Провадження № 2/761/1106/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу № 761/34155/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України, Відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про відшкодування збитків та майнової шкоди, -

встановив:

У листопаді 2014 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України про відшкодування збитків та майнової шкоди.

В судовому засіданні 06.04.2016 року за клопотанням представника позивача були долучені співвідповідачами Відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, за адресою; вул. Саксаганського, 110, м. Київ та Відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, за адресою: вул. Ломоносова, 22/15, м. Київ.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» № 17 від 21.07.2015, зафіксовано, що Міністерство юстиції України є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби України, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у п. 1 цієї постанови.

Згідно статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу України», органами державної виконавчої служби є: 1) Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень; 1) управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних територіальних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

В судовому засіданні 18 травня 2016 року протокольною ухвалою замінено не належного відповідача Державну виконавчу служби України на належного відповідача правонаступника Департамент державної виконавчої служби міністерства юстиції України.

В судовому засіданні 18.05.2016 року за клопотанням представника позивача долучено співвідповідачем Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, за адресою: пров. Музейний, 2-Д, м. Київ, пошт. інд. 01001,

В зв'язку з долученням до справи співвідповідачів 06.04.2016 року протокольною ухвалою суд зобов'язав представника позивача уточнити свої позовні вимоги щодо долучених відповідачів Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Так як ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 червня 2015 р. було скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2015 року і справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою такого рішення касаційної інстанції стало те, що судом не було з'ясовано, до якого саме органу виконавчої служби заявлено вимоги, оскільки у позовній заяві вказані також відділи державної виконавчої служби, які є юридичними особами.

З вище зазначених підстав суд вважає, що прийнята судом позовна заява ОСОБА_1 в порушенні вимог п.п. 3, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ст. 121 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Як зазначено в позовній заяві на виконанні Державної виконавчої служби України виконавчі листи перебували 7 років з 03.05.2006 р. по 25.02.2013 р., після чого 25.02.2013 р. старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

На думку позивача такі дії виконавчих органів суперечать ст. ст. 1, 25 та ч.2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на те, що їй заподіяна шкода з вини Державної виконавчої служби України, позивач зазначила, що слід стягнути: - суму у розмірі 1.183.161,20 грн., яка складається із понесених витрат на лікування та транспортування (1.168.161,20 грн.), відшкодування моральної шкоди (15. 000 грн.); розміру майнової шкоди позивачки, на підставі рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 19.01.2006 р. у справі № 2-979/06 про стягнення з ТОВ «Експрес-А» на користь позивачки - суми 371 964,6 євро, яка складається із щомісячних платежів з 01 грудня 2005 року до 01 лютого 2019 р. (159 місяців) у розмірі 2339,40 євро у еквіваленті по курсу НБУ на час здійснення платежу, (2339,40 євро х 159 міс. = 371 964,6 євро).

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання боргового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням - індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому позивач вважає прострочення боргу з 19.01.2006 р. складає 8 років 11 місяців. Усього за наведеними нею розрахунками становить 1.499.568,5 грн.(а.с. 17)

Позивачем нараховані проценти по щомісячним виплатам на суму 31.271,85 євро, що складає суму відшкодування 403.236,45 євро. Ціна всього позову 9.389.830,39 грн. (а.с. 19)

Також позивач у позовній заяві посилається на протиправні дії та бездіяльність ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві та ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві.

Але у порушення вимог позивачем в позовній заяві не визначено змісту пред'явлених позовних вимог по кожному з відповідачів з розрахунку загальної суми боргу, з врахуванням можливого обсягу цивільно-правової відповідальності.

В зв'язку з чим в позовній заяві позивачем всупереч положенням ст. 26 ЦПК України не визначено склад осіб, які братимуть участь у справі з врахуванням їх правового статусу, як сторони в цивільному процесі та виконанням ст. 120 ЦПК України.

До того ж, в позовній заяві відсутні будь-які обґрунтування позивача та його представника з посиланням на виконання ухвали Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 червня 2015 року, якою було частково задоволено касаційну скаргу з наступних підстав (а.с. 194 - 195). Позивачка ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом, просила визнати дії, бездіяльність Державної виконавчої служби України, її органів та посадових осіб при виконанні рішення суду, що порушили її право на справедливий і відкритий судовий розгляд упродовж розумного строку. Як на підставу позовних вимог позивач безпосередньо посилався на положення ст. 55 Конституції України та зазначав, що орган державної виконавчої служби тривалий час не вчиняє жодних дій для виконання судового рішення від 19 січня 2006 року, чим порушується її право на майно - грошове стягнення, визначене судовим рішенням.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст. 1173 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні даної справи суду належало б з'ясувати до якого саме органу виконавчої служби заявлено вимоги: чи до Державної виконавчої служби України, чи до відповідних відділів ДВС, які є самостійними юридичними особами, оскільки вимоги позову було заявлено до Державної виконавчої служби України, її органів та посадових осіб.

Зазначено, що саме на суд, як на державний орган, покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, у зв'язку з чим суд має право й зобов'язаний визначити характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, встановити склад осіб, які беруть участь у справі.

В порушенні вимог п.п. 3, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ст. 121 ЦПК України, суд попереджає позивача ОСОБА_1 та її законного представника ОСОБА_5, що у разі недодержання вимог викладених у ст. ст. 119 і 121 цього Кодексу, у встановлений законом термін згідно п. 8 ч.1 ст. 207 ЦПК України позовна заява буде залишена без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 27, 31, 82, 119, 121, п. 8 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Надати позивачу ОСОБА_1 та її законному представнику ОСОБА_5 строк для усунення недоліків, в цивільній справі № 761/34155/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України, Відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про відшкодування збитків та майнової шкоди, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали та попередити, що відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України, якщо у встановлений судом строк не будуть виправлені недоліки вказані в ухвалі, позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України, Відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про відшкодування збитків та майнової шкоди відповідно до статті 207 ЦПК України залишається без розгляду.

Зобов'язати позивача ОСОБА_1 та її законного представника ОСОБА_5 виправлені недоліки вказані в цій ухвалі надати через загальну канцелярію Шевченківського районного суду м. Києва посилаючись на № М-21, провадження № 2/761/1106/2016, справа № 761/34155/14-ц до 25 травня 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ф. Малинников.