Справа № 2-о-224/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, зацікавлена особа: служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення, та надання дозволу на виїзд дитини за кордон,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася із заявою в порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт того, що вона є одинокою матір'ю дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та надати дозвіл на виїзд за межі України неповнолітнього ОСОБА_2 до досягнення ним 16-річного віку в одноособовому супроводі його матері ОСОБА_1 без нотаріально посвідченої згоди та супроводу другого з батьків.

Положеннями ч.1 ст. 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, та, окрім визначених ст. 119 ЦПК вимог до змісту заяви, у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинно бути також зазначено: - який факт заявник просить встановити та з якою метою; - причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; - докази, що підтверджують факт.

Вивченням матеріалів заяви встановлено, що дана заява не відповідає вимогам ст.ст.119, 258 ЦПК України, оскільки в заяві не викладені обставини, тобто ті юридичні факти, на основі яких заявниця звертається до суду з відповідними вимогами, оскільки по справам даної категорії заявник разом з заявою повинен надати докази відмови в поновленні або видачі та/або відмову в оформленні юридичних документів.

Так, вивченням матеріалів заяви, встановлено, що заявницею визначена мета, яка є суттєвою умовою для встановлення факту, що має юридичне значення, однак в заяві не викладено обставини, на основі яких заявниця обґрунтовує вимогу про встановлення факту того, що вона є одинокою матір'ю дитини, тобто обставини, з наявністю чи відсутністю яких діюче законодавство пов'язує безпосереднє настання певних правових наслідків для заявника та дозволяє оцінити факт з огляду на те, чи має він юридичне значення, оскільки встановлення факту, що не має юридичного значення, який не породжує певних правових наслідків, є безпредметним і такий факт не підлягає встановленню.

В судовому порядку можливе лише встановлення факту, що має юридичне значення, та від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявників як фізичних осіб. При цьому його встановлення також не пов'язується з послідуючим вирішенням спору про право та є можливим, якщо законом не передбачений інший порядок встановлення, або отримання документів, які встановлюють такі факти, неможливо.

Тому заявниці слід викласти обставини, з наявністю чи відсутністю яких діюче законодавство пов'язує безпосереднє настання певних правових наслідків правового характеру для заявника та/або виникнення у третіх осіб прав і обов'язків, т. я. при прийнятті заяви про встановлення факту суд має перевірити, в якому порядку має він має розглядатися, відсутність іншої можливості у заявника отримати належні документи, які б посвідчували цей факт, а також ціль встановлення цього факту, з якою необхідно встановити відповідний факт та з огляду на ціль вирішувати питання про підвідомчість заяви та склад заінтересованих осіб у даному судовому провадженні; а також посилатись на докази, які б підтверджували обставини, викладені у заяві, або наявність підстав для звільнення від доказування, та підстави обраного способу звернення до суду.

Між тим, в заяві не викладено, яким чином служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації заінтересовані у вирішенні даного звернення в порядку окремого провадження, які їх інтереси може зачепити рішення у даній справі, та чи є інші зацікавлені особи, права і охоронювані інтереси яких може зачепити ухвалене у справі рішення чи потягнути за собою обов'язок вчинення ними будь-яких дій або ж змінити їх правовий статус.

Разом з тим, викладення таких обставин впливає на визначення характеру правовідносин, суб'єктного складу, правового становища юрисдикційних органів в межах їх повноважень та, як наслідок, на обрання способу захисту порушеного права або інтересу.

Крім того, заявниця, заявляючи про встановлення факту того, що вона є одинокою матір'ю дитини ОСОБА_2, просила також надати дозвіл на виїзд за межі України неповнолітнього ОСОБА_2

Проте, справи про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди і супроводу одного з батьків до переліку справ, що розглядаються в порядку окремого провадження, не входять (ч. 2 ст. 234 ЦПК України), а тому не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки фактично є спорами між батьками дитини з приводу участі у вихованні дитини одного із батьків.

Так, під час вирішення питання про отримання дозволу на виїзд дитини за кордон між батьками фактично виникає спір про право, який, безперечно, повинен вирішуватися в порядку позовного провадження з обов'язковою участю органу опіки та піклування у розгляді цих справ, який має подавати до суду письмовий висновок щодо доцільності надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного із батьків.

Отже, в поданій заяві заявницею одночасно визначений предмет спору, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а, звідси, відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України в цій частині вбачається спір про право, який не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а тому заявницею не викладено обставин в обґрунтування її заявлення саме в обраному нею порядку звернення в окремому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин в силу ч.1 ст. 121 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення, та надання дозволу на виїзд дитини за кордон залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з моменту отримання копії ухвали, шляхом подання нової редакції заяви, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною та повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: