Справа № 453/835/15-ц
№ провадження 2/453/27/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2016 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Ясінського Ю.Є.

при секретарі Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою, та з уточненим позовом в ході розгляду справи, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за договором позики грошей від 26 травня 2011р. у розмірі 103693,51 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 2 164,77 грн., за період з 01.10.2015р. по 30.06.2016р., стягнути з відповідача судовий збір та витрати за надання правової допомоги в розмірі 1000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 26.05.2011р. між нею та відповідачем був укладений договір безпроцентної позики грошей (далі - договір) на суму 4100 доларів США до часу поки позичальник продасть будинковолодіння, розташоване в смт. Верхнє Синьовидне по вул. Б.Хмельницького, 107, Сколівського району Львівської області. Згідно пункту 10 договору позика виплачена позикодавцеві як аванс в рахунок майбутньої купівлі позикодавцем у позичальника будинковолодіння розташованого в смт. Верхнє Синьовидне по вул. Б.Хмельницького, 107, Сколівського району Львівської області. Стверджує, що відповідачка, всупереч умов договору, у вересні 2014р. продала будинок. Сума позики їй не повернута.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. У судовому засіданні, яке відбулося 31.07.2015 року просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, додатково пояснила, що її довірителька позичила гроші відповідачу до моменту поки та оформить належним чином правовстановлюючі документи на будинок в смт. Верхнє Синьовидне по вул. Б.Хмельницького, 107, Сколівського району Львівської області та продасть його. Оскільки відповідачка таких дій не вчинила, просить позов задоволити.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 проти задоволення позовних вимог заперечила в повному обсязі з підстав, викладених у письмовому запереченні від 31.07.2015р., просила у їх задоволенні відмовити. Додатково надали пояснення, згідно якими доказ про прийняття відповідачем грошей (розписка чи акт прийому грошей) відсутній, а будинок №107 по вул. Б. Хмельницького в смт. Верхнє Синьовиде Сколівського району Львівської області не перебував і не перебуває у власності відповідача, відтак не міг бути для неї предметом жодних договорів. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю у звязку з їх безпідставністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, давши належну оцінку доказам по справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Поняття позикових відносин і договору позики визначаються положеннями глави 71 ЦП України.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Судом встановлено, що 26 травня 2011 року між ОСОБА_1 (Позикодавцем) та ОСОБА_2 (Позичальником) укладено договір безпроцентної позики, згідно якого перша передала, а остання отримала 4100 доларів США позики і зобов'язалася повернути таку ж суму до часу поки Позичальник продасть будинковолодіння, розташоване в смт. Верхнє Синьовидне по вул. Б.Хмельницького, 107, Сколівського району Львівської області. Вказаний договір підписано сторонами з зазначенням їх паспортних даних. Розписка на підтвердження договору не складалась. Договір посвідчений адвокатом ОСОБА_5.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 надав покази, згідно з якими він дійсно 26 травня 2011р. посвідчував укладення договору безпроцентної позики грошей між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. В його присутності договір підписувався сторонами та перераховувались і передавались гроші. Печатка та підпис ним поставлені після підписання договору сторонами. Це був договір позики.

Заперечення відповідачем позову з мотивів неотримання позики у позивача, недійсності укладеного договору позики через відсутність нотаріального посвідчення договору та розписки, суд відхиляє, оскільки такі її пояснення не підтверджені жодними доказами у справі і таких доказів за поясненнями відповідача вона не має, спростовуються положеннями статті 1047 ЦК України, даними договору позики та поясненнями свідка ОСОБА_5

Договір позики укладається у письмовій формі (ст. 1047 ЦК України).

Про інші вимоги до форми договору позики та порядку його посвідчення не йдеться.

Згідно пункту 2 частини першої статті 1046 ЦК України договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості.

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Оскільки договір позики укладений у письмовій формі та його зміст підтверджує факт передачі позикодавцем грошової суми позичальнику та отримання останнім цих коштів, то складення розписки, яка підтверджує цей факт, є не обовязковим.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного суду України від 24.02.2016р. №6-50цс16 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для застосування судом, адже згідно ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд вважає, що письмовий договір від 26 травня 2011р., наданий позивачем на підтвердження зобовязань відповідача, є належним та допустимим доказом виникнення боргового зобовязання; цей договір позики сторони уклали відповідно до вимог статті 1047 ЦК України; наявність у позивача оригіналу договору позики згідно з положеннями частини третьої статті 545 цього Кодексу свідчить про неповернення боргу відповідачем, тому є підстави для стягнення з нього на користь позивача суми позики за вказаним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

23.08.2016 Національний банк України встановив офіційний курс гривні до долара США на рівні 2529.1161 грн. за 100 доларів США. Таким чином, 4100 долара США еквівалентно становить 103 693 грн. 77 коп.

Таким чином, суд знаходить встановленим укладення між позивачем та відповідачем 26.05.2011 року договору безпроцентрої позики грошей, в зв'язку з чим за порушення зобов'язань за яким, з останнього слід стягнути суму основного боргу у сумі 103693 грн. 51 коп. та 2164 грн.77 коп. три проценти річних від простроченої суми.

За вказаних обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 105858 грн. 28 коп. коштів за договором позики від 26.05.2011 року, судовий збір в розмірі 794,80 грн. та 1000 грн. за надану правову допомогу.

Керуючись ст. ст.10-11, 61, 62, 64, 79, 88, 209, 212, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 26.05.2011 року у сумі 103 693 (сто три тисячі шістсот девяносто три) гривні 51 копійку основного боргу та 2 164 (дві тисячі сто шістдесят чотири) гривні 77 копійки 3% річних від простроченої суми, а всього 105 858 (сто пять тисяч вісімсот пятдесят вісім) гривень 28 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 794 (сімсот девяносто чотири) гривні 80 копійок сплаченого судового збору та 1 000 (одну тисячу) гривень за надану правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сколівського районного суду

Львівської області ОСОБА_7