№ 2/679/270/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі: головуючої судді Фурсевич О.В.,

при секретарі Плазій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нетішин цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою,-

В С Т А Н О В И В

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 09 вересня 2012 року в м.Києві на вул.Північній з вини відповідача ОСОБА_1, який керував автомобілем «Міцубісі» державний номерний знак "АА 8758 НО", була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина останнього у скоєнні ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м.Києва від 05 грудня 2012 року.

В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Деу» державний номерний знак "АА 2687 ЕЕ", що на момент ДТП належав ОСОБА_2 Відповідно звіту про оцінку автомобіля № 138 від 18.02.2013 року, складеного оцінювачем ОСОБА_3, вартість матеріального збитку, завданого власнику вищевказаного автомобіля, становить 8518,82 грн. Зазначена шкода винуватцем ДТП потерпілій особі не була відшкодована. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.22, п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі заяви потерпілого ОСОБА_2, МТСБУ здійснило регламентну виплату останньому в розмірі 7099,02 грн. 04.06.2013 року позивач звернувся до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат понесених для встановлення розміру збитку та збору документів в розмірі 588 гривень. Однак на даний час ОСОБА_1 в добровільному порядку не компенсував позивачу понесені витрати.

Оскільки МТСБУ здійснило регламентну виплату за відповідача - водія транспортного засобу, який спричини ДТП і не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до ст.ст.1166, 1188, ч.1 ст.1191 ЦК України, п.38.2. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач в поданій позовній заяві просить стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ кошти в розмірі понесених витрат 7687,02 грн. - основний борг, а також судовий збір в розмірі 1378 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно вимог ст.ст.74, 76 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанов Оболонського районного суду м.Києва від 05.12.2012 року, від 19.12.2012 року, відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, а саме в тому, що 09 вересня 2012 року приблизно о 03 годині, він керував автомобілем НОМЕР_1" на вул.Північній, 34 в м.Києві, під час парковки у дворовій території, не врахував стан транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2", що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п.п.13,1, 2.10 ПДР України.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовної якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що на дату скоєння вищевказаної дорожньо - транспортної пригоди відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому, згідно поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/4859779 від 27.09.2011 року, цивільно - правова відповідальність потерпілого ОСОБА_2 на момент ДТП 09.09.2012 року була застрахована в ПрАТ СК «Провідна» з терміном дії з 27.09. 2011 року по 26.09.2012 року включно.

Згідно звіту про оцінку автомобіля № 138 від 18 лютого 2013 року, виконаного фізичною особою підприємцем ОСОБА_4, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Daewoo Lanos» номерний знак "АА 2687 ЕЕ" ОСОБА_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 8518,82 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 1197 від 18.03.2013 року, МТСБУ сплатило ФОП ОСОБА_3 за послуги аварійних комісарів 588 грн.

Так як цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована, 21.02.2013 року потерпілий ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 09 вересня 2012 року.

Згідно платіжного доручення № 1/1-20054 від 03.06.2013 року, МТСБУ здійснило виплату ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 7099,02 грн.

04.06.2013 року МТСБУ направило на адресу відповідача ОСОБА_1 повідомлення, в якому пропонувало в добровільному порядку компенсувати МТСБУ розмір страхового відшкодування, виплаченого потерпілому ОСОБА_2 та витрати на збір документів і визначення шкоди в розмірі 7687,02 грн. Однак на даний час вказані кошти відповідачем не відшкодовано.

Відповідно до пп."а" п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно п.22.1 ст.22 цього Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, після проведення виплати страхового відшкодування ОСОБА_2 в позивача виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 в розмірі виплаченого відшкодування.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача в порядку регресу витрат пов'язаних з регламентною виплатою страхового відшкодування в розмірі 7099,02 грн. та витрат на оплату послуг аварійного комісара в розмірі 588 грн. підлягають задоволенню.

Згідно ч.1, п.2 ч.3 ст.79, ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема: витрат на правову допомогу. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1378 грн.

Водночас, згідно ч.1 ст.56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Згідно ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно роз'яснень викладених в п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Однак, позивачем не надано суду жодних доказів в підтвердження того, що МТСБУ отримало правову допомогу від особи, яка має право на надання правової допомоги, відсутній розрахунок витрат на правову допомогу та підтвердження сплати вказаних витрат, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн.

Керуючись ст.ст.1166, 1188, ч.1 ст.1191 ЦК України, п.22.1 ст.22, пп.38.2.1 п.38.2 ст.38, пп.«а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 7099 гривень 02 копійки, витрати на оплату послуг аварійного комісара в розмірі 588 гривень та судовий збір в розмірі 1378 гривень, а всього: 9065 гривень 02 копійки.

В задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: