Справа № 183/4573/14
№ 2/183/70/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

при секретарі Тен І.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання зобовязання виконаним та припинення договору позики,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики, яким, з урахуванням уточненої позовної заяви від 28.12.2016 року, просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму основного боргу у розмірі 15 994 020,00 грн., 3 % річних за порушення грошового зобовязання в розмірі 1 919 282,40 грн., та 3 654,00 грн. судового збору.

В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що 01.01.2002 року між ним та відповідачами його братом ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_4 було укладено договір позики, який було оформлено у вигляді кредитної розписки. На виконання договору позики він передав відповідачам грошові кошти в сумі 600 000,00 доларів США без сплати відсотків та зі строком повернення всієї суми позики протягом 5 років.

Через 5 років відповідач не зміг повернути борг, і попросив позивача продовжити строк дії договору позики ще на 5 років. На цю пропозицію позивач погодився, і сторони 14.04.2007 року за спільною домовленістю вирішили змінити умови договору позики та склали новий письмовий договір (Кредитну розписку) при цьому стару боргову розписку від 01.01.2002 року позивач порвав відразу після того, як відповідачі написали нову розписку (Кредитну розписку). Дана обставина підтверджується розпискою яку відповідач власноручно написав та передав йому в присутності свідків, після того як її підписала його дружина, ОСОБА_4 За умовами цієї кредитної розписки ОСОБА_4 виступила поручителем повернення її чоловіком боргу. Строк повернення боргу складає 10 років, тобто до 01.01.2012 року.

Після спливу строку повернення коштів ОСОБА_3 відмовився їх повертати, перестав спілкуватись з позивачем та відповідати на його телефонні дзвінки. Звернення позивача до поручителя з цього приводу також не дали позитивних результатів.

Таким чином, зазначає позивач, доказом безспірного боргу відповідачів є розписка від 14.04.2007 року, надана відповідачем на підтвердження укладання договору позики і отримання ним від позивача грошових коштів в сумі 600 000 доларів США, що станом на 28.12.2016 року складає (курс НБУ 1 долар США=26,65067 грн.) 15 994 020,00 грн.

За таких обставин, позивач вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом за захистом своїх порушених прав.

В свою чергу ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання зобовязання виконаним та припинення договору позики, яким просять визнати зобовязання позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за договором позики, який було укладено на підставі кредитної розписки від 14 квітня 2007 року виконаним, а сам договір позики припиненим.

В обґрунтування свого позову позивачі зазначають, що дійсно, 14 квітня 2007 року ОСОБА_3 була написана кредитна розписка, в якій було зазначено, що 01 січня 2002 року він взяв в борг, грошові кошти у ОСОБА_1 для розвитку бізнесу в розмірі 3 000 000,00 грн., що еквівалентно сумі 600 000,00 доларів США, з терміном виконання зобовязання за кредитною розпискою до 01 січня 2012 року. ОСОБА_4 в свою чергу розписалася в кредитній розписці від 14.04.2007 року в якості поручителя, а тому солідарно несе відповідальність за виконання зобовязання за кредитною розпискою. Тобто, як зазначають позивачі, між сторонами було укладено договір позики.

В силу вимог ст. 545 ЦК України, 06 серпня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, в присутності ОСОБА_4, а також двох свідків було укладено ОСОБА_8 про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року. Дану угоду було укладено у звязку з поверненням ОСОБА_3 боргу за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року за середнім курсом на дату повернення в сумі 4 782 720,00 грн., що на день передачі грошей відповідала еквівалентові суми 600 000,00 доларів США.

Крім того, угоду про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року було укладено також, по причині втрати, як запевнив ОСОБА_1, оригіналу кредитної розписки від 14 квітня 2007 року, про що було зроблено відповідний запис в угоді п. 3.2 Розділу 3. Гарантії сторін.

Згідно з ОСОБА_8 про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року ОСОБА_3 повернув ОСОБА_1 у власність грошові кошти в сумі 4 782 720,00, що на день передачі грошей відповідала еквівалентові суми 600 000,00 доларів США, в рахунок належного виконання зобовязання, передбаченого кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року, а ОСОБА_1 отримав грошові кошти у вищевказаній сумі та прийняв належне виконання зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року ОСОБА_3, у звязку з чим, засвідчив своїм підписом зазначену угоду.

На думку позивачів, вищезазначене свідчить про повне та своєчасне виконання зобовязання по кредитній розписці від 14.04.2007 р. та про припинення договору позики належним його виконанням. Однак, ОСОБА_1 безпідставно та неправомірно, використовуючи розписку, яку, як він говорив нібито, втратив, намагається в судовому порядку стягнути з позивачів кошти, які вони повернули йому ще в серпні 2011 року в повному розмірі та про, що були складені відповідні документи та проведенні відповідні дії.

За таких обставин відповідачі вимушені звернутися до суду із зустрічним позовом за захистом своїх порушених прав.

Позивач ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні, кожен окремо, позов підтримали, просили суд його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в позовній заяві. В задоволенні зустрічного позову посили відмовити повністю, мотивуючи свою позицію тим, що в угоді, яку представили відповідачі, дійсно стоїть підпис ОСОБА_1, однак ОСОБА_8 такого змісту він ніколи не підписував, а наявність свого підпису може пояснити тим, що під час спільно ведення бізнесу братами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підписувалось дуже багато документів. А відтак ОСОБА_3 міг використати це в своїх інтересах, нанісши на чистий папір текст ОСОБА_8. В ході судового розгляду позивач та його представник зазначили навіть про конкретний документ, який містив підпис ОСОБА_1 на одній стороні аркуша А4, а з іншої сторони цей аркуш був чистим, куди, як вони припустили, ОСОБА_3 і наніс текст ОСОБА_8.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5, ОСОБА_6, кожен окремо, зустрічний позов підтримали, просили суд його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в зустрічній позовній заяві. В задоволенні первісного позову просили відмовити, проти його задоволення заперечували. При цьому зазначили про наступне.

Доводи позивача стосовно підроблення відповідачем «ОСОБА_8 про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14.04.2007 р.» від 06.08.2011 р (далі - ОСОБА_8), оскільки він не підписував цієї ОСОБА_8, а міг підписати чистий аркуш паперу, яким скористався відповідач, надрукувавши поверх підпису текс ОСОБА_8, спростовуються висновком експертизи № 2760/2761-15 від 28.12.2015 р., відповідно до якої експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз на питання «У якій послідовності виконувалися реквізити «ОСОБА_8 про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14.04.2007 р.» від 06.08.2011 р., а саме друкований текс та підпис від іменем ОСОБА_1, розташовані в графі СТОРОНА-1?» надав чітку відповідь - реквізити виконувалися в такій хронологічній послідовності: першочергово був виконаний друкований текс договору, а потім виконувався підпис від імені ОСОБА_1 Тобто, позивач бачив, що підписував. Так само спростовуються твердження позивача стосовно того, що він «перебуваючи співзасновником» з відповідачем однієї фірми (ТОВ «ПромАгроСервіс») підписував різного роду господарські договори з ним, а відповідач, використовуючи такий договір, підробив його, а саме самою ОСОБА_8, в якій жодного згадування про товариство та про господарську діяльність такого товариства не має, а висновком експертизи підтверджено, що підписуючи ОСОБА_8, позивач бачив текст цією ОСОБА_8.

Доводи позивача, що нібито відповідач використав підписану ним зворотну сторінку ОСОБА_8 та надрукував текст лицьової сторони без його відома, також спростовується висновком експерта, згідно з яким лицьова та зворотна сторона ОСОБА_8 виконані на однотипному друкувальному пристрої (копіювальному апараті, багатофункціональному пристрої) із електрографічним способом друку в монохромному режимі тонером чорного кольору. А отже, звинувачення позивача про підробку відповідачем ОСОБА_8 є безпідставними та такими, що спростовані висновками судової експертизи.

Відповідно до п. 10.5 ОСОБА_8, її складено у двох примірниках, а згідно із висновком експерта № 2760/2761-15 від 28.12.2015 р. позивач ОСОБА_1 ставив свій підпис на ОСОБА_8 вже після того як був нанесений друкований текст ОСОБА_8, а отже особисто бачив та знав, що підписує ОСОБА_8 у двох екземплярах, один з яких повинен був залишитися у нього.

Надана суду ОСОБА_8, на думку відповідача, в повній мірі спростовує боргові вимоги позивача та доводить факт належного та повного виконання зобовязання за кредитною розпискою від 14.04.2007 р. А отже, грошові вимоги позивача до відповідачів є безпідставними.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_7 зустрічний позов підтримав, просив суд його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в позовній заяві. В задоволенні первісного позову просив відмовити.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду надана кредитна розписка від 14.04.2007 року, відповідно до якої 01 січня 2002 року ОСОБА_3 взяв в борг, грошові кошти у ОСОБА_1 для розвитку бізнесу строком на 10 років в розмірі 3 000 000,00 грн., що еквівалентно сумі 600 000,00 доларів США. Поручителем за цією розпискою є ОСОБА_4 (а.с.4, т. 1).

Згідно з ОСОБА_8 про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 у власність грошові кошти в сумі 4 782 720,00, що на день передачі грошей відповідала еквівалентові суми 600 000,00 доларів США, в рахунок належного виконання зобовязання за Кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року (а.с.152, т. 1).

По справі проведено судову технічну експертизу документів, за результатами якої (висновок № 2760/2761-15 від 28.12.2015 року) текст лицевої та зворотної сторони «ОСОБА_8 про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року», укладеної 06 серпня 2011 року, виконаний на однотипному друкувальному пристрої (копіювальному апараті, багатофункціональному пристрої) із електрофотографічним способом друку в монохромному режимі тонером чорного кольору. У зв'язку з відсутністю науково-обґрунтованої методики по встановленню часу виконання тексту, виготовленого на друкувальному пристрої (копіювальному апараті, багатофункціональному пристрої) із електрофотографічним способом друку в монохромному режимі тонером чорного кольору, вирішити питання: «Чи виготовлені лицьова та зворотна сторона «ОСОБА_8 про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року» від 06.08.2011 року у різний час?» не надається за можливе. На зворотній стороні «ОСОБА_8 про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року», укладеної 06 серпня 2011 року реквізити виконувалися у наступній хронологічній послідовності: першочергово був виконаний друкований текст договору, а потім виконувався підпис від імені ОСОБА_1. У зв'язку з відсутністю порівняльних зразків паст кулькових ручок, а також письмового дозволу суду на використання руйнівних методів дослідження, питання «Визначити орієнтовний час виконання підписів від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 під текстом визначеної угоди?» судовим експертом не вирішувалось (а.с.75-84, т. 2).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 року по справі призначалася комплексна судова технічна експертиза документу за клопотанням позивача, однак експертиза не була проведена, у звязку з ненаданням для дослідження додаткових матеріалів порівняльних зразків документів (а.с.158-159, т. 2).

Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як зазначалося вище, суду була надана кредитна розписка від 14.04.2007 року, відповідно до якої 01 січня 2002 року ОСОБА_3 взяв в борг, грошові кошти у ОСОБА_1 для розвитку бізнесу строком на 10 років в розмірі 3 000 000,00 грн., що еквівалентно сумі 600 000,00 доларів США. Поручителем за цією розпискою є ОСОБА_4 Факт отримання коштів ОСОБА_3 в борг від ОСОБА_1 сторонами в судовому засіданні не заперечувався.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, а ч.1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

На підтвердження виконання зобовязання, передбаченого кредитною розпискою від 14.04.2007 року, суду також надана ОСОБА_8 про виконання зобовязання.

Позивача за первісним позовом ОСОБА_1 факт виконання зобовязання заперечував, мотивуючи свою позицію тим, що в угоді, яку представили відповідачі, дійсно стоїть його підпис, однак ОСОБА_8 такого змісту він ніколи не підписував, а наявність свого підпису може пояснити тим, що під час спільно ведення бізнесу братами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підписувалось дуже багато документів. А відтак ОСОБА_3 міг використати цей факт, нанісши на чистий папір текст ОСОБА_8.

Однак, в порушення вимог ст.10, 60 ЦПК України, позивачем ОСОБА_1 не надано жодного належного та допустимого доказу, який би беззаперечно свідчив про те, що такий факт мав місце.

Спростовується дана позиція і висновком експерта № 2760/2761-15 від 28.12.2015 року, відповідно до якого текст лицевої та зворотної сторони «ОСОБА_8 про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року», укладеної 06 серпня 2011 року, виконаний на однотипному друкувальному пристрої (копіювальному апараті, багатофункціональному пристрої) із електрофотографічним способом друку в монохромному режимі тонером чорного кольору. У зв'язку з відсутністю науково-обґрунтованої методики по встановленню часу виконання тексту, виготовленого на друкувальному пристрої (копіювальному апараті, багатофункціональному пристрої) із електрофотографічним способом друку в монохромному режимі тонером чорного кольору, вирішити питання: «Чи виготовлені лицьова та зворотна сторона «ОСОБА_8 про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року» від 06.08.2011 року у різний час?» не надається за можливе. На зворотній стороні «ОСОБА_8 про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року», укладеної 06 серпня 2011 року реквізити виконувалися у наступній хронологічній послідовності: першочергово був виконаний друкований текст договору, а потім виконувався підпис від імені ОСОБА_1. У зв'язку з відсутністю порівняльних зразків паст кулькових ручок, а також письмового дозволу суду на використання руйнівних методів дослідження, питання «Визначити орієнтовний час виконання підписів від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 під текстом визначеної угоди?» судовим експертом не вирішувалось (а.с.75-84, т. 2).

Тобто, даним висновком встановлено, що спочатку було нанесено тексти, а потім підпис від імені ОСОБА_10, що свідчить про те, що ОСОБА_1 мав би бачити, який текст він підписує.

Крім того, під час судового розгляду, дана позиція позивача за первісним позовом висловлювалась ним лише як припущення, без зазначення конкретного документу, який він ніби то підписував, і вже перед судовими дебатами (т.2 а.с.193-213), ним було надано заяву про збільшення позовних вимог, з додатками, яка була прийнята судом, оскільки відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України, позивач має право потягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог та відмовитися від позову.

Однак, в уточненій позовній заяві, позивач фактично змінив підстави позову, посилаючись на нові обставини, які взагалі не були предметом судового розгляду, на підтвердження яких надав нові докази, які судом не досліджувались і клопотання про їх доручення своєчасно заявлено не було.

Що, на переконання суду є порушенням вимог ч.2 ст.31 ЦПК України, відповідно до якої, до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підстави позову.

Позивач же цим правом скористався несвоєчасно, а відтак, керуючись вищезазначеними нормами закону, суд не надає оцінку новим доказам, наданим позивачем перед судовими дебатами, і, які судом не досліджувалися, зокрема, заяві ОСОБА_1 від 23.02.2009 року, посвідченій 23.02.2009 року приватним нотаріусом ОСОБА_11, якою ОСОБА_1 заявляє про свій вихід із складу учасників ТОВ «ПромАгроСервіс», та має намір залишити свою частку в статутному капіталі ТОВ «ПромАгроСервіс» розміром 55,00 % вартістю 1 100 000,00 грн. у повному обсязі, безкоштовно та безумовно, та яка може бути розподілена між іншими учасниками ТОВ «ПромАгроСервіс» за їх розсудом. До ТОВ «ПромАгроСервіс» та ОСОБА_3 ні матеріальної, ні інших претензій він не має; ОСОБА_8 про відступлення частки в статутному капіталі в ТОВ «ПромАгроСервіс» від 23.02.2009 року, відповідно до якої ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_3 належну йому частку в статутному капіталі ТОВ «ПромАгроСервіс» розміром 55 % статутного капіталу та вартістю 1 100 000,00 грн.

Критично суд оцінює і покази свідка ОСОБА_12, по-перше, з тих підстав, що його свідчення про підписання угоди між братами ОСОБА_1 та ОСОБА_3, під час якої він був присутній, і текст якої наносився лише на одні сторону паперу А4, не підтверджуються жодним іншим доказом. А, по-друге, даний свідок не заперечував той факт що на даний момент в суді перебуває ряд судових справ по спорах між ним та ОСОБА_3 (відповідачем за первісним позовом). А тому підстав вважати, що даний свідок є неупередженим, у суду не має.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що беззаперечних доказів того, що ОСОБА_8 про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року. сфальшована, суду надано не було.

Позовних вимог про визнання її недійсною, позивачем не заявлялося.

А відтак, підстав для стягнення з відповідачів суми боргу за кредитною розпискою від 14.04.2007 року, у суду не має і в задоволенні позову ОСОБА_1 має бути відмовлено.

Щодо зустрічного позову, то в його задоволенні суд також вважає за необхідне відмовити, оскільки наявність у відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_8 про припинення зобовязання за кредитною розпискою від 14 квітня 2007 року, яка не визнана судом недійсною, саме по собі свідчить про підтвердження виконання відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 боргового зобовязання, і додаткового встановлення цього факту судом не потребують, оскільки в даному випадку не вбачається порушеного права відповідачів.

Судом також було досліджено актовий запис про шлюб №652 від 03.12.1988 року, відповідно до якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у шлюбі з 03.12.1988 року (а.с.183, т. 1), однак даний документ, не спростовує висновків суду.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що як первісні та і зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають і в їх задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 625, 599, 526, 512, 1216 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання зобовязання виконаним та припинення договору позики відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Новомосковський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Березюк