УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Іваненко Ю.Г., МаляренкаА.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 16 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк»), посилаючись на те, що 21 серпня 2008 року між ним та відповідачем підписано заяву позичальника № ACPYRC21170008 з проханням надати строковий кредит у розмірі 17 215 грн 54 коп. строком на 36 місяців з метою придбання меблів, у тому числі 660 грн 54 коп. на сплату страхового платежу, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмір 1 % на суму залишку заборгованості за кредитом, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1 505 грн та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 309 грн 88 коп. Позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороду, комісії, зазначені у Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі - Умови) строки. 21 серпня 2008 року заява позичальника № ACPYRC21170008 підписана позивачем, в той час як Умови підписані ним не були. Крім того, станом на 21 серпня 2008 року банківська установа була Закритим акціонерним товариством і змінила свою назву на ПАТ «Акцент - Банк» лише 24 вересня 2009 року, у той час як Умови підписані головою ПАТ «Акцент - Банк». На час підписання заяви позичальника відповідачем було порушено законодавство: не надано інформації про сукупну суму кредиту, графік погашення кредиту не надавався, не надано другого екземпляру оригіналу кредитного договору (заяви позичальника № ACPYRC21170008), не надані Умови, договір страхування та договір застави. Позивач вважав, що Умови не відносяться до заяви позичальника № ACPYRC21170008 від 21 серпня 2008 року, бо не підписані позичальником та головою ЗАТ «Акцент - Банк», що є однією з істотних умов під час надання кредиту фізичним особам. Крім того, долучені до заяви позичальника № ACPYRC21170008 від 21 серпня 2008 року Умови підписані головою ПАТ «Акцент - Банк», є недійсними, бо відсутній підпис позичальника ОСОБА_4 на цих Умовах і він з ними не ознайомлений під час підписання анкети заяви № ACPYRC21170008 від 21 серпня 2008 року; Умови не містять відомостей про їх затвердження, що унеможливлює вважати їх чинними на день укладання договору. Враховуючи викладене, позивач просив визнати ці Умови недійсними з 21 серпня 2008 року, тобто з моменту підписання заяви позичальника.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 16 червня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзіОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 21 серпня 2008 року між позивачем та Закритим акціонерним товариством «А-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк») укладений споживчий кредит № ACPYRC21170008, відповідно до якого позивач отримав строковий кредит у розмірі 17 215 грн 54 коп. строком на 36 місяців - до 20 серпня 2011 року включно з метою придбання товару зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно із заявою позичальника він повинен був сплатити 660 грн 54 коп. - страховий платіж, одноразову винагороду за надання фінансового інструменту у сумі 1 505 грн, щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту у сумі 309 грн 88 коп. (а.с.11, 144-146).

Через несплату позивачем кредиту банк звертався до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2013 року з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Акцент-Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 113 186 грн, із яких заборгованість за кредитом 10 960 грн 91 коп., заборгованість за процентами у розмірі 2 422 грн 25 коп., заборгованість за комісією за користування кредитом 8 594 грн 78 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань у розмірі 91 208 грн 45 коп.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 3 вересня 2013 року рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2013 року у частині стягнення пені скасовано та у задоволенні позову у цій частині відмовлено (а.с.12-16).

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 13 січня 2014 року, ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову до ПАТ «Акцент-Банк» про визнання кредитного договору недійсним (а.с.61-66).

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 19 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року, було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «Акцент-Банк» про визнання умов кредитного договору такими, що порушують права споживача та визнання документа неналежним (а.с.67-71).

Рішенням Слов'янського міьскрайонного суду Донецької області від 30 січня 2015 року задоволений позов ОСОБА_4 до ПАТ «Акцент-Банк» про визнання документу неналежним (а.с. 184-185).

Вказане рішення скасовано рішенням апеляційного суду Запорізької області від 25 червня 2015 року та у задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «Акцент-Банк» про визнання документа неналежним відмовлено (а.с.186-187).

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 10 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»(в редакції, чинній на час укладення договору) передбачено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору.

Однак, у заяві про видачу кредиту ОСОБА_4 зазначено, що він ознайомився та погоджується з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка», «Стандарт»), які були надані йому у письмовій формі.

Своїм підписом позивач підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування в «А-Банк» (а також його місцезнаходження), а саме: мету, для якої кредит може бути витрачений, форми його забезпечення, наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями позичальника, тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит може бути виданий, орієнтовану сукупну вартість послуги з оформлення договору (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням, поверненням, зокрема таких як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення, тощо), термін, на який може бути одержаний кредит, варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги, можливість дострокового повернення кредиту та його умови, необхідність здійснення оцінки майна, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється, податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які позичальник має право, відомості про те, від кого позичальник може отримати докладнішу інформацію, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування (а.с.11).

Виходячи із встановлених фактів, наданих сторонами доказів та вимог закону, суди попередніх інстанцій правильно дійшли висновку про відмову у задоволенні позову.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 16 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Іваненко Ю.Г. МаляренкоА.В.