Справа № 353/624/16-ц
Провадження № 4-с/353/6/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

за участю: cекретаря Бойко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови про арешт коштів боржника та поновлення строку на її оскарження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Тлумацького РУЮ ОСОБА_2 від 26.04.2016 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти, що перебувають на рахунку у АТ «Ощадбанк», як пенсія, а також просила поновити строк на оскарження зазначеної постанови.

Вимоги викладені в скарзі ОСОБА_1 мотивувала тим, що 23.04.2009 року суддею Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Керничним І.С. було винесено судовий наказ про стягнення в солідарному порядку з неї та ОСОБА_3 на користь АТ «Брокбізнесбанк», в особі Івано-Франківської філії, 24052,77 грн. заборгованості по договору кредиту. 26.04.2016 року старшим державним виконавцем ВДВС Тлумацького РУЮ ОСОБА_2 була винесена постанова про арешт коштів боржника, тобто накладений арешт на належний їй рахунок відкритий у АТ «Ощадбанк», на який їй поступає пенсія. Вказує, що вона зверталась до Тлумацького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції із заявою, яка була погоджена з начальником Тлумацького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції щодо стягнення з її пенсії 35% щомісячно для погашення заборгованості по кредиту. ОСОБА_1 вказує, що у звязку з накладенням арешту на пенсію вона позбавлена засобів для існування, оскільки не може отримати свою пенсію, у звязку з цим у неї погіршився стан здоровя. також зазначила, що не мала змоги вчасно звернутись до суду, бо хворіла, а тому просила поновити строк оскарження постанови про арешт коштів боржника.

Скаржниця ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що скаргу підтримує, просила її задовольнити та розгляд скарги провести без її участі.

Представник стягувача АТ «Брокбізнесбанк» у судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги.

Представник Тлумацького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що не заперечує щодо звільнення арешту з пенсійного рахунку ОСОБА_1, відкритому у АТ «Ощадбанк». Просив розгляд скарги проводити без його участі.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно з розясненнями п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

При вирішенні питання про те, чи дотриманий заявником строк оскарження дій державного виконавця, а якщо не дотриманий, то які підстави можна вважати поважними для поновлення цього строку, необхідно враховувати прецедентну практику Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

В матеріалах даної справи відсутні та Тлумацьким РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області не подані докази про отримання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника від 26.04.2016 р. у виконавчому провадженні № 44317910, копія вказаної постанови була отримана ОСОБА_1 лише 24.05.2016 року, що підтверджується відповідною відміткою на заяві ОСОБА_1 (а.с. 6), а скарга була подана до суду 26.07.2016 року. Як вбачається з довідки Нижнівської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 3 від 20.07.2016 року ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку у вказаній лікарській установі з діагнозом гіпертонічна хвороба (а.с. 10). Відповідно до довідок Нижнівської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 3 від 06.06.2016 року та № 4 від 27.07.2016 року ОСОБА_1 у період з 25.05.2016 року по 06.06.2016 року перебувала на денному стаціонарному лікуванні у Нижнівській лікарській амбулаторії (а.с. 40), а з 07.06.2016 року по 25.07.2016 року знаходилась на амбулаторному лікуванні у Нижнівській лікарській амбулаторії (а.с. 52).

За таких обставин, виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, суд вважає, що строк для подання скарги заявницею ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Також судом встановлено, що 23.04.2009 року суддею Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Керничним І.С. було винесено судовий наказ про стягнення в солідарному порядку із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь АТ «Брокбізнесбанк», в особі Івано-Франківської філії, 24052,77 заборгованості по договору кредиту станом на 13.04.2009 року, 120,26 грн. судових витрат та 15,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 3). На підставі вказаного наказу 08.08.2014 року головним державним виконавцем ВДВС Тлумацького РУЮ ОСОБА_4 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 44317910) (а.с. 4), а 26.04.2016 року старшим державним виконавцем ВДВС Тлумацького РУЮ винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, які містяться на рахунках ОСОБА_1 в декількох банківських установах, в т.ч. і у АТ «Ощадбанк» (а.с. 5).

Згідно довідки Тлумацького обєднаного управління ПФУ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Тлумацькому обєднаному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком при повному стажі у розмірі 1013,32 грн. щомісячно (а.с. 9). Зазначена пенсія починаючи з 17.05.2016 року по 27.09.2016 року перераховується на рахунок ОСОБА_1 № 2708, відкритий ТВБВ № 10008/49 м. Тлумач АТ «Ощадбанк» р/р 290909010, код 09336500, МФО 336503, про що свідчить довідка ПАТ «Державний ощадний ОСОБА_5 України» філії Івано-Франківського обласного управління ТВБ № 10008/049 м. Тлумач № 135 від 27.09.2016 року (а.с. 53).

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі

належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії,стипендії та інших доходів боржника, встановлено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

- у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків;

- за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків.

Як вбачається з довідки Тлумацького обєднаного управління ПФУ в Івано-Франківській області № 224/03 від 25.05.2016 року з пенсії ОСОБА_1 проводиться утримання по виконавчих документах по двадцять відсотків щомісячно (а.с. 8). 26.07.2016 року ОСОБА_1 звернулась до начальника Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області із заявою про стягнення заборгованості з її пенсії у розмірі тридцять пять відсотків (а.с. 7), а 27.09.2016 року звернулась з заявою про стягнення заборгованості з її пенсії у розмірі пятдесят відсотків (а.с. 54).

З огляду на викладене, суд вважає, що головним державним виконавцем Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_5 безпідставно накладено арешт на всі кошти, які надходять на рахунок заявниці ОСОБА_1, відкритий в АТ «Ощадбанк», та є пенсійними виплатами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

В ході виконання виконавчого провадження старший державний виконавець ВДВС Тлумацького РУЮ ОСОБА_2 зобовязана була направити запит до АТ «Ощадбанк» про надання банком відомостей, які б підтвердили, що кошти, які знаходяться на рахунку, є пенсійними виплатами, а отже на них заборонено звертати стягнення у розмірі більше 20 % згідно із Законом України «Про виконавче провадження». До цього ж, у відповідності до ч.2 ст.60 цього Закону не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів старший державний виконавець зобовязана була зняти арешт з рахунку боржника, та стягувати з її пенсії лише 20%, пізніше 35% та 50% щомісячно, на які погодилась боржниця. Однак старший державний виконавець ВДВС Тлумацького РУЮ ОСОБА_2 цього не зробила, що свідчить про невиконання державним виконавцем свого обов'язку не допускати у своїй діяльності порушення прав фізичної особи, в даному випадку боржниці ОСОБА_1, яка у звязку з накладенням арешту на всю суму пенсії, залишилась фактично без засобів існування.

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Дослідивши обставини скарги та надані докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, виходячи з встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, враховуючи, що старшим державним виконавцем ВДВС Тлумацького РУЮ ОСОБА_2 безпідставно було накладено арешт на всі кошти заявниці, що знаходяться на рахунку № 2708, відкритому у ТВБВ № 10008/049 філії Івано-Франківського облуправління ТВБВ № 10008/049 м. Тлумач АТ «Ощадбанк», на який щомісячно надходять пенсійні виплати та з яких стягненню підлягали лише 20 відсотків, а пізніше 35 відсотків та 50 відсотків, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню і Постанову старшого державного виконавця ВДВС Тлумацького РУЮ ОСОБА_2 від 26.04.2016 року про арешт коштів боржника слід скасувати в частині накладення арешту на кошти в розмірі 50 відсотків, які щомісячно надходять на рахунок ОСОБА_1 № 2708, відкритому у ТВБВ № 10008/049 філії Івано-Франківського облуправління ТВБВ № 10008/049 м. Тлумач АТ «Ощадбанк», як пенсія.

На підставі викладеного, ст. 6, 68, 70 Закону України «Про виконавче провадження», ч.2 ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 3865-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги про скасування постанови про арешт коштів боржника.

Скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови про арешт коштів боржника задовольнити частково.

Скасувати Постанову старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 від 26 квітня 2016 року про арешт коштів боржника (виконавче провадження № 44317910), в частині накладення арешту на кошти в розмірі 50 відсотків, які щомісячно надходять на рахунок ОСОБА_1 № 2708, відкритому у ТВБВ № 10008/049 філії Івано-Франківського облуправління ТВБВ № 10008/049 м. Тлумач АТ «Ощадбанк», як пенсія.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд протягом пяти днів з моменту проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Головуюча У.Ю.Луковкіна