АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7316/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Стельмащук П.Я.
Провадження № 22-ц/789/940/16 Доповідач - Храпак Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря Коваль О.І.

та сторін позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИЛА:

у квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат понесених на лікування дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 7071 грн. 50 коп. В обґрунтування вимог посилається на те, що у серпні 2014 року виникла необхідність лікування зубів у дитини, оскільки дочка є інвалідом з дитинства, лікарі встановили неможливість будь-яких стоматологічних втручань без застосування загальної анестезії, що зумовило лікування у приватній стоматологічній клініці м.Львова. Відповідач добровільно коштів на додаткові витрати на дитину позивачеві не надає.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16 липня 2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3535,75 грн. додаткових витрат на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути із ОСОБА_2 одноразовим платежем додаткові витрати на дитину в сумі 7071 грн. 50 коп., посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_1 подану апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі, зіславшись на доводи викладені в ній.

Відповідач ОСОБА_2 апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доводи сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із принципу обов'язкової участі обох батьків в утриманні дитини тому стягнення має становити 3535,75 грн.

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції повністю погоджується.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 185 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, 31.08.2001року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №098760, виданим 11.10.2001р. відділом РАГС управління юстиції Чортківського району.(а.с.4)

Шлюб між позивачем та відповідачем 23.0-1.2008р. розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ИД №019600, виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області.(а.с.5)

ОСОБА_4 проведеного лікування від 30.09.2014року та квитанцій, наданих позивачем, нею сплачено, за проведене лікування ОСОБА_3 7071,50грн. (а.с.9-10)

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Виходячи з установлених судами обставин і наведених вимог закону, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно визначено, що позивачка понесла додаткові витрати на дитину в сумі 7071 грн. 50 коп, половина якої в сумі 3535 грн. 75 коп. підлягає відшкодуванню їй відповідачем ОСОБА_2

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5