Справа № 585/1789/16-ц
Номер провадження 2/585/535/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі головуючого судді Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря Ковган О. В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості частки квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 і просить стягнути з відповідачки на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки квартири, розташованої в АДРЕСА_1, в розмірі 164600,000 грн.; припинити його право власності та визнати право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири, розташованої в АДРЕСА_1, з дня отримання ним грошової компенсації вартості 1/2 частини квартири.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.02.2005 року вони з відповідачкою одружилися. Під час шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 28.05.2013 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. В даний час вони проживають окремо, але до цього часу він значиться зареєстрованим в АДРЕСА_1, де також зареєстрована і відповідачка. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 10.04.2006 року він придбав вищевказану квартиру. Рішенням Роменського міськрайонного суду за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Вказане рішення суду 23.02.2016 року набуло законної сили. Таким чином на сьогоднішній день їм з відповідачкою належить по 1/2 частині спірної квартири. Відповідно до технічного паспорта на квартиру, вона має загальну площу 41,1 кв. м, жилу площу 25,6 кв.м, розташована на 5-му поверсі 5-ти поверхового будинку та складається із двох кімнат (1 кімната - 10 кв. м, 2 кімната 15,6 кв. м). Після розірвання шлюбу з відповідачкою він одружився вдруге і створив нову сім'ю. ІНФОРМАЦІЯ_5 у них з дружиною народився син ОСОБА_7. Створивши сім'ю, він не може забезпечити їй належні умови проживання, придбати окрему квартиру чи будинок, а змушений проживати в родиною в чужому помешканні, оскільки не має іншого житла, крім спільної з відповідачкою квартири. Оскільки норма жилої площі в Україні становить 13,65 кв. м на одну особу, а розмір житлової площі яка припадає на кожного з них є меншим ніж передбачено нормами житлового законодавства, поділ спільної квартири в натурі є неможливим. Тому просить стягнути з відповідачки компенсацію вартості його частки квартири, за рахунок чого він матиме можливість придбати нове житло.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримав, пояснили обставини, викладені в ньому. Крім того, позивач пояснив, що не заперечує, якщо відповідач сплачуватиме зазначену суму по 20 % від щомісячного доходу, а його право власності на частку в квартирі буде припинено з дня набрання рішенням чинності. Також просить стягнути на його користь судові витрати.

Відповідачка та її представник ОСОБА_4 проти позову заперечували, мотивуючи тим, що така сума буде значним тягарем для відповідача, однак вона погоджується сплатити первинну суму позову у розмірі 72097,00 грн. протягом п'яти років.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 лютого 2005 року, що стверджується копією свідоцтва про одруження НОМЕР_1 (а.с.6).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2014 року шлюб між ними розірваний. Рішення суду набуло законної сили 24.03.2014 року (а.с.6).

Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Згідно договору купівлі-продажу квартири укладеного 10 квітня 2006 року позивач придбав у продавця ОСОБА_5 квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Квартира згідно з даними правовстановлюючого документа має такі характеристики: житлова площа - 25,6 кв.м, загальна площа - 41,1 кв.м, корисна площа 41,1 кв.м (а.с.9).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Рішенням Роменського міськрайонного суду від 28 травня 2013 року шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірваний. Вказане рішення суду набуло законної сили 11.06.2013 року (а.с.8).

Згідно ч.ч. 1, 2 4 ст. 70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 лютого 2016 року про поділ майна подружжя, за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що складається із двох кімнат, жилою площе 25,6 кв.м, у тому числі: 1-а кімната - 10 кв. м, 2-а кімната 15,6 кв. м, загальною площею 41,1 кв. м, і належала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 10.04.2006 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Ганзя О. В. за № 1234. Вказане рішення суду набрало законної сили 23.02.2016 року (а.с.10-11).

Таким чином квартира АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності сторін.

Зі свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 вбачається, що 20 вересня 2014 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_9 (а.с.13). ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народився син ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_4, де батьком вказаний ОСОБА_1 (а.с.14).

У відповідності до приписів ст. 41 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, крім випадків, встановлених Конституцією та законами України. Право приватної власності є непорушним.

Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Частиною 3 ст.358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють та користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

З інвентарної справи на квартиру АДРЕСА_1, вбачається, що квартира має загальну площу 41,1 кв. м, жилу площу 25,6 кв. м, складається з коридору - 2,8 кв.м, ванної 3,0 кв. м, кухні 5,4 кв. м, жилої кімнати - 17,3 кв. м, жилої кімнати - 10,0 кв. м, кладової - 1,9 кв. м.

Відповідно до ст. 47 Житлового кодексу Української РСР норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 589 від 08.08.2016 року ринкова вартість 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, станом на дату складання висновку дорівнює 164600 грн. (а.с. 61-71).

Так як виділ у натурі із спільного майна є неможливим в даному випадку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову і вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 100 000 грн. грошової компенсації вартості 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1, враховуючи матеріальний стан відповідача, яка, крім заробітної плати отримує 700 грн. аліментів від позивача щомісячно, що визнали сторони. Крім того, ураховано пояснення відповідача, яка погодилась сплатити певну суму протягом п'яти років. Також слід припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину вказаної квартири та визнати право власності на 1/2 частину квартири за відповідачкою з дня набрання чинності рішенням суду.

Крім цього суд вважає за необхідне визначити порядок виконання рішення в частині стягнення компенсації, надавши ОСОБА_3 розстрочку виплати 100000 грн. грошової компенсації за 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 з дня набрання рішенням суду законної сили протягом п'яти років.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Ураховуючи, що позивачем сплачено лише частина судового збору у розмірі 720,97 грн., з відповідача в дохід держави слід стягнути 926,00 грн. судового збору. Позовні вимоги задоволені приблизно на 2/3, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно: 480,50 грн. судового збору, 1835,16 - витрат за проведення експертизи, та 3870 грн. витрат на правову допомогу з урахуванням часу представника, витраченого на участь у судовому засіданні ( 90 хвилин).

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 60, 70 СК України,ст. ст. 183, 321, 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 100 000 (сто тисяч) гривень грошової компенсації вартості 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Припинити право власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 з дня набрання чинності рішенням суду.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 з дня набрання чинності рішенням суду.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 925 (дев'ятсот двадцять п'ять) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, понесені судові витрати: за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 1835 грн. 16 коп., 480 грн. 50 коп. судового збору та 3870 грн. витрат на правову допомогу, загалом - 6185 (шість тисяч сто вісімдесят п'ять) грн. 66 коп.

Визначити порядок виконання рішення в частині стягнення компенсації, надавши ОСОБА_3 розстрочку виплати 100 000 грн. грошової компенсації за 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 з дня набрання рішенням суду законної сили протягом п'яти років.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня виготовлення 26 вересня 2016 року повного тексту рішення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення - з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис...

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова