Справа № 438/169/16-ц
У Х В А Л А

23 травня 2016 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Слиша А.Т.

при секретарі Слєпченко Н.С.

за участі представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про реальний розподіл нерухомого майна комплексу,-

в с т а н о в и в :

Від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 через канцелярію суду поступило суду клопотання про закриття провадження у справі за даним позовом на підставі п.1 ч.1ст.205 ЦПК України, посилаючись на те, що правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, покликаючись на його безпідставність, просить в клопотанні відмовити.

Заслухавши думку представників позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається із розяснень, даних в п.п.2, 3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК). Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (стаття 17), ГПК України(статті 1, 12), КПК України або КУпАП віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачі у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять суд провести реальний розподіл комплексу, тобто наявний спір фактично виник з цивільних правовідносин, та стосується спору між сторонами щодо поділу майна.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача ОСОБА_3, що його довірена особа ОСОБА_2 має статус субєкта підприємницької діяльності, оскільки Відповідно до роз»яснень, викладених у п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», спір фізичної особи, яка має статус субєкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не повязаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те що, спір який виник між сторонами підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а вимоги позивача є приватноправовими та повязані із здійсненням цивільних прав при реалізації права власності, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 205, 208-210 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про реальний розподіл нерухомого майна комплексу відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя А.Т. Слиш