20.09.2016 Єдиний унікальний номер 189/2231/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» про визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» 18 вересня 2015 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 19.06.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №223366404 про надання відповідачу кредиту у розмірі 52 000,00 доларів США строком до 18.06.2028 року на умовах сплати 13,50% річних за користування кредитом.

Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог ст..6.1 Кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

Згідно з п.16.1 кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання зобовязань, встановлених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень договору.

За прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за Кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі 0,5 % від прострочення до сплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобовязання мало бути виконаним і по день виконання позичальником простроченого зобовязання включно.

Відповідно до ст..9 п.9.1 кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором банк має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору.

20.04.2009 року було укладено Додаткову угоду №1, відповідно до умов якої збільшено строк кредиту на 46 місяців, тому датою остаточного погашення кредиту є 19.04.2032рік. А також, надано «кредитні канікули». Тобто, тимчасово на період з 20 квітня 2010 року до 19 квітня 2011 року зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї угоди.

14.06.2011 року було укладено додаткову угоду №2, якою було досягнуто домовленості щодо страхування за умовами кредитного договору.

18.05.2015 року позичальнику було направлено вимоги про дострокове погашення грошових зобовязань за кредитним договором, однак заборгованість не погашена.

Станом на 23.07.2015 року позивач має заборгованість за кредитним договором №223366404 від 19.06.2008 року у розмірі 58736,86 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ 1 292 921,29 грн., яка складається з:заборгованість за кредитом у розмірі 51218,55 доларів США, що в еквіваленті становить 1 127 427,54 грн., заборгованість за відсотками 4668,85 доларів США, що в еквіваленті становить 102 771,17 грн., пеня у розмірі 2849,46 доларів США, що в еквіваленті становить 62722,58 грн.

На підставі вищевикладеного просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №223366404 від 19.06.2008 року у розмірі 58736,86 доларів США., що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1292921,29 грн.

10.03.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» про визнання недійсним кредитного договору.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.06.2008 року між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» було укладено кредитний договір №223366404.

Позивач вважає, що кредитний договір не відповідає вимогам діючого цивільного законодавства України і підлягає, як правочин, разом із договором іпотеки, як забезпечення його виконання, визнанню недійсними, з наступних підстав.

В кредитному договорі відсутні істотні умови договору, що визначені законодавством України як істотні відповідно до положень ст..638 ЦК України та іншим нормативно-правовим актам законодавства.

Пунктом 3.4 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. затверджених постановою Правління Національного банку України №168 від 10.03.2007 року, банки зобовязанні в кредитному договорі зазначити: про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у звязку з отриманням кредиту, його обслуговування та погашення. Відсутність або невизначеність (недостатня визначеність) зазначених елементів зобовязання може бути підставою для оспорювання (або невизнання) факту виникнення зобовязальних відносин. У разі декларування банком у договорі зі споживачем будь якої послуги, споживач має право не тільки знати в деталях предмет задекларованої послуги, а також отримати зазначену послугу належної якості, відповідно до умов договору.

У кредитному договорі відсутня істотна умова як розміру фінансового зобовязання позивача, що підлягає сплаті на користь страховиків, нотаріусів, відповідача, субєктів оціночної діяльності. При цьому, відсутність цієї істотної умови прямо тягне за собою неможливість встановлення у договорі таких істотних умов як розмір реальної процентної ставки та розмір сукупної вартості кредиту.

В договорі відсутня дата видачі кредиту.

Крім того, кредитним договором не встановлено розмір реальної процентної ставки (у процентах річних). Таким чином, у кредитному договорі відсутня така істотна умова як розмір реальної процентної ставки. Також, в кредитному договорі відсутня вартість всіх супутніх послуг, інших зобовязань позивача, а також розпис сукупної вартості кредиту за кожним платіжним періодом.

На підставі вищевикладеного просить визнати недійсним правочин Кредитний договір №223366404 від 19.06.2008 року

В судовому засіданні представник позивача за основним позовом ОСОБА_3 основний позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Зустрічний позов не визнала в повному обсязі та просила відмовити.

В судовому засіданні відповідач та його представник за основним позовом позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» не визнали в повному обсязі та просили відмовити. Зустрічний позов підтримали та просили задовольнити.

В ході судового розгляду встановлено, що 19.06.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №223366404 про надання відповідачу кредиту у розмірі 52 000,00 доларів США строком до 18.06.2028 року на умовах сплати 13,50% річних за користування кредитом.

Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог ст..6.1 Кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

Згідно з п.16.1 кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання зобовязань, встановлених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень договору.

За прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за Кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі 0,5 % від прострочення до сплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобовязання мало бути виконаним і по день виконання позичальником простроченого зобовязання включно.

Відповідно до ст..9 п.9.1 кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором банк має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору.

20.04.2009 року було укладено Додаткову угоду №1, відповідно до умов якої збільшено строк кредиту на 46 місяців, тому датою остаточного погашення кредиту є 19.04.2032рік. А також, надано «кредитні канікули». Тобто, тимчасово на період з 20 квітня 2010 року до 19 квітня 2011 року зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї угоди.

14.06.2011 року було укладено додаткову угоду №2, якою було досягнуто домовленості щодо страхування за умовами кредитного договору.

Разом з тим, в порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 23.07.2015 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 58736,86 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ 1 292 921,29 грн., яка складається з:заборгованість за кредитом у розмірі 51218,55 доларів США, що в еквіваленті становить 1 127 427,54 грн., заборгованість за відсотками 4668,85 доларів США, що в еквіваленті становить 102 771,17 грн., пеня у розмірі 2849,46 доларів США, що в еквіваленті становить 62722,58 грн.

Про наявність даної заборгованості відповідач повідомлявся листами банку./а.с.48/

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача за основним позовом є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню..

Що стосується зустрічних позовних вимогОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» про визнання договору кредиту недійсним, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що підстави, на які посилається позивач ніяким чином не пов'язані з умовами договору.

У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги до правочинів. Зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати внутрішній волі, а правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Їх невиконання є підставою для визнання правочинів недійсними.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Згідно вимог ЦК України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Судом встановлено, що банк свої зобов'язання перед позичальником виконав, надав кредитні кошти згідно з умовами договору, позивач в свою чергу власноручно підписав договір та отримав те, на що розраховував. Укладаючи договір, позивач зобов'язався повернути кредит та сплатити нараховані банком відсотки та інші платежі у порядку та терміни, встановлені Договором.

При укладенні договору було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними.

На момент укладення вказаного договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами та печатками сторін, правочин був спрямований на отримання кредиту та у його погашенні згідно умов даного договору.

Договори про надання кредиту укладаються па власний розсуд кредитора і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства та правил.

За таких підстав, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що підстав, передбачених чинним законодавством для визнання кредитного договору недійсним немає, суд вважає , що у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним правочину Кредитного договору №223366404 від 19.06.2008 року, слід відмовити.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 527, 530, 610, 611, 625, 202,203,204,215,216 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 169, 209, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН:НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» заборгованість за кредитним договором №223366404 від 19.06.2008 року, станом на 23.07.2015 року у розмірі 55887,40 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1230198,71грн., та 62722,58 грн., яка складається з:

-заборгованість за кредитом 51218,55 доларів США, що складає 1127427,54 грн.;

-заборгованість за відсотками 4 668,85 доларів США, що складає 101 771,17 грн.;

-пеня 62 722,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» судові витрати у розмірі 3654,00 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» про визнання недійсним правочину Кредитного договору №223366404 від 19.06.2008 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.Г. Остапенко