Справа №345/4701/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2016 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючої судді Кардаш О.І.

при секретарі Боднар Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 22.03.2015 року померла ОСОБА_2, якій на праві спільної сумісної власності належало домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Івасюка (Корякова), 8 в с. Новиця Калуського району Івано-Франківської області. На дане спадкове майно ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла усе своє майно де б воно не знаходилось, і з чого воно б не складалось ОСОБА_1 позивачу по справі. Після смерті спадкодавці позивач мав намір успадкувати її майно, однак нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що у дублікаті свідоцтва про право власності на житловий будинок зазначено, що домоволодіння належить ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, а отже слід визначити частки кожного члена спільної власності. Крім того у дублікаті свідоцтва про право власності на житловий будинок наявне розбіжність по-батькові спадкодавці «Тимофіївна», «Тимківна». Тому позивач звернувся до суду і просить суд визнати за ним право власності на домоволодіння, яке знаходиться по вул. Івасюка, 8 в с. Новиця Калуського району Івано-Франківської області.

В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак також подав суду заяву про слухання справи у його відсутності та не заперечує проти задоволення позову.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 померла 22.03.2015 року, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9).

Згідно дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок, що зареєстроване за № 495 від 16.10.2000 року, будинок вцілому по вул. Корякова, 8, в с. Новиця Калуського району належить ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності (а.с.10).

14 квітня 1997 року від імені ОСОБА_2 було посвідчено заповіт у Новицькій сільській раді за № 235, у відповідності до якого все своє майно, яке їй належить на праві власності спадкодавця заповіла позивачу ОСОБА_1 (а.с.11).

При зверненні позивача до Калуської районної державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у дублікаті свідоцтва про право власності на житловий будинок зазначено, що домоволодіння належить ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, а отже слід визначити частки кожного члена спільної власності. Крім того у дублікаті свідоцтва про право власності на житловий будинок наявне розбіжність по-батькові спадкодавці «Тимофіївна», «Тимківна» (а.с.4).

З довідки Новицької сільської ради від 16.12.2015 року №2456 вбачається, що за ОСОБА_2 в погосподарській книзі №2 значиться домоволодіння, що складається із житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Івасюка (Корякова), 8 в с. Новиця Калуського району і розташоване на неприватизованій земельній ділянці (а.с.18).

У відповідності до технічного паспорту ТОВ «Земюрконсалтинг» Івано-Франківське представництво від 12.08.2015 року вартість житлового будинку з господарськими спорудами , що знаходиться в с. Новиця по вул. Івасюка, 8 Калуського району становить 75664,00 грн. (а.с.15-17).

Відповідно до ст. 120,123 ЦК УРСР ( 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності та кожний з них має рівну частку.

Згідно Закону України «Про власність» з 15.04.1991 року відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну спільну сумісну власність. Майно, придбане внаслідок спільної праці сім"ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними (ст. 17 Закону України «Про власність») .

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення ст. 17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюється на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

В судовому засіданні зясовано, що ОСОБА_2 була єдиним і останнім членом колгоспного двору і після її смерті відкрилась спадщина, яку по заповіту фактично прийняв позивач так як звернувся у 6 місячний термін із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Встановлено, що у відповідності до дубліката свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 16.10.2000 року (а.с.7) окрім ОСОБА_2 не зазначено інших членів колгоспного двору, в даному будинку ніхто окрім неї не проживав, тобто частка власності складає 100%, і вказує на те, що померла була єдиним власником вищевказаного будинковолодіння, то суд вважає, що зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2, заповіту, довідок № 1379,1380, 2456 виданих Новицькою сільською радою по-батькові спадкодавця значиться як «Тимофіївна» (а.с.7,8,9,11,18), а у дублікаті свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с.10) по-батькові спадкодавця зазначено як «Тимківна», тому суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дійсно є одною й тією ж особою, і правильне по-батькові якої є «Тимофіївна».

У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, спадщину прийняв про що подав відповідну заяву у нотаріальну контору.

Представник відповідача по справі у наданій в судове засідання заяві не заперечує проти задоволення позову. Тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Івасюка (Корякова), 8 в с. Новиця Калуського району Івано-Франківської області

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.120,123 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2, померлої 22.03.2015 року, а саме на домоволодіння № 8 по вул. Івасюка (Корякова), в с. Новиця Калуського району Івано-Франківської області, яке складається із житлового деревяного будинку, житловою площею 30,8 кв.м., загальною площею 55,7 кв.м., зазначений літ. (А) та господарських будівель і споруд: стодоли, літ. (Б), стайні, літ. (В), убиральні літ. (Г), воріт (№1), огорожі (№2), криниці (№3).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення , апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії рішення.

ГОЛОВУЮЧА СУДДЯ :