Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.у.№336/8175/15
Провадження №22-ц/778/1868/16
Головуючий у 1-й інстанції: Кляшторний В.С.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Сапун О.А.,

суддів: Краснокутської О.М.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2016 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА :

06 листопада 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Посилалось на те, що відповідно до укладеного 27.07.2006 року договору №DNH4KP89961168 ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 2 070 грн. 90 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Згідно умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - щомісяця в період з 21 по 28 число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 197 грн. 26 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

У порушення умов договору та норм закону, ОСОБА_4 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 23 вересня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 47 224 грн. 61 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1 652 грн. 49 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 12 165 грн. 77 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 30 681 грн. 37 коп., зі штрафів відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: в сумі 500 грн. (фіксована частина), в сумі 2 224 грн. 98 коп. (процентна складова).

Оскільки добровільно ОСОБА_4 борг не сплачує, позивач просив стягнути з нього 47 224 грн. 61 коп. та понесені судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, допущені порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засідання апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідком розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що банк не надав належних доказів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 47 224 грн. 61 коп. за кредитним договором від 27.07.2006 року ( з урахуванням того, що з відповідача уже стягнуто на користь позивача борг по кредитному договору №DNH4KP89961168 у розмірі 14 544 грн. 72 коп. за рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26 березня 2014 року ).

Такий висновок відповідає наявним у справі документам, узгоджується з нормами матеріального і процесуального права.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором,а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За вимогами статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом зясовано, що 27.07.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 був укладений договір №DNH4KP89961168, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 2 070 грн. 90 коп. на придбання мобільного телефону вартістю 1 770 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

За умовами договору ОСОБА_4 зобовязався погасити кредит до 27.07.2007 року, погашення заборгованості здійснювати щомісяця в період сплати з 21 по 28 число кожного місяця у сумі 197 грн. 26 коп. - щомісячний платіж ( а. с. 5 ).

06 листопада 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором №DNH4KP89961168 від 27.07.2006 року, що утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, за період з 21.08.2006 року станом на 23.09.2015 року, у сумі 47 224 грн. 61 коп., з яких 1 652 грн. 49 коп. заборгованість за кредитом; 12 165 грн. 77 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 30 681 грн. 37 коп. пеня; штрафи 500 грн. та 2 224 грн. 98 коп. ( а. с. 2-4 ).

За змістом статей 10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 3 статті 27 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

У статті 31 ЦПК України зазначено, що сторони мають рівні процесуальні права і обовязки. Позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог. До початку розгляду справи по суті позивач має право шліхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні спору ОСОБА_3 ні позовні вимоги, ні предмет та підстави позову не змінював, будь-якого іншого розрахунку, окрім на суму 47 224 грн. 61 коп., не надавав.

Разом з тим, при вирішенні спору зясовано, у листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вже зверталося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором №DNH4KP89961168 від 27.07.2006 року у розмірі 32 700 грн. 09 коп., з яких 1 652 грн. 49 коп. заборгованість по кредиту, 9 858 грн. 89 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 19 155 грн. 37 коп. пеня, штрафи 500 грн. та 1 533 грн. 34 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2014 року банку відмовлено у задоволенні позову через пропуск позовної давності ( а. с. 25 ).

З таким висновком не погодився апеляційний суд Запорізької області, який рішенням від 26 березня 2014 року скасував рішення суду першої інстанції. Ухвалив нове рішення. Позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за кредитом у сумі 1 652 грн. 49 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 9 858 грн. 89 коп., пеню у сумі 1 000 грн., штраф у сумі 500 грн. ( фіксована частина ), штраф у сумі 1 533 грн. 34 коп. ( процентна складова ), всього 14 544 грн. 72 коп. При цьому прийняв до уваги стан здоровя відповідача, який є інвалідом третьої групи, безробітний, а також розмір кредиту та нараховані санкції, які значно перевищують суму основного боргу ( а. с. 26-32,47,51-52 ).

Докази, які б свідчили про невиконання вказаного судового рішення, позивачем не надано.

Крім того, наявний у справі розрахунок заборгованості за кредитним договором охоплює період з 21.08.2006 року по 23.09.2015 року, без відрахування сум, вже стягнутих за судовим рішення від 26.03.2014 року. Тобто, позивач не визначився і не конкретизував новий борг, який підлягає стягненню з ОСОБА_4, не зазначив його складові і період часу, за який він утворився ( а. с. 4 ).

ОСОБА_4, заперечуючи проти предявленого до нього позову, посилався на його безпідставність.

У порушення частини 3 статті 10, статті 60 ЦПК України, позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а саме: той факт, що на час звернення до суду з даним позовом існує заборгованість відповідача за кредитним договором і який її розмір.

Під час розгляду судом першої інстанції справи позивач не надава нового розрахунку, а також не звертався до суду з клопотанням про сприяння всебічному і повному зясуванню обставин справи у відповідності до частини 4 статті10 ЦПК України, про витребування додатково доказів.

Згідно з вимогами частини 2 статті 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Оскільки порушення порядку дослідження судом доказів відсутнє, поважні причини неподання доказів до суду першої інстанції позивачем не наведені, колегія суддів вирішує справу на підставі здобутих судом першої інстанції доказів, наданих в порядку, передбаченому статтею 131 ЦПК України.

Згідно з вимогами статті 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 3 ЦК України передбачено, що справедливість, добросовісність та розумність є засадою цивільного законодавства. Цивільні правовідносини сторін мають відповідати загальним засадам цивільного законодавства.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції вирішив даний спір, керуючись засадами законності, розумності і справедливості .

Посилання апелянта на наданий ним розрахунок заборгованості не можуть бути взятими до уваги за наведеними вище підставами, і крім того, самий по собі розрахунок є відображенням позовних вимог, яке підлягає доведенню належними і достовірними доказами.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели чи могли призвести до неправильного вирішення справи .

Посилання в апеляційній скарзі на неправильне визначення судом правовідносин, які склались між сторонами, на порушення судом норм процесуального і матеріального права, є безпідставними і суперечать матеріалам справи.

Судом повно і всебічно зясовані обставини справи, що мають для неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне, обґрунтоване і справедливе рішення, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: