Справа № 405/3238/16-ц
УХВАЛА

"20" квітня 2016 р. суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Шевченко І.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Кіровоградського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_5, ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» про визнання недійсним іпотечного договору та договору страхування майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Звернулись в суд з позовом в якому просять визнати недійсним іпотечний договір № 1420 від 25.05.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» та договір страхування майна № KGMDGA00042964 від 25.05.2007 року, укладений між ОСОБА_6 та ЗАТ Страхова компанія «Інгосстрах»; зобов»язати відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Кіровоградського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 заставну ПБ № 005671 від 25.05.2007 року або анулювати її.

Позовні вимоги позивачів пред»явлені щодо визнання недійсним іпотечного договору та договору страхування нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 м. Кіровограда.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Предметом позовних вимог в позовній заяві позивача зазначено вимоги до ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Кіровоградського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_5, ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» про визнання договорів іпотеки та страхування квартири, яка знаходяться в м. Кіровограді с. Нове вулиці Металургів, недійсними. Позивачами визначено підсудність справ Ленінський район м. Кіровограда за місцем розташування філії відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк».

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі враховується наступне: відповідно до п. 38 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», територіальна підсудність справи за участю філії або представництва юридичної особи визначається відповідно до вимог ч.7 ст. 110 ЦПК також за їх місцезнаходженням, якщо їм надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (стаття 95). Відомості про філії та представництва юридичної особи включається до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців (статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців2).

Оскільки філія або представництво діють у межах наданих їм повноважень, то пред»явлення позову за їх місцезнаходженням можливе лише тоді, коли спір випливає саме з їх діяльності. У разі відсутності у філії або представництва юридичної особи відповідних повноважень та/або коли спір не пов»язаний з їх діяльністю. Позовна заява повертається позивачеві для подання до належного суду (стаття 115 ЦПК) або якщо провадження у справі відкрито передається судом до належного суду (стаття 116 ЦПК).

Вважаю, що дані позовні вимоги стосуються не філії ПАТ КБ «ПриватБанк», а самого банку, місце знаходження якого вказаного в оспорюваному договорі іпотеки: м. Дніпропетровськ вулиця набережна Перемоги, 50.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред»являються відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК (виключна підсудність) за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Вказане кореспондується і роз»ясненнями, викладеними у п.42 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України, до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 360-4 ЦПК України порушення правил виключної підсудності є безумовним скасуванням рішення суду.

Відповідно до вимог п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України суддя повертає позовну заву, коли справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи викладене, та те, що предметом позову є договірні відносини щодо нерухомого майна, яке розташоване на території Кіровського району міста Кіровограда, прихожу до висновку про повернення позову позивачеві для звернення до належного суду. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги та в різі відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно п.п. 16,17 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України 22.04.1993 року № 15, державне мито повертається фінансовим органом того району чи міста, до бюджету якого воно надійшло, на підставі поданої платником заяви на протязі одного року з дня зарахування суми в бюджет.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Кіровоградського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_5, ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» про визнання недійсним іпотечного договору та договору страхування майна повернути позивачеві, роз»яснивши, що з даним позовом йому необхідно звернутись до Кіровського районного суду м. Кіровограда за підсудністю.

Повернути ОСОБА_1, ОСОБА_2 сплачену при предявленні позову суму судового збору 551,21 грн.

Зобовязати ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, на підставі оригіналу квитанції № 0.0.532070079.1 від 07.04.2016 року повернути ОСОБА_1, ОСОБА_2 сплачену суму судового збору на загальну суму 551,21 грн. (п»ятсот п»ятдесят одну гривню 21 коп.).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом п"яти днів.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. М. Шевченко