Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1092/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

05 січня 2016 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Коренюка В.П.,

при секретарі Мейнарович Л.А.,

за участю представника позивача Хоміної Т.К.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у м. Коростені цивільну справу за позовом комунального виробничого житлового ремонтно - експлуатаційного підприємства № 3 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за надання послуг з утримання будинку, споруди та прибудинкової території, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що ОСОБА_3 проживає та є наймачем квартири АДРЕСА_1. За вказаною квартирою станом на 10.02.2014 року рахується заборгованість по квартирній платі в розмірі 2970 грн. 31 коп. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплачував за надані комунальні послуги, щомісячні платежі не сплачує, а тому позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість по квартирній платі та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала, які просила задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин.

Проте представник відповідача ОСОБА_2 заперечила проти задоволення позову та просила в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що договору про надання послуг між позивачем, який не надав навіть такої пропозиції, а також відповідачем, не було укладено. А відповідно ОСОБА_3 й не отримував ніяких послуг.

Тому просила суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Проаналізувавши пояснення сторін в сукупності з матеріалами справи та наданими сторонами доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 19 червня 1999 року являється власником (ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку) квартири АДРЕСА_1.

За цим же Законом, який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, між сторонами по справі виникли правовідносини пов'язані з наданням та споживанням комунальних послуг.

Дійсно встановлено судом і те, що між сторонами не укладено договору про надання житлово-комунальних послуг. Але разом з тим суд вважає, що з моменту отримання в дар від ОСОБА_4 спірної квартири, а це - 19 червня 1999 року, ОСОБА_3 являється споживачем житлово-комунальних послуг, адже за приписами ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ст.20 цього Закону визначено права та обов'язки споживача, де за ч.3 визначено обов'язки споживача житлово-комунальних послуг, зокрема споживач зобов'язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 2) своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; 3) забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу; 4) за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; 6) дотримуватися правил пожежної і газової безпеки, санітарних норм; 7) допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку; 8) дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; 9) своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; 10) у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Оскільки відповідач (як споживач житлово-комунальних послуг) не сплачував вчасно за надані позивачем житлово-комунальні послуги, чим не виконував свої обов'язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги", тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача в тому, що оскільки договір про надання послуг між позивачем та відповідачем не було укладено, тому ОСОБА_3 й не отримував ніяких послуг, а відповідно й не повинен за них оплачувати.

Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги (який стороною відповідача не оспорювався) по особовому рахунку НОМЕР_1 по квартирі АДРЕСА_1 заборгованість в межах строку позовної давності становить 2970 гривень 31 копійку (а.с.7-9).

Згідно платіжних доручень № 78 від 4.02.2014 року та № 86 від 11.02.2014 року, позивачем по справі понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 136,30 грн. (а.с.4-5).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України - "Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".

За правилами ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України визначено, що "Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)".

У відповідності до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України - "Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати".

А тому на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 213, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.257, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

Позов комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №3 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 3 - 2970 (дві тисячі дев'ятсот сімдесят) гривень 31 копійок боргу по оплаті за надання житлово-комунальних послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території; - 136 (сто тридцять шість) грн. 30 коп. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особа, яка не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області В. П. Коренюк