НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4491/16
№ 2/183/2455/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участю: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., представника позивача Федоришиної О.В., представника третьої особи-1 Черніченко Н.І., представника третьої особи-2 Пилько Я.В., представника третьої особи-3 Харченко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільний позов Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області до ОСОБА_5, за участю третіх осіб: Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Сектору ювенальної превенції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, за участі Новомосковського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Подано позов Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Губиниської селищної ради, в якому позивач просив позбавити батьківських прав ОСОБА_5 по відношенню до її неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що відповідач - мати дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, не піклується про матеріальне забезпечення дітей, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Так, на підставі рішення Виконавчого комітету Голубівської сільської ради за № 27 від 09 червня 2016 року «Про вилучення неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з метою захисту їх прав, недопущення загрози життю та їх здоров'ю», враховуючи інтереси неповнолітніх дітей та те, що матір ОСОБА_5 систематично зловживає спиртні напої, не виконує свої батьківські обов'язки в повному обсязі, а саме з її сторони відсутні повноцінні умови проживання та турбота за дітьми ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, не створені умов для навчання дітей. З ОСОБА_5 неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо створення нею відповідних умов для проживання дітей та необхідності змінити своє ставлення до їх виховання. Органом опіки та піклування в грудні 2015 року подавалася позовна заява щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 щодо її старшої доньки ОСОБА_6. В період розгляду судової справи матір повернулася в селище Губиниху, де вона зареєстрована, обіцяла змінити своє ставлення до виховання дітей, не зловживати спиртними напоями, але згодом знову переїхала проживати в с. Голубівку до співмешканця, неодноразово засудженого - ОСОБА_9. ОСОБА_5 проігнорувала будь-які зауваження та рекомендації щодо виховання дітей. У зв'язку з тим, що ОСОБА_5 не змінила свого ставлення до виконання батьківських обов'язків, не створила необхідні умови для проживання та повноцінного розвитку своїх неповнолітніх дітей та з метою захисту прав неповнолітніх дітей на повноцінне життя, виховання та проживання, орган опіки та піклування виконавчого комітету Голубівської сільської ради звернувся із позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Вказала, що відповідач, маючи для цього можливість та будучи фізично здоровою не створила умов для проживання та виховання дітей. Залишає їх без нагляду, зловживає спиртними напоями, не забезпечує дітей їжею залишає дітей без нагляду на протязі декількох днів. В травні-червні 2016 року не відпускала ОСОБА_6 до школи на навчання, мотивуючи такі дії необхідністю доглядом за ОСОБА_8 Крім того з пояснень молодшої дитини, отриманих співробітниками позивача виявилось, що харчуванням ОСОБА_8 займається ОСОБА_6 Постійне зловживання спиртними напоями відповідача призвело до того, що старша донька відповідача ОСОБА_6 пішла з будинку та проживає у іншої особи - батька шкільної подруги ОСОБА_6 з червня 2016 року. Середня дитина відповідача - ОСОБА_7 втік з родини відповідача та проживає у біологічного батька. Школу не відвідує, веде бродяжницький спосіб життя. Під час відвідання місця мешкання відповідача встановлено відсутність опалення, зручностей, присадибної земельної ділянки, продуктів харчування. В будинку присутній стійкий запах алкоголю. Після вилучення дітей в червні 2016 року молодшу дитину відповідача - ОСОБА_8 поміщено до лікарні. З часу поміщення дитини та до моменту розгляду справи в суді мати жодного разу дитину не відвідала, допомоги в утриманні сина не надала. на запитання представника органу опіки про причини байдужості до долі дитини пояснила про відсутність грошових коштів, відмовлялася від відвідань дитини.

В судовому засіданні відповідач позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Вказала, що речі старшої доньки відповідача - ОСОБА_6 знаходяться за місцем її прописки. Після того, як ОСОБА_6 втекла з будинку в червні 2016 року та стала проживати в родині її подруги, вона передавала речі та продукти харчування доньці. Пояснила, що дійсно, в суді розглядався позов Органу опіки та піклування Губиниської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_6 Після того, як вона примирилася з донькою та створила належні умови для проживання доньки в смт.Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, органом опіки та піклування подано заяву про залишення без розгляду позовних вимог, позов судом залишено без розгляду. Водночас, на прохання ОСОБА_6, вона, разом з іншими дітьми переїхала до с.голубівка Новомосковського району Дніпрпоетровської області. Водночас в подальшому, ОСОБА_6 влаштовувала сварки, а вона не змогла найти спільну мову з ОСОБА_6 та в червні 2016 року остання пішла мешкати до родини своєї подруги. Після 10 червня 2016 року вона дізналася, що батько подруги ОСОБА_6 написав до органу опіки та піклування заяву про встановлення опіки над її донькою. Пояснила, що спиртними напоями не зловживає. Зазначила, що її середній син - ОСОБА_7 до червня 2016 року втік з її родини через те, що відмовився поратися по господарству та пішов проживати до свого біологічного батька. Від батька ОСОБА_7 вона знає, що дитина проживає із ним та не бажає повертатися до матері. Про дітей вона піклується та створила їм належні умови для проживання, вказуючи, що доводи позивача в цій частині позову не відповідають дійсності. Зазначила, що після відібрання від неї молодшого сина - ОСОБА_8 не може відвідати дитину через заборону, встановлену органами опіки та лікарями лікарні, в якій знаходиться дитина. Перед вилученням про дитину піклувалася. Після відібрання дитини передавала останньому продукти харчування, одяг та грошові кошти через старшу доньку в кінці червня. До органів опіки та піклування з приводу повернення дітей не зверталася, бо від працівників органу дізналася про негативне ставлення до неї. В судове засідання 25 листопада 2016 року повторно не з`явилась, підстав неявки не повідомила.

Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Губиниської селищної ради позов підтримала. Вказала, що в 2015 році органом було подано до суду позов про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до ОСОБА_6 Під час розгляду справи на прохання відповідача органом опіки та піклування прийнято рішення про можливість надання відповідачу шансу для виправлення ситуації в родині, в зв`язку з чим подано заяву про залишення позову без розгляду. Подання позову позивачем у даній справі свідчить, що відповідач висновків щодо належного виконання батьківських прав не зробила. Зазначила, що під час вивчення умов проживання відповідача під час попереднього розгляду справи встановлено про те, що в сім`ї відповідача наявні проблеми з-за зловживання останньою спиртних напоїв.

Представник служби у справах дітей позов підтримала та пояснила, що відповідач ухиляється від свого обов`язку утримувати дітей, виховувати їх.

Представник сектору ювенальної превенції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області пояснила суду, що в 2015 році до сектору звернулися мешканці смт.Губиниха із повідомленнями про неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачем. Проведеною перевіркою місця проживання відповідача було встановлено створення відповідачем неналежних умов для проживання дітей. Старша донька відповідача - ОСОБА_6 відмовлялась повертатися до матері, вказуючи на те, що мати не забезпечує дітей повноцінним харчуванням, неналежно поводиться з дітьми. За результатами перевірки поліцією складено адміністративний протокол за невиконання батьківських обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову.

В судовому засіданні допитано в якості свідка ОСОБА_10, який показав суду, що в серпні 2016 року до його доньки ОСОБА_15 прийшла ОСОБА_6 та попросилася залишитися пожити разом з Вікторією, повідомивши, що посварилася із матір`ю та не хоче з нею проживати. Повідомивши сільську раду та співробітників міліції про означені факти та місцезнаходження дитини він дозволив ОСОБА_6 залишитися проживати із його донькою в належному йому будинку. За час проживання ОСОБА_6 відповідач допомоги в утриманні доньки не надавала, з донькою не спілкувалась та її не відвідувала.

Судом заслухано особисту думку ОСОБА_6, яка повідомила про те, що мати разом із співмешканцем постійно зловживає алкогольними напоями, після чого кричить на неї та влаштовує сварки. В будинку в с.Голубівка проживали її мати, співмешканець матері, вона, її брати - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, батько співмешканця матері. Її брат - ОСОБА_7 втік від матері та проживає у його біологічного батька. В червні 2016 року вона не знайшовши порозуміння з матір`ю щодо її поведінки пішла з дому до своєї шкільної подруги - ОСОБА_15. Мати проти того, що вона пішла з дому не заперечила. Після того, як у матері відібрали ОСОБА_8 та помістили останнього до лікарні вона вмовляла матір відвідати ОСОБА_8, на що мати відмовилась. Вона не заперечує проти позбавлення матері батьківських прав щодо неї, вказуючи, що відповідач не розуміє її, не належно себе поводить, не виховує та не піклується про неї, пиячить та влаштовує сварки.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з огляду на наступні обставини.

Судом по справі встановлено, що ОСОБА_5 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_6 та малолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8

08 червня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 комісією у складі депутата Голубівської сільської ради та секретаря Голубівської сільської ради проведено обстеження житлово-побутових умов проживання родини ОСОБА_5, за результатами якого складено відповідний Акт. Згідно з актом встановлено відсутність дитини ОСОБА_5 - ОСОБА_6, відсутність дитини ОСОБА_5 - ОСОБА_7 Встановлено, що означені діти проживають в інших осіб. Житловий будинок, в кому проживає сім`я з пічним опаленням, зручності відсутні, санітарний стан будинку - занедбаний, присадибна ділянка заросла бур`яном, в будинку стоїть відчуття запаху алкоголю, продукти харчування відсутні, мати не готує дітям, не пре білизну. Мати ОСОБА_5 систематично разом із співмешканцем зловживає спиртними напоями, вихованням дітей не займається.

Рішенням Виконавчого комітету Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року № 27 створено та затверджено комісію для вилучення неповнолітніх дітей у складі: секретаря сільської ради, в.о. сільського голови ОСОБА_11, завідувача Голубівської АЗПСМ ОСОБА_12, дільничного офіцера поліції Новомосковського РВ; вилучено з сім'ї ОСОБА_5, яка меншає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3; неповнолітню дитину ОСОБА_6 до вирішення питання про позбавлення батьківських прав в суді залишено в сім'ї ОСОБА_10; малолітню дитину ОСОБА_8 направлено в дитяче відділення Новомосковської ЦРЛ для обстеження та встановлення його стану здоров`я. Рішення мотивоване тим, що неповнолітня дитина ОСОБА_6, та малолітній ОСОБА_8 опинилися в складних життєвих обставинах та їх життю та здоров'ю виникла безпосередня загроза, а саме: матір дітей ОСОБА_5 повернулася в АДРЕСА_1 до співмешканця ОСОБА_9 та разом ним зловживають спиртними напоями і не створила належних умов для проживання дітей, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

За висновком органу опіки та піклування Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 2-21/450 від 02 листопада 2016 року, ОСОБА_5 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, не цікавиться їх навчанням та здоров'ям, не створила належних умов для їх проживання. Виконавчий комітет неодноразово викликав ОСОБА_5 на свої засідання з ціллю проведення виховної роботи, висувались вимоги по усуненню недоліків сімейного стану, припиненню зловживання алкоголю, але бажаних результатів досягнуто не було. При кожних послідуючих відвідуваннях сім'ї ОСОБА_5, підтверджень зміни сімейної атмосфери на кращі, не виявилось. На даний час ОСОБА_6 мешкає в іншій сім'ї. ОСОБА_7 6 місяців проживає з батьком в селищі Губиниха. Найменшого сина ОСОБА_13 було направлено до центральної районної лікарні, де мати його не відвідувала та його станом не цікавилась. ОСОБА_5 в житті дітей участі не приймає та бажання на це не проявляла. У зв'язку з тим, що ОСОБА_5 не змінила свого ставлення до виконання батьківських обов'язків, не цікавиться життям та здоров'ям дітей, не створила необхідні умови для проживання та повноцінного їх розвитку, з метою захисту прав неповнолітніх дітей на повноцінне життя, виховання та проживання, орган опіки та піклування позивач вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав.

За висновком органу опіки та піклування Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року, радою опіки та піклування виконкому Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області опікувалася сім'я ОСОБА_5. Сім'я перебувала на обліку як сім`я, що опинилася в складних життєвих умовах. За час проживання на території Губиниської селищної ради ОСОБА_5 зарекомендувала себе з негативної сторони, не виконувала свої батьківські обов'язки, зловживала спиртними напоями, діти були покинуті на призволяще. Неодноразові бесіди щодо покращення умов проживання дітей не дали результатів. Діти пропускали заняття у школі, так як змушені були доглядати меншого братика. Останнім часом у сім'ї не було контакту між дітьми та матір'ю з причини появи нового співмешканця. Дітям не приділяється увага взагалі. Мати морально та матеріально не підтримує дітей. Не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, не дбають про нормальне життя.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Як роз`яснено п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не приділяє належної уваги вихованню дітей, не створила належні умови для проживання дітей, вживає алкогольні напої, про що свідчить, зокрема - пояснення ОСОБА_6, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. не приділяє достатньої уваги дітям, не вживає заходи щодо знаходження порозуміння із дітьми, про що вказує факт окремого проживання ОСОБА_6, відсутність доказів на наявність договору між відповідачем та особою, в родині якої проживає дитина з приводу утримання, умов виховання дитини, не відвідування відповідачем молодшої дитини після поміщення її до закладу охорони здоров`я, що негативно впливає на духовний розвиток, як складову виховання дітей. Зазначені фактори суд розцінює, як ухилення відповідача від виховання дітей.

Водночас, як роз`яснено п.18 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

В судовому засіданні відповідач пояснила, що вона намагається найти порозуміння з дітьми та неналежні умови для проживання дітей пояснюються її матеріальним становищем. також суд враховує Довідку № 473 від 07 жовтня 2016 року, якою підтверджено факт піклування відповідача про здоров`я молодшої дитини.

Так, згідно ч.1, 2 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

Позивачем надано докази на підтвердження наявності безпосередньої загрози життю та здоров`ю дітей у разі перебування за місцем проживання відповідача - акт обстеження умов проживання, а відповідач належними доказами не спростувала зміну житлово-побутових умов проживання дітей, невідповідність висновків, викладених в акті фактичним обставинам, внаслідок чого, з урахуванням правової позиції, висвітленої в п. 16 Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року, суд вважає за необхідне з метою дотримання інтересів дитини та попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, відібрати дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у відповідача і передати органам опіки та піклування. При цьому суд не може погодитись з висновками органів опіки та піклування в частині наявності підстав для позбавлення батьківських прав, оскільки суду не доведено факту неможливості зміни ставлення відповідача до виховання дитини.

Так, матеріали справи свідчать, що рішенням служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 344 від 29 червня 2016 року ОСОБА_8 тимчасово влаштовано до сім`ї ОСОБА_14, внаслідок чого суд вважає за необхідне передати дітей під нагляд Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, оскільки суду не доведено належними доказами можливість влаштування дітей позивачем.

Щодо позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні ОСОБА_7, то матеріали справи свідчать, що на час розгляду справи ОСОБА_7 не знаходиться на утриманні позивача та сторонами визнано факт того, що на час розгляду справи в суді дитина проживає із батьком. Відповідач проти проживання малолітнього, який досяг 10 річного віку із батьком не заперечує.

Так, ст.151 СК України вказує на те, що батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Ст.160 СК України встановлює, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

За таких обставин, оскільки за згодою матері ОСОБА_7 проживає із батьком, підстав для висновку про те, що відповідач свідомо самоусунулась від виховання дитини, не приділяє належної уваги до її виховання суд не вбачає, оскільки сам лише факт залишення ОСОБА_7 родини відповідача не свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Крім того, за ч.ч..2,3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дітей, суд, з урахуванням положень ст.188 СК України, виходить з того, що доказів перебування на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних осіб суду не надано. Доказів негативного стану здоров`я, який би об`єктивно унеможливлював сплату відповідачем аліментів з матеріалів справи не вбачається. Внаслідок чого суд при визначенні розміру аліментів враховує вік та стан здоров`я дітей та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь особи, закладу або установи, в якій будуть утримуватися діти аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 серпня 2016 року та до досягнення дітьми повноліття.

Означене вище не позбавляє в майбутньому відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів у випадку виникнення обставин, які впливають на їх розмір.

У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позов пред'явлено 10 серпня 2016 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір за вимогою про позбавлення батьківських прав підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області до ОСОБА_5, за участю третіх осіб: Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Сектору ювенальної превенції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, за участі Новомосковського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, задовольнити частково.

Відібрати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 у матері - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 без позбавлення батьківських прав та передати дітей Службі у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.

Стягувати з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 серпня 2016 року і до моменту повернення дитини матері, але не пізніше досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України.

Зобов'язати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, відкрити особисті рахунки на дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду складено 30 листопада 2016 року.

Суддя Д.О. Парфьонов