АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/960/16 Справа № 205/1612/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Остапенко Н. Г. Доповідач - Котушенко С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Романюк М.М., Красвітної Т.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди. Позивач вказував на те, що 01 червня 2012 року відповідач, керуючи автомобілем АЗЛК М-2141 реєстраційний номер НОМЕР_1, який рухався заднім ходом, порушив Правила дорожнього руху та скоїв зіткнення з належним йому автомобілем «Мітсубіши Лансер» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 В результаті ДТП вказаний автомобіль зазнав механічних ушкоджень, вартість його відновлювального ремонту становить 15 975,83 грн., а вартість матеріальної шкоди з урахуванням фізичного зносу автомобіля - 14 524,57 грн. Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану суму, вартість послуг експерта у розмірі 550 грн. та судові витрати.

Ухвалою від 28 травня 2015 року суд залучив до участі у справі в якості третьої особи ПрАТ «НФСК «Добробут».

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення, як незаконного, необґрунтованого та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон) передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника.

Статтею 22 Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Зі справи вбачається, що 01 червня 2012 року сталося зіткнення автомобіля АЗЛК М-2141 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 з належним позивачу автомобілем MITSUBISHI LANCER реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

Вину ОСОБА_3 в порушенні Правил дорожнього руху при вказаній ДТП встановлено постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 червня 2012 року (а.с.24).

Згідно висновку експертного дослідження №2215 від 06 липня 2012 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля MITSUBISHI LANCER реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 14 524,57 грн. (а.с.6-18).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, яким керував відповідач застрахована; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомили страхову компанію про настання страхового випадку; а також з недоведеності позивачем факту звернення за отриманням страхового відшкодування та передчасності заявлених ним вимог.

З обґрунтованістю таких висновків суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Воно є таким, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, вирішить справу згідно із законом, що підлягає застосуванню до правовідносин сторін.

Усупереч зазначеній та на порушення інших норм процесуального права, суд не встановив дійсний характер правовідносин сторін та не з'ясував обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вказуючи на те, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля АЗЛК реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована у ПрАТ «НФСК «Добробут», суд посилається на страховий поліс №АБ/6774920, проте у справі відсутній вказаний документ, а також докази про власника зазначеного транспортного засобу.

В своєму запереченні на позовну заяву відповідач зазначив, що власником автомобіля АЗЛК М-2141 реєстраційний номер НОМЕР_1, яким він керував 01 червня 2012 року, є ОСОБА_5 (а.с.29-31).

З наданої дирекцією МТСБУ інформації вбачається наявність полісу №АБ/6774920 страхової компанії ПрАТ «НФСК «Добробут» на вказаний транспортний засіб, де страхувальником є ОСОБА_6 (а.с.46-47).

Але суд на це уваги не звернув, не з'ясував хто був власником автомобіля у червні 2012 року, на підставі чого ОСОБА_3 керував вказаним автомобілем 01 червня 2012 року під час ДТП та яке він має відношення до страхового полісу №АБ/6774920.

Вказуючи в оскарженому рішенні на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно до ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повідомили страхову компанію про настання страхового випадку, суд послався на заяву повідомлення, що знаходиться на а.с.35 і вважав його повідомленням від страхувальника.

Проте матеріали справи не містять доказів щодо повідомлення відповідачем страхової компанії про настання страхового випадку, а на а.с.35 знаходиться копія повідомлення потерпілого ОСОБА_4

Крім того, дирекція МТСБУ повідомила суд про відсутність інформації щодо звернення ОСОБА_3 до страховика ПрАТ «НФСК «Добробут» (а.с.46).

При розгляді справи судом апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, вживалися заходи щодо сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та здійсненню сторонами їхніх прав.

Зокрема, позивачеві було запропоновано надати докази про звернення за отриманням страхового відшкодування та про відмову у його виплаті, на що представник позивача пояснив, що такі докази відсутні, оскільки відмова у виплаті страхового відшкодування була передана у телефонному режимі. ПрАТ «НФСК «Добробут» знаходиться у стадії ліквідації і з місця своєї реєстрації вибуло (а.с.75).

Відповідачу було запропоновано надати докази про страхування його цивільно-правової відповідальності та повідомлення ним страхової компанії про настання страхового випадку. Але ОСОБА_3 пояснив, що такі докази він надати не зможе, страхового полісу він не має.

На питання про підстави для експлуатації ним автомобіля АЗЛК реєстраційний номер НОМЕР_1 під час ДТП, ОСОБА_3 пояснив лише те, що керував автомобілем на підставі технічного паспорту.

Статтею 33 Закону передбачено, що учасник дорожньо-транспортної пригоди зобов'язаний вжити заходів до невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмового надання повідомлення страховику, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Як вбачається з роз'яснень, викладених у п.16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 1 березня 2013 року у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Оскільки ОСОБА_3 не повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, що підтверджується довідкою дирекції МТСБУ (а.с.46), завдана ним шкода підлягає відшкодуванню на загальних підставах.

Враховуючи те, що суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини та норми закону, що регулюють встановлені правовідносини, висновки суду суперечать матеріалам справи, судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2015 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 14 524,57 грн., вартість послуг експерта у розмірі 550 грн. та судовий збір у розмірі 511,56 грн., а всього 15 586,13 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Романюк М.М.

Красвітна Т.П.