Справа № 510/1692/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2016 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-при секретарі Фурсовой А.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3, померлого 20.02.2002р.; копія витягу з Державного реєстру актів цивільного станру громадян про народження ОСОБА_4; копія свідоцтва про народження ОСОБА_5; копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0574697; копія довідки відділу Держгеокадастру у Ренійському районі; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.09.2016р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач є сином нині померлого ОСОБА_3 За життя ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) в ВАТ «Насінницький радгосп 1 травня» с. Лиманське Ренійського району на підставі сертифікату серії ОД № 0574697.

За життя ОСОБА_3 належним йому майном на випадок своєї смерті не розпорядився, заповіту не залишив, 20.02.2002р. помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцями першої черги після його смерті є його діти: позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини ніхто не звернувся до нотаріальної контори із заявами про її прийняття. Незважаючи на це, позивач прийняв спадщину фактичним мешканням із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступом в управління та володіння спадковим майном в порядку ст. 549 ЦК України 1963р. Відповідач не вчинив ніяких дій щодо прийняття спадщини, крім того, не заперечує щоб спадщину після смерті батька оформив позивач. В даний час оформлення спадщини нотаріусом є неможливим оскільки з постанови нотаріуса від 21.09.2016р. вбачається, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, тому питання про визнання права власності на земельний пай в порядку спадкування повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, що залишилася після померлого батька і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ч. 1 п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки ОСОБА_3 помер у 2002р. (тобто до набрання чинності ЦК України 2003р.), а його син ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після його смерті, данні цивільні відносини регулюються положеннями ЦК Української РСР 1963р.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкування за законом має місто, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Як передбачено ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР 1963р. при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, інший з подружжя та батьки померлого. Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР 1963р. для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ст. 549 ЦК України 1963р. для прийняття спадщини встановлюється строк - шість місяців, який обчислюється з моменту відкриття спадщини, якщо спадкоємець протягом вищезгаданого терміну не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Позивач у справі є спадкоємицем першої черги за законом (ст. 529 ЦК України). Він юридично не прийняв спадщину, але управляє та володіє майном померлого батька

ОСОБА_3, тобто він фактично прийняв спадщину в порядку п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК України.

Факт прийняття спадщини позивачем після смерті батька знайшло своє належне підтвердження в ході розгляду справи. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на земельну частку (пай) .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК України 1963р., п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003р.,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на право на земельну частку (пай) розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах в ВАТ «Насінницький радгосп 1 травня» с. Лиманське Ренійського району на підставі сертифікату серії ОД № 0574697, що належало ОСОБА_3, померлому 20.02.2002р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Дудник