Справа № 350/971/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2315/2016
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Девляшевського В.А., Васильковського В.А.

секретаря - Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2016 року по справі за поданням державного виконавця про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон, -

в с т а н о в и л а :

У вересня 2016 старший державний виконавець Рожнятівського районного відділу ДВС звернувся до суду з Поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2. Вимоги обґрунтував тим, що на виконанні у Рожнятівському районному відділі ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області знаходяться: наказ № 617 від 19.06.2015 року виданий Господарським судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_2 54728,40 грн заборгованості на користь ПП «МЄГА-ВУД»; виконавчий лист №2/350/521/2014 від 28.04.2015 року виданий Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 71335,55 грн боргу; виконавчий лист №2-180/10 від 05.05.2010 року виданий Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 48352,00 грн. заборгованості в користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Боржник рішення судів не виконує та заборгованість згідно вказаних документів не погашено, а тому просив обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2016 року обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань згідно наказу № 617 від 19.06.2015, виданого Господарським судом Івано-Франківської області, виконавчого листа № 2/350/521/2014 від 28 квітня 2015 року виданого Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області, виконавчого листа №2-180/10 від 05.05.2010 виданого Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області (а.с. 27-28).

ОСОБА_2 оскаржив указану ухвалу в апеляційному порядку, оскільки вважає її постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Апелянт з посиланням на п.5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України зазначив, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є ухилення ним від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням та доведення факту такого ухилення. Наявність постанови про відкриття виконавчого провадження, на думку ОСОБА_2, не може свідчити про ухилення боржника від виконання судового рішення. Апелянт вказав, що жодного разу не ухилявся від виконання рішення та жодного виклику виконавця про необхідність з'явитися у ВДВС не отримував, кошти по мірі можливості сплачує. Крім того зазначив, що наказ Господарського суду Івано-Франківської області виданий відносно нього як приватного підприємця, він і зараз продовжує займатися підприємницькою діяльністю та погашає існуючу заборгованість від отриманих доходів. Для здійснення підприємницької діяльності апелянт їздить за кордон, а вказане обмеження у праві виїзду може вплинути на його підприємницьку діяльність, що потягне неможливість виконання судових рішень. Боржник вважає, що тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон було застосоване передчасно, без належного з'ясування фактичних обставин справи та за відсутності їх документального підтвердження.

Просить ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання державного виконавця Рожнятівського районного ВДВС відмовити.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити з указаних у ній мотивів. Йому потрібно їздити за кордон, бо він підприємець і заробляє там гроші, якими погашає свої заборгованості перед кредиторами. Якщо він не буде заробляти, рішення суду буде виконати важко.

Представник Відділу державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився.

Заслухавши апелянта, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних мотивів.

Згідно з положеннями ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Цим вимогам ухвала суду не відповідає.

Згідно матеріалів справи, 05.05.2010 Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області видано Виконавчий лист №2-180/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 48352,00 грн заборгованості в користь ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 6)

23.09.2014 Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області виданий Виконавчий лист №2/350/521/2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 71335,55 грн боргу (а.с. 5).

19.06.2015 Господарським судом Івано-Франківської області видано наказ № 617 про стягнення з ОСОБА_2 54728,40 грн заборгованості на користь ПП «МЄГА-ВУД» (а.с. 4).

На підставі вищевказаних виконавчих листів, наказу та на їх виконання було видано Постанови про відкриття відповідних виконавчих проваджень (а.с. 7, 8, 9).

Постановою старшого державного виконавця Рожнятівського районного ВДВС ВП № 47462239 від 29.07.2016 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с. 13, 14).

На а.с. 23-24 міститься копія Заяви від 12.08.2016 стягувача ПП «Мєга-Вуд», поданої до ВДВС Рожнятівського РУЮ про заборону виїзду ОСОБА_2, в зв'язку з ухиленням від виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02.06.2015.

На а.с. 40-51 містяться копії квитанцій ОСОБА_2 про повернення коштів згідно рішень суду.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості щодо майна боржника відсутні (а.с. 11).

Згідно відповіді Державної податкової служби боржник не працює (а.с. 15).

Згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник пенсію не отримує (а.с. 16, 17).

Задовольняючи подання Відділу державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції та тимчасово обмежуючи ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України суд першої інстанції виходив із того, що боржник ухиляється від сплати присуджених до стягнення з нього коштів.

Такий висновок суду не відповідає матеріалам справи.

Приписами ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Норми ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулюють порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначають випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлюють порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону однією з підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є ухилення ним від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

І подання судового виконавця про обмеження у праві виїзду, і судове рішення не мотивовані взагалі - у них немає посилань на факти ухилення і докази. В ухвалі суду, після констатації несплати присуджених коштів, одразу слідує висновок про те, що боржник ухиляється від виконання. При цьому ні суд, ні виконавець не навели жодного факту і доказу такого ухилення і в чому воно полягає.

Як вбачається з матеріалів подання, на підтвердження вимог державним виконавцем не надано жодних доказів, які б свідчили про ухилення боржником від виконання судових рішень . Окрім того, в матеріалах справи містять копії квитанцій ОСОБА_2 про повернення коштів згідно рішень суду (а.с. 40-51). Тому твердження суду про ухилення боржника від виконання зобов'язань за рішеннями суду не підтверджені матеріалами справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів знаходить, що тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон до ОСОБА_2 було застосовано судом безпідставно.

За таких обставин, враховуючи приписи ст. ст. 60, 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу слід скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання Відділу державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції щодо тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання Відділу державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.А. Девляшевський

В.М. Васильковський