УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 4-с /311/10/2016

02.09.2016 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

державного виконавця Супруна В.В.

роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка Запорізької області цивільну справу за скаргою:

ОСОБА_1 на дії начальника Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3, старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_4, зацікавлена особа: ОСОБА_5,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій зазначає, що згідно рішення Василівського районного суду Запорізької області по справі № 22ц-3446/2012 року, винесеного 19 квітня 2012 року, з нього стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на час навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з дня пред'явлення позовної заяви до суду з 01.02.2012 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення позивачкою 23-х років.

Згідно зазначеного рішення він сплачував аліменти на підставі виконавчого листа № 2/802/226/2012 року, виданого 25.09.2012 року, який був пред'явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції.

Постановою від 18.12.2015 року державний виконавець зазначеної виконавчої служби ОСОБА_4 закінчив виконавче провадження у зв'язку з закінченням навчання 01.07.2015 року ОСОБА_5 та завершенням курсу навчання і отриманням диплому «бакалавра» на підставі довідки № 16/01/754 від 23.10.2015 року.

29.02.2016 року начальником відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області була винесена безпідставна та незаконна постанова про відновлення виконавчого провадження на підставі довідки Університету митної справи та фінансів від 26.01.2016 року № 0026 про продовження навчання в цьому навчальному закладі після закінчення навчання 01.07.2015 року.

ОСОБА_1 вважає зазначену постанову незаконною, посилаючись на ч.2 ст.199 Сімейного кодексу України, ст. 5 Закону України « Про виконавче провадження», а тому, просить суд: визнати Постанову про відновлення виконавчого провадження від 29.02.2016 року та Постанову про скасування процесуального документу від 29.02.216 року - неправомірними та зобов'язати їх скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги своєї скарги з підстав, викладених у скарзі, просить суд їх задовольнити.

Також він пояснив, що не повинен сплачувати аліменти на утримання доньки з 01.07.2015 року, оскільки вона закінчила навчання на денній формі, а за навчання на заочній формі не тягне за собою сплату ним аліментів. Вважає, що при зарахуванні на навчання доньки з 01.09.2015 року вона повинна була повторно звернутися до суду за рішенням про стягнення аліментів.

Вважає, що його повнолітня донька повинна сама забезпечувати себе, а він не має бажання це робити, оскільки між ним та донькою склалися неприязні відносини.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 також підтримала вимоги скарги з підстав, викладених у скарзі, просить суд їх задовольнити.

В судовому засіданні державний виконавець Супрун В.В., який представляє як свої інтереси, так і відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області, проти скарги заперечує, підтримавши письмові заперечення ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області, які містяться в справі. Також він пояснив, що підстав для закінчення виконавчого провадження з 01.07.2015 року не було, оскільки, по-перше, донька ОСОБА_1 продовжувала навчання; по-друге, їй ще виповнилося 23 років; рішення суду не встановлює обовязок сплати аліментів в залежності від навчального закладу та форми навчання. На даний час нарахування аліментів з 01.07.2016 року не здійснюється у звязку з закінченням ОСОБА_5 навчання, однак, виконавче провадження ще не закінчено у звязку наявністю несплачених аліментів.

В судове засідання ОСОБА_5 не зявилася, але надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності. Також вона надала свої письмові заперечення, в яких вважає скаргу безпідставною, оскільки на час винесення оскаржуваних постанов вона продовжувала навчання, що унеможливлює закінчення виконавчого провадження.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу у відсутності ОСОБА_5.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є в справі.

З 01.09.2011 року ОСОБА_5 навчалася в Дніпропетровській державній фінансовій академії за денною формою навчання, фінансового факультету за спеціальністю «Фінанси і кредит», що підтверджується довідкою з місця навчання за № 371 від 15.01.2012 року.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької від 19 квітня 2012 року, копія якого є у справі, залишеним без змін Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2012 року, копія якого є в справі, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів щомісячного доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи стягнення аліментів з 01.02.2012 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років.

22.08.2012 року вищевказане рішення Василівського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2012 року набрало законної сили, а отже, відповідно до ст.14 ЦПК України, воно є обовязковим до виконання.

При цьому, зазначеним рішення суду не обмежено стягнення аліментів назвою навчального закладу, або ж формою навчання (денна чи заочна….).

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

25.09.2012 року Василівським районним судом Запорізької області на виконання зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист, копія якого є у справі, який перебуває на виконанні в ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області.

15.10.2012 року постановою державного виконавця ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області Тишиною І.В., копія якої є у справі, було відкрито виконавче провадження.

Відповідно до розпорядження КМУ від 03.09.2014 року №788-р, Дніпропетровська державна фінансова академія була реорганізована в Університет митної справи та фінансів, що підтверджується довідкою №16-30/01/825 від 04.07.2016 року, копія якої є у справі.

29.10.2015 року у ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області з Університету митної справи та фінансів надійшло повідомлення від 23.10.2015 року за №16/01/754, копія якого є у справі, про закінчення ОСОБА_5 навчання та отримання диплому «бакалавра» від 01.07.2015 року за номером В15 № 114470.

Частина 2 ст.199 СК України передбачає, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пункт 6 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного

виду стягнення.

Статею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов'язки і права державних виконавців. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено,

своєчасно і в повному обсязі.Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого

провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення

виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі

конфіденційну; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та

іншими законами.

Таким чином, аналізуючи вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, суд вважає, що державний виконавець має право за відповідних обставин закінчити виконавче провадження, але, разом з тим, перш ніж це зробити, він повинен був впевнитися в тому, що ОСОБА_5 після 01.07.2015 року не продовжила навчання. Всі повноваження для цього у державного виконавця були. Однак, державним виконавцем Супруном В.В. цього зроблено не було, тому він, безпідставно 18.12.2015 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з посиланням на пункту 6 частини 1

статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із закінченням строку стягнення.

При цьому, станом на 18.12.2015 року ОСОБА_5 ще не виповнилося 23 роки. Крім того, як вбачається з довідки Університету митної справи та фінансів від 26.01.2016 року за № 0026 та №16-30/01/825 від 04.07.2016 року, витягу з наказу №205 кс від 11.08.2015 року, довідки №362 від 25.04.2016 року, Договіру від 11.09.2015 року, які є в справі, ОСОБА_5 продовжила з 01.09.2015 року навчання в Університеті митної справи та фінансів студенткою 5 курсу заочного навчання за спеціальністю «фінанси та кредит» за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» фінансового факультету, а 30.06.2016 року отримала диплом серії С16 №09679. Докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_5 після 01.07.2016 року продовжує навчання, суду надані не були.

Таким чином, належні та достатні підстави для закінчення виконавчого провадження станом на 18.12.2015 року у державного виконавця були відсутні.

29.02.2016 року начальником ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області ОСОБА_3, в порядку ст.83 Закону України «Про виконавче провадження, правомірно було прийнято рішення про скасування вищевказаної постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.12.2015 року, про що винесено відповідну постанову, яка є в матеріалах справи та є предметом даного спору.

Також, державним виконавцем ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області Супруном В.В. правомірно, в порядку ст.51 Закону України «Про виконавче провадження, було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, яка є предметом даного спору, копія якої є в справі.

При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості від 05.08.2016 року, який є в справі, період, коли ОСОБА_5 не навчалася (липень-серпень 2015 року), державним виконавцем при нарахуванні до сплати аліментів правомірно було відповідно враховано.

Судом встановлено, що на теперішній час виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, який є предметом даного спору, ще не закінчено, оскільки у державного виконавця відсутні відповідні документи, які підтверджують факт повної сплати ОСОБА_1 аліментів за вищевказаним рішенням суду, при цьому, з 01.07.2016 року аліменти до сплати не нараховуються.

Суд дотримується вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, суд не може виходити за межі вимог скарги.

Той факт, що ОСОБА_1 на даний час має доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка страждає на тяжке захворювання, що підтверджується свідоцтвом про народження та медичними документами, які містяться в справі, не може бути підставою для задоволення даної скарги та звільнення ОСОБА_1 від обовязку щодо виконання зазначено рішення суду.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, належні та достатні докази на підтвердження своїх вимог скарги ОСОБА_1 суду не надав.

Таким чином, виходячи з принципів законності, обєктивності, розумності, справедливості, суд вважає суд вважає вимоги скарги безпідставними, надуманими та

способом ОСОБА_1 уникнути обовязку щодо виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст.182, 191, 199-201 СК України, ст.ст.10, 11, 14, 58, 59, 60,64, 70, 88,208, 209,210, 212, 213, 214, 215, 383-387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії начальника Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3, старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_4, зацікавлена особа: ОСОБА_5,- відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня її отримання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в Апеляційний суд Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського

районного суду

Запорізької області ОСОБА_7