Номер провадження: 22-ц/785/7239/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі Сібовій А.І.

у відкритому судовому засіданні

розглянула апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія»

на рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 03 серпня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія»

про стягнення суми страхового відшкодування, 3% річних, пені та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

14.09.2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «СТ «Гарантія» про стягнення суми страхового відшкодування, 3% річних, пені та моральної шкоди.

В обґрунтування вимог позивач посилалася на те, що 07.09.2012 року між нею та Закарпатською регіональною дирекцією ПрАТ «СТ «Гарантія» був укладений Договір добровільного комплексного страхування подорожуючих № МВ-ПК014295 (Договір страхування подорожуючих) за програмою страхування «А- економ» на страхову суму 30000 євро на період з 19.09.2012 року по 14.11.2012 рік. Внесок страхової премії склав 37 грн. 40 коп.

26.09.2012 року позивач перебувала на лікувальному курорті Вишні Ружбахи (Словаччина). Під час проходження сеансу іпотерапії настала страхова подія: інструктор, який проводив сеанс, відпустив вуздечку, якою він утримував коня, внаслідок чого кінь скинув позивача на землю, позивач отримала численні забої та травми, не могла рухатися, була госпіталізована в лікарню м. Стара Любовна. За комплекс медичних послуг, які були надані у лікарні м. Стара Любовна, вона сплатила 756, 39 євро.

27.09.2012 року позивач заявила про страхову подію за телефоном Асистанської компанії «Смайл Асистанс», який був зазначений у Договорі страхування подорожуючих.

02.10.2012 року, повернувшись до України, позивач звернулась до Одеської філії ПрАТ СТ «Гарантія» з заявою про страхову подію по страхуванню медичних витрат подорожуючих за кордоном і заявою про факт настання події, яка може бути визнана страховим випадком за договором страхування громадян від нещасних випадків. Обидві заяви були прийняті заступником директора ОФ ПрАТ СТ «Гарантія».

30.10.2012 року надійшов лист-відповідь №2021-1/12 від 24.10.2012 року, в якому зазначалось, що для зясування всіх обставин страхової події і підтвердження понесених позивачем витрат, ними були відправлені за місцем її відпочинку і лікування, необхідні запити, було зазначено, що після отримання результатів буде прийнято рішення про страхове відшкодування понесених витрат.

Позивач стверджувала, що ПрАТ СТ «Гарантія» навмисно не приймає рішення стосовно даної страхової події, щоб не сплачувати страхове відшкодування, це триває вже протягом трьох років. Посилалася на те, що нею були виконані умови Договору страхування подорожуючих в повному обсязі.

Уточнивши позовні вимоги в заяві 23.02.2016 року, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь грошову суму у розмірі 64415 грн., в тому числі: сума страхового відшкодування у розмірі 24595 грн.; три процента річних 2416 грн.; втрати від інфляції 17069 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязання 10975 грн., моральна шкода у розмірі 3000 грн., витрати на правову допомогу 6360 грн. (т.1 а.с.238-248, т.2 а.с. 54-56).

В суді першої інстанції представник позивача підтримала позовні вимоги, просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення (т.2 а.с.38-42, 45-46, 62-63).

Рішенням суду першої інстанції від 03.08.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» на користь позивача суму страхового відшкодування 24595 грн., три проценти річних 2416 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязання у розмірі 10975 грн., витрати на перекладача у розмірі 1960 грн.

В іншій частині відмовлено.

Судом вирішено питання щодо судових витрат (а.с.75-79,т2).

В апеляційній скарзі апелянт, представник відповідача, просить рішення місцевого суду скасувати, постановити нове рішення про відмову позивачу в позові, посилаючись на порушення місцевим судом вимог матеріального та процесульного права.

В апеляційному суді представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач, її представник не зявилися, повідомлені, що підтверджується зворотними повідомленнями, які приєднані до матеріалів справи.

У відповідності з вимогами ст.305 ч.2 ЦПК України неявка сторони, яка повідомлена про день і час розгляду справи, не перешкоджає її розглядові.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, доводи скарги, судова колегія дійшла висновку апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Задовольнивши частково позовні вимоги ОСОБА_2, місцевий суд виходив з того, що під час перебування позивача за кордоном стався страховий випадок, позивач надала всі необхідні документи для виплати їй суми страхового відшкодування, але відповідач умови Договору добровільного страхування не виконав. За рішенням суду з відповідача на користь позивача стягнута сума страхового відшкодування, 3 відсотка річних, сума пені за несвоєчасне виконання зобовязання, витрати на перекладача. В решті вимог позивача відмовлено. Рішення суду в частині відмови в вимогах про відшкодування моральної шкоди, стягнення витрат за юридичні послуги, суми індексу інфляції позивач не оскаржує, тому висновок суду в цій частині не перевіряється відповідно до вимог ст. 303 ч.1 ЦПК України.

Колегія з висновком суду в частині задоволених позовних вимог не погоджується з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються вимогами ст.ст.984, 988 ЦК України, Законом України «Про страхування», умовами Договору добровільного комплексного страхування подорожуючих, який був укладений між сторонами.

По матеріалам справи встановлено, що 07 вересня 2012 року між ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія»(Страховик) та ОСОБА_2 (Страхувальник) було укладено Договір добровільного комплексного страхування подорожуючих № МВ-ПК014295 строком дії з 19.09.2012 року по 14.11.2012 року. Договір страхування складається з двох частин: Індивідуальні умови страхування та загальні умови страхування.

27 вересня 2012 року о 16 год. 09 хв. на телефон Асистанської компанії «Смайл Сервіс» надійшов телефонний дзвінок від позивача ОСОБА_2, яким вона повідомила, що біля 10 години 26 вересня 2012 року під час проходження сеансу іпотерапії вона впала з коня та отримала травму, внаслідок чого була госпіталізована до лікарні, пройшла обстеження та самостійно оплатила витрати на лікування.

02 жовтня 2012 року позивач звернулась до Страховика із заявою про факт настання події, яка може бути визнана страховим випадком за Договором страхування громадян від нещасних випадків, в заяві повідомила, що 26.09.2012 року під час перебування в Словаччині на курорті Вишне Ружбахи, за рекомендацією лікаря проходила сеанс іпотерапії, під час якого інструктор випустив поводи, кінь став на диби та скинув її на землю. Її одразу було госпіталізовано в лікарню м. Стара Любовна.

За умовами Договору страхування, «Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування, яка відбулась під час дії договору страхування, документально підтверджена, з настанням якої виникає обов'язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування Страхувальнику (Застрахованій особі) або іншій особі, яка визначена у договорі страхування (асистанській компанії (службі)».

Відповідно до умов п. 2.1.1.3 Договору страхування, «Страховим ризиком, згідно з Договором страхування, є нижче наведені раптові та незалежні від волі Застрахованої особи надзвичайні (ненавмисні) події, що сталися під час поїздки за кордон: ушкодження здоров'я внаслідок нещасного випадку».

Відповідно до п. 2.1.2. Договору страхування, «Страховим випадком є Події, перелічені в п. 2.1.1. Договору, що відбулись під час дії Договору страхування та документально підтверджені, з настанням яких виникає обов'язок Страховика виплатити страхове відшкодування».

Враховуючи умови Договору страхування, страховий випадок - це документально підтверджена подія. Таким чином, основне питання, яке потрібно зясувати при розгляді справи чи є документальне підтвердження події, яка сталася з позивачем, ушкодження її здоров'я внаслідок нещасного випадку під час перебування за кордоном.

У відповідності до вимог п. 2.3.3.3 Загальних умов Договору добровільного комплексного страхування подорожуючих № МВ-ПК014295 від 07.09.2012 року, «Страхувальник зобов'язаний надати Страховику всі необхідні документи щодо страхового випадку для прийняття рішення про здійснення страхової виплати або страхового відшкодування».

Відповідно до вимог п. 2.4.2. Загальних умов Договору добровільного комплексного страхування подорожуючих № МВ-ПК014295 від 07.09.2012 року, «рішення про страхову виплату або відмову у виплаті приймається Страховиком протягом 5 (п'яти) робочих днів з дня отримання Страховиком усіх необхідних документів, наданих в порядку, передбаченому Договором».

Враховуючи умови Договору, обов'язку Страховика прийняти рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування передує обов'язок Страхувальника надати усі, передбачені умовами Договору страхування документи щодо події.

Позивач в заяві від 02.10.2012 року повідомила, що ушкодження її здоров'я відбулось внаслідок нещасного випадку, а не захворювання чи загострення захворювання.

Питання здійснення страхового відшкодування в разі ушкодження здоров'я застрахованої особи внаслідок нещасного випадку регламентується розділом IV Загальних умов Договору страхування.

Відповідно до вимог п. 4.4.1.5 Загальних умов Договору добровільного комплексного страхування подорожуючих № МВ-ПК014295 від 07.09.2012р., «для отримання страхової виплати при настанні страхового випадку у разі встановлення інвалідності або при тимчасовій втраті працездатності Страхувальник (Застрахована особа) надають документи, що підтверджують факт настання страхового випадку».

У разі отримання тілесних ушкоджень внаслідок нещасного випадку, такими документами можуть бути протоколи (акти) про нещасний випадок тощо.

Вказані документи Страхувальник Страховику не надала.

Страховик неодноразово наполягав на необхідності надання йому документів, передбачених п. 4.4.1.5. Договору страхування. Це підтверджується у листах № 40-08/13 від 21.08.2013р., № 525/15 від 20.03.2015р. та № 1252/15 від 09.07.2015р., які направлялися Страхувальнику.

На кожне звернення позивача з вимогою до відповідача про виплату страхового відшкодування, їй було запропановано виконати умови Договору страхування та надати документи, передбачені умовами Договору, необхідні для прийняття Страховиком рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування. Позивач посилалася на те, що 26.09.2012 року внаслідок падіння з коня отримала множинні забої та травми. Між тим, матеріали справи не містять офіційного документу, за яких умов відбулось ушкодження здоров'я і не надала документи, передбачені п. 4.4.1.5. Договору страхування Страховику. Суду такі документи також не були надані.

Відповідно до вимог п. 4.5.1.1. Договору страхування, «Підставою для відмови Страховика у страховій виплаті є навмисні дії або груба необережність Страхувальника».

Відповідно до вимог п. 4.5.1.6. Договору страхування, «Підставою для відмови Страховика у страховій виплаті є зайняття Застрахованою особою активними видами спорту під час змагань та/або тренувань, якщо інше не передбачено договором».

Таким чином, для того, щоб з'ясувати що саме сталось із Страхувальником, виключити наявність підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, передбачених Договором страхування, та з'ясувати наявність чи відсутність підстав для визнання випадку страховим і, відповідно, для прийняття рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування, необхідно виконання Страхувальником вимог п. 4.4.1.5. Договору страхування та надання документів, що підтверджують факт настання випадку, внаслідок якого Страхувальник зазнав ушкодження здоров'я. Такі документи Страхувальником надані не були.

Необхідність надання Страхувальником Страховику документів, передбачених п. 4.4.1.5. Договору страхування, також впливає на отримання Відповідачем права пред'явлення регресного позову до особи, винної в настанні страхового випадку. Страховик після виплати страхового відшкодування матиме право вимоги в силу ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що позивач не надала відповідачу документів, передбачених умовами договору, які є суттєвими для вирішення питання про визнання чи невизнання випадку страховим, крім того, позивач позбавила Страховика можливості самостійно з'ясувати обставини настання події.

В заявах, що подавалися Страховику, позивач обмежилася тим, що вона отримала травму на словацькому курорті «Вишня Ружбахи», Страховику наданий ваучер № 59, який містить лише назву та місце знаходження готелю - готель «TRAVERIN***», між тим, вказаний документ не містить підтвердження, що позивач перебувала і здійснила оплату у даному готелі.

В заявах, що надані Страховику, позивач не посилалася на те, що травму отримала «на курорте Вишнє Ружбахи», де за рекомендацією лікаря проходила сеанс іпотерапії.

До матеріалів справи представником позивача долучений лист ОСОБА_2 від 28.09.2012р., який адресований генеральному директору Купель «Вішнє Ружбахи», разом з перекладом документів, де зазначено, що в якості компенсації фізичних та моральних збитків вона була звільнена від доплати за номер «Гранд Hotel Strand» в розмірі 237 євро. Таким чином, неможливо чітко встановити, в якому саме готелі («TRAVERIN***» чи «Гранд Hotel Strand») відпочивала позивач і де вона отримала травму. Під час телефонної розмови з асистанською компанією «Смайл Сервіс» позивач також не повідомила, де нею отримана травма.

При таких обставинах, Страховик був позбавлений можливості самостійно з'ясувати де, при яких обставинах була травмована позивач, отримати документальне підтвердження події, що зумовило неможливість прийняття рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Надавши оцінку доказам, що зазначені вище, колегія дійшла висновку, що позивач не надала Страховику всі необхідні документи для вирішення питання щодо виплати їй страхового відшкодування.

При зверненні до суду позивач посилалася на те, що відповідачем, Страховиком, були порушені строки виплати страхового відшкодування.

Аналізуючи вказані доводи позивача, встановлено, що в листах, що направлялися позивачеві, Страховик її повідмляв про неможливість прийняти рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхової виплати до виконання Страхувальником умов Договору страхування, а саме п. 4.4.1.5 Договору.

Відповідно до вимог п.3.7.2 Договору страхування, «Якщо застрахована особа сама сплатила вартість невідкладних послуг під час поїздки за кордон, але узгодила ці витрати зі страховиком, або з сервісною компанією (службою), страховик відшкодовує ці витрати після повернення застрахованої особи з поїздки в розмірі, який не перевищує страхову суму, яка встановлена в договорі».

До асистанської компанії «Смайл Сервіс» ОСОБА_2 зателефонувала 27 вересня 2012р. о 16 год. 09 хв. Як вбачається з перекладу прибуткового касового ордеру від 26.09.2012р., ще 26.09.2012р. нею були понесені витрати в сумі 69,50 євро. Відповідач посилається в апеляційній скарзі на ці обставини, посилаючись на те, що вказані витрати ОСОБА_2 не узгоджувала ні з асистанською компанією, ні з Страховиком, поставила асистанську компанію та Страховика перед фактом понесення таких витрат. Відшкодування таких витрат не передбачено умовами Договору страхування, тому задоволення позову в цій частині не ґрунтується на умовах Договору страхування.

Рішенням суду було встановлено, що за несвоєчасну виплату страхового відшкодування були прострочені грошові зобовязання відповідача, що дає підставу для застосування ч.2 ст.625 ЦК України у вигляді сплати боргу на користь позивача з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних від простроченої суми.

Щодо суми пені, то суд не прийняв до уваги наступне.

Відповідно до вимог ст. 992 ЦК України, «У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом».

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», «Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 546 ЦК України, «Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком». Умовами Договору добровільного комплексного страхування подорожуючих № МВ-ПК014295 від 07.09.2012р., який укладений між сторонами, не передбачена сплата пені.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам, що зібрані по справі, вимогам матеріального права, умовам Договору добровільного страхування подорожуючих, тому рішення суду було постановлено з порушенням матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, по справі ухвалюється нове рішення про відмову позивачу у задоволенні її позовних вимог про стягнення суми страхового відшкодування, трьох відсотків річних, пені.

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п2,309ч1п.п.3,4,316,317,319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» задовольнити, рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 03 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про стягнення суми страхового відшкодування, 3% річних, пені скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про стягнення суми страхового відшкодування, 3% річних, пені відмовити.

Рішення набуває чинності негайно після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

ОСОБА_3

ОСОБА_4