перевірки їх дійсності боржнику потрібно звернутись в ВДВС та представити оригінали квитанцій.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що скарги слід залишити без задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Статтями 383, 385 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як встановлено в судовому засіданні і сторонами не оспорюється, у відділі ДВС Трускавецького МУЮ перебував на примусовому виконанні виконавчий лист № 2-1123/09, виданий 23.10.2009 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 із 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на 1/3 частину всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06.10.2009 року і до досягнення ним повноліття, відповідно до якого 23.10.2009 року державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_7 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 15705519.

Крім того, встановлено, що16 лютого 2010 року за заявою ОСОБА_3 виконавче провадження було закінчене. Дане підтверджується записом державного виконавця у виконавчому листі № 2-1123/09, виданому 23.10.2009 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області в графі відмітка «про виконання рішення».

11 квітня 2011 року за заявою стягувача вдруге відкрите виконавче провадження ВП № 25780960 за виконавчим листом № 2-1123/09, виданим 23.10.2009 року.

У вересні 2013 боржник звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду з цивільним позовом про зміну розміру аліментів та встановлення їх в сумі 500 гривень щомісяця, оскільки з 31.03.2013 року був звільнений з роботи, однак, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 30.03.2015 року, залишеному без змін ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Львівської області від 03.07.2015 року, в задоволенні даного позову боржнику було відмовлено.

Відповідно до ч.1-3 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та порядку, встановленому виконавчим документом і ЗУ «Про виконавче провадження».

Частиною третьою вищевказаної статті Закону передбачено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Згідно частини шостої статті 74 Закону з осіб, які працюють за контрактом на території іноземних держав і одержують заробітну плату (доходи) тільки за кордоном, аліменти стягуються в порядку та розмірах, передбачених законом.

Державний виконавець вправі провадити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. Таким чином, компетенція органів державної виконавчої служби та державних виконавців поширюється виключно на територію України. При цьому, зазначає, що визнання та виконання судового рішення про стягнення аліментів на території Королівства Іспанія здійснюється згідно із законодавством цієї держави.

Відповідно до статті 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує.

Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Разом з тим, згідно п.7.13.1 Інструкції з примусового виконання рішень, якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з травня 2011 року по березень 2013 року, включно, офіційно працював на газозаправній станції GUERCO (Іспанія), однак, з 31.03.2013 року був звільнений за власним бажанням та протягом 2013 року отримав винагороду в розмірі 3656,70 євро та 341,55 євро збереження.

З розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_1 від 01.06.2015 року проведеного державним виконавцем ВДВС Трускавецького МУЮ ОСОБА_2 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 за 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014 та 2015 роки становить 6792,44 грн.

Представник ОСОБА_1 вважає, що даний розрахунок здійснений всупереч вимог чинного законодавства, оскільки на підтвердження того, що боржник, ОСОБА_1 сплачує аліменти та періодично проводить переплати по аліментах є квитанції з призначенням платежу «аліменти», які були представлені в судовому засіданні.

Однак, вищезгадані квитанції не були представлені державному виконавцю, а тому, як пояснив державний виконавець в судовому засіданні, він проводив розрахунок станом на 01.06.2016 року згідно чинного законодавства та наявних у матеріалах виконавчого провадження доказів.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що державний виконавець відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції під час нарахування заборгованості по аліментах в сумі 6792,44 гривень діяв згідно норм права та в межах своїх повноважень, провівши розрахунок від 01.06.2016 року з урахуванням вимог чинного законодавства України, оскільки на час визначення розміру заборгованості ОСОБА_1 офіційно не працював та не одержував доходи, крім того у нього були відсутні докази щодо сплати боржником аліментів.

А тому відсутні достатні підстави для визнання неправомірними дій та скасування розрахунку від 01.06.2016 року проведеного державним виконавцем ВДВС Трускавецького МУЮ ОСОБА_2

Разом з тим, суд вважає за необхідне розяснити представнику ОСОБА_1 та державному виконавцю у провадженні якого перебуває виконавче провадження про стягнення аліментів, що у випадку представлення належних доказів сплати аліментів за минулий період, слід провести повторний перерахунок заборгованості по аліментах.

Таким чином суд приходить до переконання, що вимоги даних скарг є безпідставними і в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.383 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст. ст. 72, 383-389 ЦПК України, п.18 ст.11 Закону України « Про виконавче провадження» суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення, дію або бездіяльність заступника Відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 та скасування розрахунку заборгованості по аліментах - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 щодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів та його бездіяльність відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 551,20 грн. судового збору в дохід держави

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя А.П. Хомик