Справа № 147/1170/16-ц
Провадження № 2/147/586/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2016 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Костюк Г.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, Тростянецька державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, Тростянецька державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 119 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху з метою усунення недоліків.

Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з позовної заяви, представником позивача в інтересах останнього, предявлено вимоги майнового характеру, а саме визнання в порядку спадкування права власності на 1/3 частину житлового будинку та восьми транспортних засобів. Однак, позовна заява не містить ціни позову по девяти вимогах майнового характеру, виходячи із дійсної (ринкової) вартості спірних житлового будинку та кожного транспортного засобу (відповідно до положень п. 2 ч.1 ст. 80 ЦПК України). При цьому, представник до позову додав документ про оплату судового збору лише в сумі 551,20 грн. Тобто, заявляючи такі вимоги в інтересах ОСОБА_1, ним не сплачений судовий збір щодо кожної вимоги майнового характеру виходячи із дійсної (ринкової) вартості майна.

Разом з тим, представник просить відстрочити позивачу до часу ухвалення судового рішення у справі сплату судового збору. Вказав на те, що визначити вартість спадкового майна є неможливим для нього без проведення автотоварознавчої експертизи.

Суд не погоджується з такими доводами представника, оскільки у сторони позивача є можливість з метою встановлення ціни позову на час звернення до суду визначити дійсну (ринкову) вартість майна в інший, передбачений законом спосіб.

Враховуючи, що позов не містить ціни позову, сума якого впливає на визначення розміру судового збору по заявлених вимогах, суд позбавлений можливості вирішити питання відстрочення його сплати, оскільки приймаючи таке рішення суд в ухвалі повинен вказати суму судового збору, сплату якої особі відстрочено.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,2 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890 грн.).

Відповідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року №10, якщо в позовній заяві обєднано кілька самостійних вимог майнового характеру, повязаних між собою, то враховуючи, що обєктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (п.10 ч.1 ст. 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Актуальні платiжнi реквізити для перерахування судового збору розміщені на сторінці Тростянецького районного суду Вінницької області веб-порталу «Судова влада».

Крім того, відповідно до п.п. 5,6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Як вбачається з поданої позовної заяви, за позивачем просять визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок в с. Нова Ободівка, Тростянецького району Вінницької області та на вісім транспортних засобів.

Суд звертає увагу, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини, на що звертає увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У позовній заяву зазначено про наявність перешкод для оформлення позивачем спадкових прав у нотаріальному порядку. Однак всупереч п.5 ст. 119 ЦПК України не зазначено доказів, що підтверджують викладені обставини, про те, що у позивача відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, або про наявну відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину за заявою позивача і така відмова визнана законною, що може бути підставою для звернення до суду з відповідною позовною заявою в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 119 ЦПК позовна заява повинна відповідати іншим вимогам вставленим законом.

У прохальній частині позову представник в інтересах позивача просить зобовязати КП «Гайсинське бюро технічної інвентаризації» виготовити технічну документацію на житловий будинок та визначити його вартість, а також призначити автотоварознавчу експертизу транспортних засобів.

Представнику слід визначитись з характером таких вимог, зокрема, якщо це позовні вимоги, їх обґрунтувати, якщо подача доказів, то процесуальний порядок їх подачі, здобуття, забезпечення врегульовано відповідними статтями Глави 3 Розділу ІІІ ЦПК України.

Крім того, предявляючи до суду вказаний позов, представник в інтересах позивача, вказав ОСОБА_3 та Тростянецьку державну нотаріальну контору третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. При цьому, представником не враховано положення ст. 35 ЦПК України та не зазначено на стороні якої із сторін вони залучають вказаних осіб до участі у справі. Також з позовної заяви та наданих матеріалів позову не вбачається вказаних обставин із зазначенням по ним відповідних доказів того, що вирішення предмета спору може вплинути на права чи обовязки Тростянецької державної нотаріальної контори відносно позивача або навпаки.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З врахуванням викладеного, позивачу та його представнику слід усунути вказані недоліки, в тому числі шляхом подачі позову в новій редакції з дотриманням вимог ст. 120 ч.1 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, Тростянецька державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше пяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя