№ 243/8766/15-ц
№ 2/243/25/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Руденко Л.М.

при секретарях - Кобець О.М., Шевченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання №9 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

31.08.2015р. до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів, мотивувавши свої вимоги тим, що на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 06.03.2009р. ОСОБА_2 розпоряджався автомобілем ЗАЗ DAEWOO модель LANOS TF69 YЗНГ, рік випуску 2006, типТЗ легковий седан, колір синій, об»єм двигуна 1498 куб.см., номер шасі (кузов, рама) Y6DTF48YD6W269186 SUPTF69YD6W269186, реєстраційний номер НОМЕР_1, власницею якого є ОСОБА_3, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію ТЗ САА №252445 від 11.11.2009р.

Між ним та ОСОБА_2 була досягнута домовленість про продаж вищевказаного автомобілю. У зв»язку з тим, що автомобіль був придбаний в кредит і заборгованість не була сплачена, зняти автомобіль з реєстрації обліку і переоформити на нього не було можливості. Тому було вирішено, що ОСОБА_2 видасть мені нотаріально посвідчену довіреність на керування та розпорядження автомобілем, а після погашення кредиту (до 29.03.2011р.) надасть довідку-рахунок для переоформлення автомобілю. 24.11.2010р. він передав відповідачу кошти у сумі 37000 грн., а він видав йому розписку. Про наведене свідчить нотаріально посвідчена довіреність від 24.11.2010р., реєстраційний номер 2-10185, розписка ОСОБА_2 від 24.11.2010р.

Неодноразово він телефонував ОСОБА_2 щодо надання йому довідки-рахунку для переоформлення автомобілю. Спочатку він обіцяв йому її видати, називаючи нові строки, а потім не брав слухавку, кошти не повернув. 27.06.2015 року автомобіль ЗАЗ DAEWOO модель LANOS TF69 YЗНГ, реєстраційний номер АН 2558ВВ, яким він керував, був зупинений інспектором ДАІ. Після перевірки документів інспектор ДАІ йому повідомив, що на цей автомобіль накладений арешт ВДВС Краматорського міського управління юстиції, у звязку із боргами ОСОБА_3 Було складене повідомлення про тимчасове затримання транспортного засобу від 27.06.2015р. та Акт огляду тимчасового затримання транспортного засобу від 27.06.2015р. Автомобіль у нього було вилучено та доставлено для зберігання у м. Рубіжне, вул. Визволителів, 22.

Таким чином, йому стало відомо, що на автомобіль ЗАЗ DAEWOO модель LANOS TF69 YЗНГ, рік випуску 2006, типТЗ легковий седан, колір синій, об»єм двигуна 1498 куб.см., номер шасі (кузов, рама) Y6DTF48YD6W269186 SUPTF69YD6W269186, реєстраційний номер НОМЕР_1, за який він сплатив кошти був накладений арешт, у звязку з непогашенням заборгованості за кредитами, отриманими ОСОБА_3 На момент досягнення домовленості і видачі нотаріально посвідченої довіреності від 24.11.2010р. відповідачі не мали права розпоряджатись автомобілем. Зважаючи на це, ОСОБА_2 отримав від нього кошти у сумі 37000 грн. за автомобіль без достатньої правової підстави.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь кошти у сумі 37000 грн., стягнути з відповідачів на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн., судовий збір у розмірі 370 грн.

Позивач ОСОБА_1 у суді свої вимоги підтримав та пояснив, що він домовився з ОСОБА_2, що він купує автомобіль ЗАЗ DAEWOO модель LANOS TF69 YЗНГ, рік випуску 2006, тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 ОСОБА_2 його

попередив, що даний автомобіль є кредитним і має обтяження кредитним боргом банку, але пообіцяв надати йому довідку-рахунок від банку для переоформлення автомобілю до 29.03.2011р. Він погодився з умовами ОСОБА_2, який діяв на підставі довіреності, яку дала йому ОСОБА_3. ОСОБА_2 також видав йому довіреність, яка діяла до 06.03.2014року. Відповідно до цієї довіреності, яка у нього ніякого сумніву не викликала, він мав право розпорядитись даним автомобілем на свій розсуд, тобто фактично він придбав автомобіль, за що заплатив ОСОБА_2 37 тисяч гривень, а той віддав йому техпаспорт на автомобіль та ключі від нього. Після 29.03.2011р. він неодноразово звертався до ОСОБА_2, однак той радив йому звернутися до банку у м. Краматорську, та взнати щодо погашення ОСОБА_3 кредиту та отримання довідку-рахунку. Він самостійно намагався весь цей час знайти ОСОБА_3, але все було марним. Один раз він бачив ОСОБА_3, яка розмовляла з ОСОБА_2, після продажу йому автомобіля, але особисто він з нею знайомий не був. 27.06.2015р. автомобіль НОМЕР_2, яким він керував, був зупинений інспектором ДАІ. Після перевірки документів, інспектор ДАІ його повідомив, що на цей автомобіль накладено арешт ВДВС Краматорського міського управління юстиції, у звязку із боргами ОСОБА_3 В цей же день було складене повідомлення про тимчасове затримання транспортного засобу та акт огляду тимчасового затримання транспортного засобу. Сам же автомобіль у нього було вилучено та поставлено для зберігання у м. Рубіжне. До цього часу, починаючи з 27.06.2015р., йому нічого не відомо про долю автомобіля. Оскільки він гроші у сумі 37 тисяч гривень передавав ОСОБА_2 за купівлю-продаж автомобіля, то просить суд стягнути з останнього на його користь дану суму, а понесені по справі витрати стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_4, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, доповнивши їх тим, що дійсно ОСОБА_2 мав довіреність від 06.03.2009р. виданої ОСОБА_3 на розпорядження автомобілем НОМЕР_2, однак, саме ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 суму вартості за продаж вказаного автомобіля у розмірі 37 тисяч гривень і тому саме з ОСОБА_2 позивач просить стягнути дану суму. ОСОБА_1 не мав можливості без довідки-рахунку оформить договір купівлі-продажу автомобіля, який можливо було укласти через нотаріуса або комісійний магазин.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, клопотання про розгляд справи у її відсутність не надала.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, надав заяву у якій позов не визнав, просив розглянути дану справу у його відсутність, але у присутності його представника ОСОБА_5

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та пояснила, що дійсно автомобіль ЗАЗ DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_3, яка у свою чергу видала ОСОБА_2 довіреність на розпорядження даним автомобілем. Згідної даної довіреність від 06.03.2009р., ОСОБА_2 діяв не від свого імені, а від імені ОСОБА_3, а тому отримані від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 37 тисяч гривень, ОСОБА_2 передав їх ОСОБА_3 і тому, як свідчить з позовної заяви, ОСОБА_1 звертається саме до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 довіреність на розпорядження даним автомобілем, а після її спливу ОСОБА_1 продовжував керувати даним автомобілем, поки той не було вилучено працівниками ДАІ. Позивачу було відомо, що отриманий ним автомобіль НОМЕР_2, має обтяження кредитним боргом банку, і що саме ОСОБА_3, повинна надати довідку-рахунок ОСОБА_1 та укласти, як власник, з ним договір купівлі-продажу. Крім того, ОСОБА_3, від імені якої діяв ОСОБА_6, надала ОСОБА_1 довіреність, згідно якої позивач і сам мав право укласти будь яку угоду щодо вказаного автомобіля. ОСОБА_1 до закінчення довіреності не скористався тими правами, які йому надала ОСОБА_3 стосовно свого автомобіля, а після закінчення цієї довіреності позивач безпідставно керував цим автомобілем, котрий було вилучено працівниками ДАІ. Вважає, що саме з ОСОБА_3 повинно бути стягнута сума 37 тисяч гривень та інші витрати. Просить суд у задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 37 тисяч гривень та витрат, пов»язаний з даним позовом, відмовити.

Суд, заслухавши поясненням позивача, його представника, а також представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов»язки. Майном, як особливим ою»єктом, за ст. 190 ЦК України, вважаються, окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов»язки.

Так, у судовому засіданні з вірогідністю було встановлено, що:

- ОСОБА_3, на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ САА №252445 від 11.11.2009р. у своїй власності мала автомобіль ЗАЗ DAEWOO модель LANOS TF69 YЗНГ, рік випуску 2006, тип ТЗ легковий седан, колір синій, об»єм двигуна 1498 куб.см., номер шасі (кузов, рама) Y6DTF48YD6W269186 SUPTF69YD6W269186, реєстраційний номер НОМЕР_3;

- 06.03.2009р. ОСОБА_3 надає довіреність ОСОБА_2, який від її імені, 24 листопада 2010 року, уповноважив ОСОБА_1 розпоряджатися ( продати, передати в оренду), керувати, а при необхідності зняти з обліку та продати вищевказаний автомобіль. Для чого ОСОБА_3 надала ОСОБА_1 право одержувати та надавати всі необхідні довідки, підписувати різного роду документи, укладати від її імені договори щодо розпорядження та користування автомобілем, визначаючи на власний розсуд ціну та інші їх умови, в тому разі одержати належні при цьому гроші, укладати договори обов»язкового страхування цивільної відповідальності, укладати, як в тому буде необхідність, від її імені договори про відшкодування завданої шкоди, одержувати за такими правочинами грошові суми у розмірах згідно із калькуляціями, актами, експертними висновками, порушувати всі дії, пов»язані з виконанням цього доручення, бути представником в ДАІ при проходженні технічного огляду, бути представником на митниці при оформленні митних декларацій по виїзду за межі України, сплачувати необхідні платежі та виконувати всі інші дії, пов»язані з виконанням цієї довіреності. Довіреність видана строком до 06.03.2014 року (а.с.7);

- 24.11.2010р. ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 за автомобіль 37 тисяч гривень, про що видав розписку (а.с.8), у якій також вказав, що після закінчення заборгованості за кредитом, зобов»язується представити довідку-рахунок і що з 24.11.2010р. автомобіль НОМЕР_2 належить ОСОБА_1

Таким чином, 24 листопада 2010 року отримавши від ОСОБА_6 таку розписку, де було вказано що з 24.11.2010р. автомобіль НОМЕР_2 належить ОСОБА_1, а також довіреність від 24.11.2010р., яка суперечить фразу вказаній у розписці, що ОСОБА_1 є власником даного автомобіля. В той час позивач проігнорував закон, який передбачає підстави переходу право власності з одного власника транспортного засобу до іншого, та вважав, що ним було придбано даний автомобіль, а тому ніяких дій, які були надані йому ОСОБА_3 він не робив, продовжуючи лише керувати ввіреним йому автомобілем.

З копії виконавчого провадження, яке надійшло з ВДВС Краматорського міського управління юстиції, вбачається, що саме ОСОБА_3 взяла у кредит автомобіль ЗАЗ DAEWOO модель LANOS TF69 YЗНГ, рік випуску 2006, тип ТЗ легковий седан, колір синій, об»єм двигуна 1498 куб.см., номер шасі (кузов, рама) Y6DTF48YD6W269186 SUPTF69YD6W269186, реєстраційний номер НОМЕР_3 і саме вона повинна сплатити кредит, отримати довідку-рахунок, а після цього оформляти договори відчуження даного автомобіля. Надання ОСОБА_3 довіреності ОСОБА_2 та ОСОБА_1, не тягне за собою переходу право власності, а лише право керування, розпорядження цим автомобілем та інші права щодо нього, крім право власності.

Сам факт належності автомобіля ЗАЗ DAEWOO модель LANOS TF69 YЗНГ, рік випуску 2006, тип ТЗ легковий седан, колір синій, об»єм двигуна 1498 куб.см., номер шасі (кузов, рама) Y6DTF48YD6W269186 SUPTF69YD6W269186, реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_3, став підставою для тимчасового його затримання та поставлення на штрафний майданчик у зв»язку з боргами ОСОБА_3, в тому числі і за кредитний договір за даний автомобіль.

Таким чином, у судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що автомобіль ЗАЗ DAEWOO модель LANOS TF69 YЗНГ, рік випуску 2006, тип ТЗ легковий седан, колір синій, об»єм двигуна 1498 куб.см., номер шасі (кузов, рама) Y6DTF48YD6W269186 SUPTF69YD6W269186, реєстраційний номер НОМЕР_3 до цього часу належить ОСОБА_3 і сама вона мала права отримати грошові кошти за його продаж.

За вимогами ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності.

За вимогами ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

У письмовій формі, за ч. 3 ст. 208 ЦК України, належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою КМУ від 07.09.1998р. №1388, у редакції постанови КМУ від 23.12.2009р. №1371, встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації, перереєстрації, зняття з обліку автомобілів та інших транспортних засобів і цей порядок є обов»язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 пояснив, що ті кошти, котрі він отримав від ОСОБА_1, він передав ОСОБА_3, коли з нею зустрічався після укладання довіреність на ім»я ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 у суді підтвердив той факт, що вони з ОСОБА_2 на даному автомобілі приїздили до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про щось розмовляв з останньою, а після цього сказав, що ОСОБА_3 погасить кредит та надасть довідку-розрахунок.

Також з матеріалів справи вбачається (а.с.11-12), що ОСОБА_1 звертався до Слов»янського МВ ГУМВС України в Донецькій області з заявою про притягнення ОСОБА_2 до кримінальній відповідальності за шахрайство, де вказав, що ОСОБА_2 забрав у нього кошти, достовірно знаючи про те, що цей автомобіль знаходиться у розшуку. Дане суперечить тим фактам, які були викладені ОСОБА_1 у судовому засіданні, а також дає суду можливість прийти до висновку, що протягом того часу, коли у позивача працівниками ДАІ було тимчасово вилучено автомобіль, він намагається звинувачувати у всьому ОСОБА_2, не беручи до уваги той факт, що на час передачі грошей за спірний автомобіль, йому було достовірно відомо, що даний автомобіль має обтяження кредитним боргом банку, що знайшло своє відображенні у наданій позивачем розписки від 24.11.2010р.

З вищевикладеного свідчить, що ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти отримані від ОСОБА_1, на даний час автомобіль, який нібито придбав ОСОБА_1, перебуває у власності ОСОБА_3, а тому з останньої на користь позивача слід стягнути 37 тисяч гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, у судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_2 було доведено, що:

- саме ОСОБА_3 є власником автомобіля ЗАЗ DAEWOO модель LANOS TF69 YЗНГ, рік випуску 2006, тип ТЗ легковий седан, колір синій, об»єм двигуна 1498 куб.см., номер шасі (кузов, рама) Y6DTF48YD6W269186 SUPTF69YD6W269186, реєстраційний номер НОМЕР_3,

- саме їй ОСОБА_3, ОСОБА_2 передав 37 тисяч гривень отриманих за автомобіль від ОСОБА_1,

- саме ОСОБА_3, повинна була погасити кредит за даний автомобіль, отримати довідку-рахунок, та укласти, як власник транспортного засобу, зі ОСОБА_1 угоду, відповідно до вищевказаних норм Цивільного кодексу,

- з вимогою про повернення коштів ОСОБА_1 звернувся як до ОСОБА_2 так і до ОСОБА_3, вказавши обох відповідачами.

Враховуючи вище перелічені факти, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_3, на користь позивача 37 тисяч гривень.

Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 потрібно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 370 грн., витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача ОСОБА_3, в сумі 420 грн., а всього 790 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 58, 60,62, 64, 88 ч.1, 209, 212-215, 217, 218, ЦПК України, ст. ст.179, 190, 206, 208 ч.3, 321, 386 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, 20.03.1968року народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН НОМЕР_4, яка зареєстрована за адресою:м. Краматорськ, вул. Астраханська, 105, на користь ОСОБА_1 37000 грн. (Грн. Тридцять сім тисяч).

Стягнути з ОСОБА_3, 20.03.1968року народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН НОМЕР_4, яка зареєстрована за адресою:м. Краматорськ, вул. Астраханська, 105, на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 790 грн. (Грн. Сімсот дев»яноста).

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: