Справа № 152/1247/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 вересня 2016 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого - Строгого І.Л.,
секретаря - Палій М.Д.,
позивача - ОСОБА_1,
представника позивач - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє як опікун в інтересах ОСОБА_3 до Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,
У серпні 2016 року до суду звернулась ОСОБА_1, яка діє як опікун в інтересах ОСОБА_3(далі - позивач) з позовом до Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у с. Ярове Шаргородського району Вінницької області померла мати ОСОБА_3 - ОСОБА_4, після смерті якої залишилось спадкове майно, зокрема право на земельну частку (пай).
ОСОБА_3 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, оскільки є дочкою спадкодавця. Інші спадкоємці, сини спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_5 після смерті матері не прийняли і на неї не претендують.
Бажаючи оформити спадщину після смерті матері, позивач звернулась до нотаріуса, проте оформити у спадщину право на земельну частку (пай) позивач не може, оскільки відсутній сертифікат.
З огляду на викладене, позивач просить визнати за ОСОБА_3у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері - ОСОБА_4 право на земельну частку (пай), розташовану на території Юліямпільськоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області, площею 2,66 в умовних кадастрових гектарах, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката Серія НОМЕР_1 виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області від 27 травня 1997 року № 121, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 22 липня 1997 року за № НОМЕР_2.
У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на ті самі обставини, що і у позовній заяві. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідача повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а тому, з огляду на згоду позивача та її представника, слід провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у с. Ярове Шаргородського району Вінницької області померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 (а.с. 10).
Позивач є дочкою ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4 (а.с. 9).
Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4, сини спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_5 після смерті матері не прийняли і на неї не претендують, про що подали відповідні заяви (а.с. 14, 15).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається, зокрема із права на земельну частку (пай) площею 2,66 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що вбачається із листа Відділу Держгеокадастру у Шаргородському районі Вінницької області від 15 серпня 2016 року № 31-28-99.0-1353/2-16, згідно із яким ОСОБА_4 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_5, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 22 липня 1997 року за № НОМЕР_2 (а.с. 13).
Згідно з довідкою Виконавчого комітету Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 2 серпня 2016 року № 288, ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4, вступивши у фактичне управління та володіння майном, а саме розпорядилась особистими речами померлої (а.с. 12).
Із постанови нотаріуса про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії від 22 серпня 2016 року вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва є відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) (а.с. 8).
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 29 серпня 2016 року, спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 не заводилась(а.с. 27).
Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 18 листопада 2013 року ОСОБА_1 призначено опікуном над ОСОБА_3 (а.с. 16, 17).

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно, які регулюються нормамиЦивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України 2003 року (далі - ЦК України).

Так, згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548ЦК УРСР).

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 3.1. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 указано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України.

Суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами невизнання права ОСОБА_3 отримати у спадщину право на земельну частку (пай) площею 2,66 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері - ОСОБА_4, яке належало останній на підставі сертифіката, який було втрачено.

Окрім того, на переконання суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом, а тому, позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері - ОСОБА_4 право на земельну частку (пай), розташовану на території Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, площею 2,66 в умовних кадастрових гектарах, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката Серія НОМЕР_6, виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області від 27 травня 1997 року № 121, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 22 липня 1997 року за № НОМЕР_2.

Згідно зі статтями 223, 228, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Шаргородським районним судом Вінницької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Л.Строгий