Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/691/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді Левка Т.Ю., при секретарі Роман К.С., за участю прокурора Симйон І.Д., відповідачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом Берегівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі відділу охорони здоров'я Виноградівської РДА до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Виконувач обовязків керівника Берегівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі відділу охорони здоров'я Виноградівської РДА звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1, про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000295 від 15.04.2014, за фактом умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке мало місце 15 квітня 2014 року по вул. Червоноармійській, в смт. Королево. Встановлено, що ОСОБА_1 15 квітня 2014 року близько 06 години 00 хвилин в кухонній кімнаті будинку №88/8 по вул. Червоноармійська, в смт. Королево Виноградівського району, який належить ОСОБА_2, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_2, нанесла йому один удар кухонним ножем в ділянку черева справа, заподіявши потерпілому ОСОБА_2, тілесні ушкодження у виді: проникаючої колото-різаної рани черевної стінки справа з пошкодженням печінки, шлунку та шлунково-поперечно-ободової зв'язки, що супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею і утворенням гемоперітонеума (1500 мл.) та ускладнилося шоком, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Своїми умисними діями ОСОБА_1, скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження.

Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.07.2014 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Потерпілий ОСОБА_2 унаслідок отриманих тілесних ушкоджень в період з 15.04.2014 по 25.04.2014 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Виноградівської районної лікарні, яка фінансується за рахунок бюджетних коштів. Згідно довідки Виноградівської районної лікарні від 18.02.2016 за №109/08, вартість лікування ОСОБА_2, становить 1358 грн. 64 коп., які в добровільному порядку ОСОБА_1 не відшкодувала.

Таким чином, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_1 завдала шкоди державі в розмірі 1358 грн. 64 коп.

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є відділ охорони здоров'я Виноградівської РДА, проте останнім не вживаються заходи, спрямовані на захист інтересів держави.

За наведеного, виконувач обовязків керівника Берегівської місцевої прокуратури просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі відділу охорони здоров'я Виноградівської РДА грошові кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 1358 грн. 64 коп. та покласти на відповідачку судові витрати.

У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відділу охорони здоровя Виноградівської РДА в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак надіслав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, проти задоволення таких не заперечила.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, в тому числі з підстав, передбачених ч.4 ст. 174 ЦПК України, виходячи з наступного.

У судовому засіданні належними доказами встановлено, що вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.07.2014 року відповідачку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді 5 (пять) років позбавлення волі; на підставі ст. ст.75, 76 КК України засуджену звільнено від відбування призначеного кримінального покарання, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обовязки.

Згідно цього вироку, судом встановлено, що ОСОБА_1 15 квітня 2014 року близько 06 години 00 хвилин в кухонній кімнаті будинку №88/8 по вул. Червоноармійська, в смт. Королево Виноградівського району, який належить ОСОБА_2, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_2, нанесла йому один удар кухонним ножем в ділянку черева справа, заподіявши потерпілому ОСОБА_2, тілесні ушкодження у виді: проникаючої колото-різаної рани черевної стінки справа з пошкодженням печінки, шлунку та шлунково-поперечно-ободової зв'язки, що супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею і утворенням гемоперітонеума (1500 мл.) та ускладнилося шоком, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно довідки Виноградівської районної лікарні від 18.02.2016 за №109/08, потерпілий ОСОБА_2 в період з 15.04.2014 по 25.04.2014 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Виноградівської районної лікарні. Загальна вартість витрат на стаціонарне лікування хворого становить 1358 грн. 64 коп.

У відповідності до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки вироком суду від 30.07.2014 року, що набрав законної сили, встановлена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і сторонами по справі цей факт не заперечувався, суд вважає цю обставину доведеною.

В рамках кримінального провадження цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 1358 грн. 64 коп. заявлений не був. У добровільному порядку відповідачкою ці збитки не відшкодовані.

Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Як розяснено в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоровя або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Судом встановлено, що Виноградівська районна лікарня фінансується за рахунок бюджетних коштів відділу охорони здоровя Виноградівської РДА, тому кошти в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого мають бути зараховані до держбюджету.

Відповідно до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено обов'язок здійснювати представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Таким чином, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність збитків, завданих кримінальним правопорушенням, а отже відповідачка зобов'язана відшкодувати державі в особі відділу охорони здоровя Виноградівської РДА вартість витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в повному обсязі в розмірі 1358 грн. 64 коп.

Позивача відповідно до п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 звільнено від сплати судового збору за подачу позову про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому ці судові витрати відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Берегівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі відділу охорони здоров'я Виноградівської РДА до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави в особі відділу охорони здоровя Виноградівської районної державної адміністрації (, р/р. №2361 в ГУДКС України у Закарпатській області, МФО 812016, код 011992506) - 1358 (одну тисячу триста пятдесят вісім) грн. 64 коп. - грошових коштів, витрачених на лікування ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_3