АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-4703/2011Головуючий у 1-й інстанції Дуда О.О.
Провадження № 22-ц/789/205/16 Доповідач - Гурзель І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Гурзеля І.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Ходоровський М. В.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства Тернопільська фірма Будівельник про стягнення коштів ,-

ВСТАНОВИЛА:

У 2011 році ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Приватного підприємства Тернопільська фірма Будівельник про стягнення коштів, обґрунтовуючи його тим, що 19.09.2007 року між нею та відповідачем було укладено договір про дольову участь у будівництві житла, за умовами якого виконавець ПП Тернопільська фірма Будівельник веде будівництво а ОСОБА_1 Фінансує згідно умов договору будівництво квартири № 59 по вул. Ст.Бандери, блок Б в м.Тернополі, площею 98,02 кв.м. Будівництво квартири відповідачем не здійснюється, тому позивач звернувся до ПП Тернопільська фірма Будівельник про розірвання договору та повернення частково сплаченого пайового внеску , однак кошти йому не було повернуто. У зв'язку з цим просила стягнути з відповідача 208228 грн. сплаченого пайового внеску за квартиру. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2011 року позов ОСОБА_1 до ПП Тернопільська фірма Будівельник про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з Приватного підприємства "Тернопільська фірма "Будівельник" на користь ОСОБА_1 208 228грн. як повернення пайового внеску внаслідок розірвання договору про пайову участь у будівництві від 19.09.2007 року.

Стягнуто з Приватного підприємства "Тернопільська фірма "Будівельник" на користь ОСОБА_1 51 грн. судового збору 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду.

Стягнуто з Приватного підприємства "Тернопільська фірма "Будівельник" в дохід держави 1 649 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить дане рішення суду скасувати та ухвалити нове. Зокрема, зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права та не враховано всіх обставин справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що згідно договору від 19.09.2007 року, укладеного між ПП "Тернопільська фірма Будівельник та ОСОБА_2 виконавець ПП "Тернопільська фірма "Будівельник" веде будівництво та зобов'язується передати ОСОБА_2 квартиру після завершення будівництва, а ПП "Тернопільська фірма "Будівельник" фінансує згідно умов договору будівництво квартири №59 по вул. Ст.Бандери, блок "Б" в м. Тернополі, проектною загальною площею 98,02 кв.м.

Згідно п.п. 1.1, 1.2 даного договору вартість вказаного об'єкта становить 429 798грн., планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію 2010 рік.

Встановлено, що позивачем було сплачено відповідачу на виконання умов договору кошти в сумі 208 228грн., що підтверджується наведеним договором та квитанціями, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до п.3.2. договору при виникненні ситуації, коли ОСОБА_2 розриває угоду, ПП "Тернопільська фірма Будівельник зобов'язується повернути кошти в сумі, що внесена ОСОБА_2, як пайова участь, на момент розриву договору при умові, що на дану квартиру укладений Договір з іншим клієнтом, але не пізніше трьох місяців з моменту першого звернення ОСОБА_2 про розірвання угоди.

Позивач звертався до ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» про дострокове розірвання договору та повернення сплачених за ним коштів, однак відповідачем пайовий внесок не було повернуто.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1, зазначає, що відповідачем порушено взяті на себе зобов'язання, щодо будівництва квартири. Також, вказує що згідно п.п.1.1,1.2 договору від 19.09.2007 р. укладеного між нею та ПП Тернопільська фірма Будівельник вартість вказаного об'єкта становить 429 798 грн., будинок повинен був бути зданий у 2010 році. Крім цього, вказала, що нею відповідачу на виконання умов договору було сплачено 208 228 грн. Таким чином, ОСОБА_1 не згідна з тим, що в її користь стягнули грошові кошти у сумі 208 228 грн. з ПП «Тернопільська фірма «Будівельник», внесені нею, як пайовий внесок на будівництво квартири, так як вона хотіла, щоб за нею визнали майнове право на квартиру № 59, яка знаходиться за адресою: вул.Ст.Бандери, блок Б в м.Тернополі, проектною загальною площею 98, 02 кв.м.

Колегія суддів, не погоджується з такими доводами апелянта, оскільки хоча й судове провадження по дані справ було втрачене, а пізніше 09.10.2015р. відновлене, в матеріалах справи містяться документи, які підтверджують факт погодження позивача з рішенням суду. А саме: заява від ОСОБА_3 з якою вона звернулась до Господарського суду Тернопільської області та в якій просила включити її в реєстр кредиторів, враховуючи рішення суду від 20.06.2011 року, яке вона зараз оскаржує. Так, відповідно до цієї заяви ОСОБА_1, згідно ухвали Господарського суду Тернопільської області від 20 березня 2012 року, визнана кредитором у справі № 10/Б-5022/1319/2011 відносно боржника ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» та включена в Реєстр вимог кредиторів.

Крім того, виконавчий лист виписується, також, за заявою сторони по справі, що підтверджує обізнаність ОСОБА_1 зі змістом рішення на протязі тривалого часу. Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином , ОСОБА_1 визнала рішення суду першої інстанції від 20.06.2011 року та не заперечувала, щодо стягнення в її користь грошової компенсації з відповідача у сумі 208 228 грн.

Посилання апелянта на ухвалу про відкриття провадження по справі від 20.05.2011 року (а.с.25) та повістку, де зазначено що відкрито провадження за її позовом про визнання майнового паю, свідчить про зміну нею чи її представником позовних вимог в ході розгляду справи, про що процесуальних документів у відновленому провадженні не збереглося.

Відповідно до ч.1 ст.З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ч.1 ст.ст. 203 зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Таким чином, судом першої інстанцію вірно враховано всі обставини справи, зокрема те, що відповідачем ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» порушено умови договору та не виконано зобов'язання перед ОСОБА_1, а тому підстав для скасування даного рішення колегія суддів не вбачає, відповідно апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4