АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А.І.

суддів: Винту Ю.М., Лисака І.Н.

секретар: Шерівська Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» про повернення строкового банківського вкладу, за апеляційною скаргою ПАТ «УПБ», в інтересах якого виступає уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УПБ» на заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 лютого 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» про повернення строкового банківського вкладу.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 28 травня 2015 року між нею та відповідачем Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» укладений договір № 350664 про депозитний договір «до запитання» на суму 34610,00 гривень, які були внесені нею на вкладний рахунок, який банком було відкрито на її ім'я, на умовах видачі вкладу на першу вимогу вкладника без обмеження суми та строку дії вкладу.

За договором банківського вкладу банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника.

Незважаючи на неодноразові звернення до Банку із приводу повернення грошових коштів, відповідач відмовляється повернути в повному обсязі належні їй кошти.

___________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 22ц/794/639/2016р. Головуючий у І інстанції: Скуляк І.А.

Категорія: 19/27 Суддя-доповідач: Владичан А.І.

В п.3.3.2. договору вказано, що банк зобов'язаний повернути вклад згідно з умовами цього договору. П.5.2. договору передбачає, що вказаний договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до дня повернення вкладу, а в частині невиконання зобов'язань - до повного і належного їх виконання сторонами.

З урахуванням викладеного просила стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк», на її користь грошові кошти за договором № 350664 від 28.05.2015 року в сумі 34610 гривень.

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 лютого 2016 року позов задоволено, стягнуто з публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 34610 гривень.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.03.2016 року, заяву ПАТ «Український професійний банк» про перегляд заочного рішення Першотравневого районного суду від 01.02.2016 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УПБ» Пантіної Л.О., подало апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про повернення банківського вкладу відмовити.

В своїй апеляційній скарзі посилаються на те, що 28 серпня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято Постанову №562 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного Товариста «Український Професійний Банк», на підставі чого Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 158 від 28.08.2015 р «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УПБ» та делегування повноважень ліквідатора банку, згідно з яким з 31.08.2015 р. було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «УПБ».

Також зазначають, що заборгованість неплатоспроможного банку перед його кредиторами та вкладниками погашається виключно з межах ліквідаційної процедури за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або рахунок одержаного від реалізації майна і не стягується в судовому порядку. Зазначене повністю узгоджується з приписам статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», зі змісту якої вбачається, що з моменту відкликання у неплатоспроможного банка банківської ліцензії та початку процедури ліквідації, усі виконавчі провадження підлягають закінченню, усі арешти та обтяження втрачають чинність і примусове стягнення не відбувається. Отже, підстави для примусового стягнення будь-яких коштів з банку, що перебуває у процедурі ліквідації - відсутні.

Крім того, за рахунком НОМЕР_1, відкритим на ім'я ОСОБА_1, 28.05.2015 року здійснена штучна касова операціяз внесення готівкових коштів в сумі 31 100,00 грн. та 3510,00 грн. без фактичного внесення готівки, яка приховувала фактичне перерахування коштів рахунку юридичної особи, відкритого також у банку ЖБК №58. З метою виведення з Банку, що перебував на межі неплатоспроможності своїх грошових коштів, 28 травня 2015 року юридичною особою ЖБК №58 було оформлено штучну касову операцію з отримання останнім з його поточного рахунку НОМЕР_2, відкритого в ПАТ «УПБ» готівкових коштів по грошовому чеку №МА 1041226 від 28.05.2015 р. в сумі 31 100,00 грн. та по грошовому чеку №МА 1041227 від 28.05.2015 р. в сумі 3 510,00 грн. (без фактичної видачі готівки).

Так, 28 травня 2015 року ЖБК №58 за попередньою змовою зі співробітниками Чернівецького відділення Банку було здійснено штучну касову операцію з видачі готівкових коштів в сумі 3 510,00 грн. та 31 100,00 грн. (без фактичної видачі готівки), які штучно вносились в касу банку з подальшим розміщенням на депозитний рахунок позивача у тотожній сумі (яка не перевищує розмір, що гарантуються Фондом).

Як вбачається з вище наведених обставин та приписів чинного законодавства України, ЖБК №58 було саме кредитором банку, при цьому, у разі ліквідації Банку вказана сума не підлягала відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що згідно депозитного договору «до запитання» № 350664 банк прийняв від ОСОБА_1 на зберігання грошові кошти, і зобов'язався повернути вклад, нарахувати та сплатити вкладнику проценти в строки та в розмірах передбаченими умовами депозитного договору, однак свої зобов'язання не виконав.

Колегія суддів вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на законі.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, якщо неповно з'ясовано судом обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти від неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (стаття 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність»).

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, 28.05.2015 року Правлінням Національного банку України прийнято Постанову № 348 «Про віднесення ПАТ «Український Професійний Банк» до категорії неплатоспроможних, на підставі чого Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 107 від 28.05.2015 р. «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «УПБ», згідно з яким з 29.05.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «УПБ».

28 травня 2015 року між ПАТ «УПБ» та ОСОБА_1 укладено депозитний договір №350664 «до запитання».

Відповідно до п.1.1 умов вказаного договору ПАТ «УПБ» прийняло від вкладника грошові кошти в сумі 34 610 гривень, та зобов'язалось повернути суму вкладу, згідно з умовами цього договору.

Постановою Правління Національного банку України від 28 серпня 2015 р. № 562 відкликано банківську ліцензію ПАТ «УПБ», розпочато процедуру ліквідації ПАТ «УПБ» та на підставі Рішення від 28 серпня 2015 року № 158 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб делеговано повноваження ліквідатора провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіній Любові Олександрівні строком на один рік, а саме: з 31 серпня 2015 року по 30 серпня 2016 року.

Отже, рішенням №107 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «УПБ», згідно з яким з 29.05.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «УПБ» було прийнято 28 травня 2015 року, та спірний договір укладено в цей же день після призначення уповноваженої особи Фонду та призупинення всіх повноважень органів управління позивача, а тому відповідно до частини третьої статті 36 Закону договір є нікчемним.

Таким чином, починаючи з 28 травня 2015 року банк здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В такому разі, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Статтею 36 зазначеного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації, зокрема, під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку). Відповідно до ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку, зокрема, щодо виконання операцій з виплати переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону (тут і далі - в редакції, чинній на час укладення спірного договору) з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення

Протягом одного дня після призначення уповноваженої особи Фонду керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу бухгалтерської та іншої документації банку (абзац другий частини першої статті 36 Закону).

На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку (частина друга статті 36 Закону).

Водночас, відповідно до частини першої статті 42 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність" керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління (ради директорів), головний бухгалтер, його заступник, керівники відокремлених підрозділів банку.

За змістом статті 23 цього Закону відокремленими підрозділами банку є філії, відділення, представництва тощо, які відкриває банк на території України в разі його відповідності вимогам щодо відкриття відокремлених підрозділів, встановленим нормативно-правовими актами Національного банку України.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що керівники відокремлених структурних підрозділів (філій) є також керівниками банку.

Колегією суддів встановлено що, спірний договір було укладено ПАТ "УПБ" з ОСОБА_1 28 травня 2015 року, тобто після прийняття постанови Правління Національного банку України № 107 від 28 травня 2015 року про віднесення ПАТ "УПБ" до неплатоспроможних.

Обґрунтованими та підставними є доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема не застосування до спірних правовідносин Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Цивільного кодексу України, які підлягали застосуванню при постановленні рішення.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що, задовольняючи позовні вимоги про стягнення банківського вкладу, суд першої інстанції не правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УПБ» Пантіної Л.О., задовольнити.

Заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 лютого 2016 року, скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» про повернення строкового банківського вкладу, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: