РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Лях М.Ю.,

при секретарі Хомінської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк Таврика», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання припиненими кредитного договору, договору іпотеки, виключення записів з державних реєстрів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова після уточнення позовних вимог остаточно просив визнати припиненим кредитний договір № 56/07-ВФЛ від 31.10.2007 року з наступними змінами з 15.04.2016 року; визнати припинений договір іпотеки № 2804 від 31.10.2007 року з наступними змінам з 15.04.2016 року; виключити (вилучити) з державного реєстру іпотек та державного реєстру заборон записи, внесені на підставі договору іпотеки № 2804 від 31.10.2007 року з наступними змінами. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 31.10.2007 року між ним та ПАТ «Банк «Таврія» укладено кредитний договір № 56/07-ВФЛ. З метою забезпечення вимоги ПАТ «Банк «Таврія», що випливає з договору кредиту між сторонами укладено 31.10.2007 року договір іпотеки № 2804, реєстрований № 2804 відповідно до якого позивач передав в іпотеку банку житловий будинок № 2, розташований по 1-му пров. М. Горького в м. Харкові з надвірними будівлями, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Зазначає, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.12.2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Таврика» заборгованість за кредитним договором № 56/07-ВФЛ від 31.10.2007 року в розмірі 126131,35 грн., яку було сплачено позивачем 15.04.2016 року. Як зазначає позивач, ним було направлено на адресу відповідача лист-вимогу про надання довідки про відсутність заборгованості та усунення перешкод у користуванні майном. Проте відповідачем ПАТ «Банк «Таврика» було відмовлено у наданні такої довідки та скасувати обтяження майна, посилаючись на існування заборгованості в розмірі 21009,93 грн. За вказаних обставин, посилаючись на положення статей 16, 319, 321, 593, 599 Цивільного кодексу України позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві.

В судове засідання відповідач ПАТ «Банк «Таврика» не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до суду не надходило, представник відповідача ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності, надавав до суду письмові заперечення, у звязку з чим з метою дотримання розумних строків судового розгляду суд вважає за можливим розглянути справу за його відстуістю.

В судове засідання приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило, у звязку з чим суд вважає за можливим розглянути справи за її відсутністю на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило, у звязку з чим суд вважає за можливим розглянути справи за її відсутністю на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 31.10.2007 року між Акціонернм банком «Таврика» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 56/07-ВФЛ (арк. справи 5-8).

Згідно пункту 1.1 укладеного договору вбачається, що банк надає позичальнику відзивну не поновлювальну кредитну лінію з лімітом в сумі 22 000,00 євро строком з 31.10.2007 року по 31.10.2012 року на споживчі потреби. Кредит надається зі сплатою 14,5 % річних від суми наданого кредиту. Погашення кредиту здійснюється позичальником згідно графіка, який є невідємною частиною договору.

Згідно пункту 5.1 укладеного договору забезпечення своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також можливої пені, штрафів та будь-яких інших витрат, що витікають з цього Договору є застава іпотеки відповідно до договору іпотеки від 31.10.2007 року за адресою: м. Харків, 1-й пров. М. Горького, 2

Згідно пункту 10.1 укладеного договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до остаточного виконання сторонами своїх зобовязань.

З метою забезпечення належного виконання зобовязання між сторонами укладено договір іпотеки № 2804 від 31.10.2007 року, реєстрований № 2804 відповідно до якого позивач ОСОБА_1 передав в іпотеку банку житловий будинок № 2, розташований по 1-му пров. М. Горького в м. Харкові з надвірними будівлями, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (арк. справи 9-15).

Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок вбачається, що позивачу ОСОБА_1 належить в цілому будинок з надвірними побудовами, який розташований в м. Харкові, 1-й пров. ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Київської районної ради народних депутатів № 171-3 від 16.07.1996 року про оформлення правовстановлюючого документу на житловий будинок (арк. справи 16).

Згідно копії нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 компетентним органам вбачається, що вона надає згоду своєму чоловіку ОСОБА_1 на укладання договору іпотеки на умовах та на строк на його розсуд придбаного нами у період шлюбу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: м. Харків, 1-й пров. М. Горького, буд. № 2 (арк. справи 87).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.12.2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Таврика» заборгованість за кредитним договором № 56/07-ВФЛ від 31.10.2007 року в розмірі 126131,35 грн. (арк. справи 102-103).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07.04.2016 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 16.12.2015 року залишено без змін (арк. справи 104-106).

Згідно копії платіжного доручення № 1 від 15.04.2016 року вбачається проведення розрахунку щодо погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 56/07-ВФЛ від 31.10.2007 року в сумі 126131,35 грн. (арк. справи 107).

Зі змісту копії заяви ОСОБА_4 від 18.04.2016 року вбачається його зверення до Уповноважеої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Таврика» про надання довідки про відсутність заборгованості (арк. справи 108).

Згідно копії листа № 260 від 27.04.2016 року уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Таврика» вбачається, що станом на 27.04.2016 року сума заборгованості за кредитним договором № 56/07-ВФЛ від 31.10.2007 року становить 21009,93 грн. Відзначено, що наявність судового рішення не припиняє зобовязальних правовідносин між сторонами договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання відсотків за користування кредитом, суми кредиту і пені за несвоєчасне погашення заборгованості, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом своїх права та законних інтересів. Також зазначено, що розгляд питання про надання довідки про відсутність заборгованості за кредитним договором можливий після погашення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором (арк. справи 109).

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що банк виконав свої зобовязання, надавши позивачу кредитні кошти в повному обсязі, проте, як встановлено в ході судового розгляду справи, позивач ПАТ «Банк «Таврика» звертався до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини п'ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

На підставі статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі.

Разом з тим, позивачем не надано до суду належних, достовірних та достатніх доказів в підтвердження належного виконання своїх зобовязань за кредитним договором перед ПАТ «Банк Таврика» за кредитним договором № 56/07-ВФЛ від 31.10.2007 року, в тому числі після 15.04.2016 року,оскільки не доведено відсутність заборгованості у позивача перед відповідачем, погашення ним існуючої заборгованості в повному обсязі відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору, тобто достатніх доказів проведення належного виконання існуючого зобов'язання, у звязку з чим у суду відсутні правові підстави для визнання кредитного договору № 56/07-ВФЛ від 31.10.2007 року та іпотечного договору № 2804 від 31.10.2007 року припиненими, а також вилучення записів з державного реєстру заборон, у звязку з чим суд відмовляє в задоволенні заявлених позовних вимог за необгрунтованістю та недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 88, 79, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, статтями 203, 509, 526, 527, 530, 599, 627, 629 Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк Таврика», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання припиненими кредитного договору, договору іпотеки, виключення записів з державних реєстрів відмовити.

Вступна та резолютивна частина судового рішення виготовлена в нарадчій кімнаті та проголошена в присутності сторін 19 вересня 2016 року. Повний текст рішення суду виготовлено 26 вересня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях