Ухвала

іменем україни

23 грудня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КузнєцовВ.О., розглянувши касаційну скаргу Краснопільського районного центру зайнятості на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 22 вересня 2016 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 29 листопада 2016 року у справі за позовом Краснопільського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків,

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року Краснопільський районний центр зайнятості звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що під час комплексної ревізії Краснопільського районного центру зайнятості були встановлені окремі факти невірного нарахування та перерахування заробітної плати працівникам Краснопільського районного центру зайнятості. Перевіркою встановлено, що за період з 01 січня 2012 року по 28 лютого 2014 року колишнім начальником відділу бухгалтерського обліку - головним бухгалтером ОСОБА_2 внаслідок незаконного перерахування та невірного нарахування заробітної плати працівникам в порушення п. 1 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Краснопільському районному центру зайнятості завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 28 341,45 грн, яка складається: з недоплаченої заробітної плати в сумі 4 262,96 грн, переплачена заробітна плата в сумі 12 383,35 грн, переплата єдиного внеску - в сумі 2 210,30 грн, переплата прибуткового податку - в сумі 4 644,93 грн, переплата профвнесків - в сумі 4 340,69 грн, недоплата аліментів - в сумі 499,22 грн. Із урахуванням зазначеного позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Краснопільського районного центру зайнятості грошові кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 28 341,45 грн та судові витрати.

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 22 вересня 2016 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 29 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з інших правових підстав.

У касаційній скарзі Краснопільський районний центр зайнятостіпросить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Судами встановлено, що наказом від 19 квітня 2006 року ОСОБА_2 було переведено з посади головного спеціаліста-бухгалтера відділу бухгалтерського обліку Краснопільського районного центру зайнятості на вакантну посаду начальника відділу бухгалтерського обліку-головного бухгалтера цього центру.

Відповідно до п. 3.13. посадової інструкції головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку до посадових обов'язків ОСОБА_2 відносилось вчасне проведення нарахування по заробітній платі, лікарняних листках, а також утримання всіх обов'язкових платежів з фізичних осіб, працівників центру зайнятості до бюджету.

Актом перевірки нарахування та виплати заробітної плати працівників Краснопільського районного центру зайнятості № 05-10/2012-11 від 14 листопада 2014 року встановлена переплата заробітної плати працівникам центру зайнятості за період з 01 січня 2012 року по 28 лютого 2014 року в сумі 12 383,35 грн, а також зайво сплачені обов'язкові платежі, що сталася з вини колишнього начальника відділу бухгалтерського обліку - головного бухгалтера Краснопільського районного центру зайнятості ОСОБА_2

Постановою старшого слідчого СВ Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області старшого лейтенанта міліції Жукова Р.В. від 13 червня 2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 18 листопада 2014 за матеріалами акту перевірки нарахування та виплат заробітної плати працівників Краснопільського районного центру зайнятості № 05-10/2012-11 від 14 листопада 2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України закрито за малозначністю вчиненого діяння та у зв'язку зі встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Згідно п. 2 ст. 133 КЗпП України у відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть: керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям.

Частиною третьою статті 233 КЗпП України встановлено, що для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Як роз'яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений статтею 233 КЗпП річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Цей строк застосовується і при зверненні із заявою прокурора. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з інших правових підстав, апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, а також правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 02 березня 2016 року (№ 6-1263цс15), вірно виходив із того, що перевиплата заробітної плати працівникам центру зайнятості була встановлена 14 листопада 2014 року, а із позовними вимогами позивач звернувся до суду лише 29 липня 2016 року, а тому із урахуванням положень ч. 3 ст. 233 КЗпП України позовні вимоги Краснопільського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в розмірі її середнього місячного заробітку, не підлягають задоволенню у зв'язку з пропуском річного строку звернення до суду позивача із зазначеними позовними вимогами.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Краснопільському районному центру зайнятості у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Краснопільського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов

і кримінальних справ