У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Нагорняка В.А., ПисаноїТ.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, заінтересована особа - Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання фізичної особи обмежено дієздатною та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання фізичної особи недієздатною, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання фізичної особи обмежено дієздатною. Позивачка посилалась на те, що її дочка - ОСОБА_7 зловживає алкоголем, психотропними речовинами, медикаментами, що впливає на її здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати ОСОБА_4 недієздатною, зазначаючи, що її мати не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року, провадження у справі за первісним і зустрічним позовами закрито.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що як у позові ОСОБА_4, так і у зустрічному позові ОСОБА_5 не заявлено вимог позовного характеру, у даних позовах відсутній спір про право, в той же час заявлено вимоги лише про визнання фізичної особи обмежено дієздатною та про визнання фізичної особи недієздатною відповідно.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи розглядаються у порядку окремого провадження.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України постанови № 3 від 28 березня 1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» роз'яснено, що оскільки від вирішення питання щодо дієздатності громадянина залежить можливість його участі у розв'язанні інших цивільних справ, заяви про визнання громадянина недієздатним підлягають розглядові окремо від інших вимог у порядку, передбаченому статтями 256-260 ЦПК Української РСР 1963 року (в ЦПК України 2004 року - ст. ст. 234-235). Одночасно зі спором про право цивільне питання про недієздатність громадянина може вирішуватись судом лише в тому разі, коли спір виник після смерті цього громадянина.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно виходив з того, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи розглядаються у порядку окремого провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

В.М. Коротун В.А. Нагорняк Т.О. Писана