Справа № 203/6836/14-ц
Провадження № 2-п/0203/46/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Заярній А.Ю.

за участю

представників заявника

(відповідача) ОСОБА_1І, ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву представника відповідача ОСОБА_4, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 22 грудня 2015 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про відшкодування здійснених витрат,

встановив:

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року було частково задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 відшкодування вартості здійснених витрат на невідємне поліпшення майна квартири № 3 в домоволодінні по вул. Філософській, 70 у м. Дніпропетровську, 440 784 грн., судовий збір в розмірі 4 408 грн. та витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 3 686 грн. 40 коп., а всього: 448 878 грн. 40 коп. В решті позову відмовлено.

08 серпня 2016 року представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 подано заяву про перегляд вказаного заочного рішення суду, в якому вона зазначила, що відповідач не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. При ухваленні рішення судом не враховано істотні обставини справи а саме той факт, що право власності на квартиру, відшкодування витрат на поліпшення якої стягнуто з відповідача, на цей час зареєстровано за іншою особою. Позов предявлено до неналежного відповідача.

У судовому засіданні представники відповідача підтримали заяву та просили її задовольнити, скасувати заочне рішення суду.

Представник позивача проти задоволення заяви заперечував, вказував, що відповідач неодноразово повідомлявся про час і місце розгляду справи, проте не зявився в судове засідання. Заочне рішення, на думку представника позивача, є законним та підстав для його скасування немає.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши подані матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 232 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд ухвалив заочне рішення, посилаючись на те, що відповідач був належним чином повідомлений, однак у судове засідання не зявився.

Згідно відповіді адресно-довідкового підрозділу на запит суду відповідач ОСОБА_1 знятий з реєстрації за попереднім місцем проживання за судовим рішенням, зареєстрованим не значиться (а.с. 51). Про те, що місце проживання відповідача не зареєстроване підтвердили його представники в судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч. 9 10 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Друкований орган, у якому розміщуються оголошення про виклик відповідача протягом наступного року, визначається не пізніше 1 грудня поточного року в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 41-р «Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2015 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме, повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи» на 2015 рік визначено, що оголошення про виклик відповідачів у Дніпропетровській області розміщується у газеті «Вісті Придніпровя»

Повідомлення про виклик відповідача в судові засідання 07 грудня 2015 року та 22 грудня 2015 року були надруковані в газеті «Вісті Придніпровя» № 94 (1689) за 26 листопада 2015 року та № 98 (1693) за 10 грудня 2015 року (а.с. а.с. 128, 137)

Таким чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України відповідач вважається таким, що був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

У вказані судові засідання відповідач не зявився.

Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Крім того, представниками відповідача не було наведено, які саме докази необхідно дослідити для правильного вирішення спору, а лише зроблено посилання на витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, де зазначено, що право власності на квартиру з приводу якої виник спір, на цей час не зареєстровано за відповідачем. Водночас, оскільки взаємовідносини між сторонами були предметом неодноразових судових розглядів, в ході яких було встановлено фактичні обставини відчуження квартири № 3 в домоволодінні по вул. Філософській, 70 у м. Дніпропетровську та визнання недійсними правочинів з цього приводу, суд при ухваленні заочного рішення від 22 грудня 2015 року керувався вказаними обставинами, які є для нього обовязковими в силу приписів ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Доводи представників відповідача про незаконність заочного рішення не можуть бути враховані, оскільки за відсутності підстав, визначений ст. 232 ЦПК України, суд першої інстанції не може перевіряти правильність заочного рішення, натомість відповідач має можливість оскаржити його в апеляційному порядку.

При таких обставинах суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 74, 169, 208 210, 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 22 грудня 2015 року, ухваленого у цивільній справі № 203/6836/14-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про відшкодування здійснених витрат відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.В. Єдаменко