САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/3983/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2016 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа: Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 міської ради, третя особа: Восьма ОСОБА_2 Державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 09.04.2014 року помер його батько ОСОБА_3. Їх сімя складалася з батька ОСОБА_3, мати ОСОБА_4, що померла 03.11.2005 року, син ОСОБА_1, та брат позивача ОСОБА_1, що помер 15.02.2013 року. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_3 Після смерті батька відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батуринська буд.3, що належали спадкодавцю на праві власності на підставі Договору на право будівництва будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 17.04.1953 року, зареєстрованого в Бюро інвентаризації м. Дніпропетровська, акту приймання індивідуального домоволодіння та інших відповідних документів, чинних на час набуття батьком права власності на дане домоволодіння. Позивач у встановлений шестимісячний термін не звертався до будь-якої нотаріальної контори в м. Дніпропетровську з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті батька, оскільки він на час смерті проживав разом з ним та продовжував володіти та користуватися вказаним майном і вважав, що юридично оформити своє право на спадщину зможе у будь-який час. Так, 24.03.2015 року позивач звернувся до Восьмою державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з огляду на те, що протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, він не вчиняв дій, що свідчать про її прийняття. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батуринська, 3, та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на домоволодіння в цілому.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставі викладених обставин.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги підтримала та пояснила, що він на час смерті батька проживав разом з ним, у звязку з чим вважав що не виникне труднощів при оформленні спадщини.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Восьмої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, його представника і представника відповідача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що 09.04.2014 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 570781 від 15.04.2014 року (а.с. 11).

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії IV УР №1220485 від 11.03.1962 р. (а.с.9), тобто є спадкоємцем першої черги.

Мати позивача - ОСОБА_5 та брат позивача ОСОБА_6, померли 03.11.2005 року та 15.02.2013 року відповідно, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії І-КИ №057193, виданого 15.11.2005 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1211, та серії І-КИ №49881, виданого 01.03.2013 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 міського управління юстиції, актовий запис №194 (а.с. 10, 13).

За життя ОСОБА_3 належало домоволодіння №3 по вул. Батуринській у м. Дніпропетровську, що підтверджується Договором на право будівництва будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 17.04.1953 року, зареєстрованого в Бюро інвентаризації м. Дніпропетровськ (а.с.23-24).

Зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 821 кв.м., та складається з: літ. А-1 житловий будинок, загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м. і складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м. і складається з: 1 - коридор, 2 - кухня, 3 - житлова, 4 - передпокій, 5 - кабінет, 6 - житлова, 7 - житлова, 8 санвузол; а-1 прибудови, а1-1 прибудови, а ганок, Б погріб з шийкою, В літня кузня, в літня кухня, в1 ганок, Г сарай, Д вбиральня, Е, е теплиця з тамбуром, Ж сарай, ж1 ганок, №1-5 споруди, І замощення, що підтверджується технічним паспортом на садибний будинок від 10.03.2015 року (а.с. 29-32).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Батуринська, 3.

24.03.2015 року позивач звернувся до Восьмої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, однак йому було відмовлено, у звязку з тим, що він протягом шестимісячного строку не вчиняв дій, що свідчать про її прийняття та передбачені ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (а.с. 34).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як вбачається з довідки №13 від 19.04.2014 року, виданої головою квартального комітету №13 ОСОБА_1 мешкав з ОСОБА_3 з 2013 року по день його смерті за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батуринська, 3 (а.с.33).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що вони є сусідами позивача, добре знають його родину, та підтвердили, що з 2013 року позивач постійно проживав зі своїм батьком за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батуинська, 3, та доглядав його до моменту смерті.

Враховуючи викладені обставини суд знаходить доведеним факт проживання позивача ОСОБА_1 однією сімєю з 2013 року по 09 квітня 2014 року із ОСОБА_3, який помер 09.04.2014 року, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батуринська, 3.

Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству й тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 3 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3, оскільки постійно проживав разом з ним на момент відкриття спадщини.

Як вбачається з копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3, відкритій у Восьмій дніпропетровській нотаріальній конторі, із заявою про прийняття спадщини крім позивача ніхто не звертався (а.с. 127-133).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Приймаючи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, які підтверджені належними доказами, суд приходить до висновку, про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 54-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 259 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1220, 1261, 1268 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3, який помер 09 квітня 2014 року, на момент відкриття спадщини за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батуринська, б.3.

Визнати за ОСОБА_1 (іпн.) право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 09 квітня 2014 року, на домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці площею 821 кв.м., за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батуринська, буд.3, яке складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м. і складається з: 1 - коридор, 2 - кухня, 3 - житлова, 4 - передпокій, 5 - кабінет, 6 - житлова, 7 - житлова, 8 санвузол; а-1 прибудови, а1-1 прибудови, а ганок, Б погріб з шийкою, В літня кузня, в літня кухня, в1 ганок, Г сарай, Д вбиральня, Е, е теплиця з тамбуром, Ж сарай, ж1 ганок, №1-5 споруди, І замощення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.П.Румянцев