Справа №2/489/772/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 квітня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І,М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, примусове зняття з реєстрації, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 р. позивач звернулась до суду із позовом, яким просив визнати відповідача, свого колишнього чоловіка, таким, що втратив право користування в будинку АДРЕСА_1 та зобов'язати Ленінський відділ у м. Миколаєві ДМС в Миколаївській області зняти його з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зареєстрований в будинку, однак з грудня 2015 року в квартирі не проживає.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Суд заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити.

Відповідно до копії договору дарування частини домобудівлі від 15 серпня 2002 року, ОСОБА_1 прийняла в дар 7/10 частин домобудівлі за АДРЕСА_1

Згідно довідки форми № 3 ЖКП «Південь», ОСОБА_2 зареєстрований у зазначеному будинку з 29 липня 2004 року (а.с. 5).

Шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірваний, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 18 липня 2009 року зроблений актовий запис № 268 (а.с. 7).

Відповідно до акту, складеного зі слів сусідів, посвідченого начальником ЖЕК № 19, ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1, з 2005 року (а.с.9).

Згідно частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Надані докази, в сукупності з показаннями свідка, дають підстави для визнання факту не проживання відповідача у квартирі понад один рік без поважних причин, а тому, у відповідності до статті 405 ЦК України, є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Разом з тим, враховуючи належність позивачці лише 7/10 частин домобудівлі, то відповідача слід визнати таким, що втратив право користування лише даною частиною домобудівлі.

Зі змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому вимога зобов'язання зняття відповідачки з реєстрації задоволенню не підлягає, оскільки поглинається при задоволенні позову по суті основної вимоги.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування 7/10 частинами домобудівлі по АДРЕСА_1 які належать ОСОБА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий термін, який обраховується з дня отримання копії цього рішення..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя Д.Г. Губницький