Справа № 278/115/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Зубчук І.В.

секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, вказуючи в позові, що 25 червня 2015 року він уклав з відповідачем ОСОБА_3І, договір позики у формі розписки, за яким остання отримала кошти в сумі 5000 гривень, з терміном повернення впродовж пів року, про те остання не виконала належним чином зобовязання, у звязку із чим позивач змушений звернутись до суду за захистом свої прав.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав зазначених в ньому.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Суду пояснила, що кошти від позивача не отримувала, а розписку написала для того, щоби повернути паспорт, який знаходився у нього.

Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом, встановлено, що між сторонами існують зобовязальні правовідносини на предмет отримання відповідачем позики, що регулюються ст.ст. 625, 1046, 1047, 1048, 1050 ЦК України, чинними на момент виникнення правовідносин. Угода, укладена між сторонами в простій письмовій формі є дійсною.

Враховуючи вимоги ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона/позикодавець/ передає у власність другій стороні/позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів/суму позики/або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж кількості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідач згідно розписки від 25 червня 2015 року взяв у борг у позивача гроші в сумі 5 000 гривень та зобовязався їх повернути у термін впродовж пів року (а.с.3).

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача борг за договором позики в розмірі 5 000 гривень.

На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.525, 526, 527, 625, 1046, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму основної заборгованості в розмірі 5000 гривень, судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 551 гривень 20 копійок, а всього на загальну суму 5551 гривню 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Зубчук