Справа №333/5002/16-ц
провадження № 2/333/2634/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

20 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумова І.Й., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості, зменшення частки на спадкування за законом і визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просить змінити черговість, зменшити частину на спадкування за законом та визнати право власності.

Суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України, позовна заява подається в письмовій формі і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, імя (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

В порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України у позовній заяві не зазначена ціна позову щодо вимог майнового характеру. Тягар доказування вартості спірного майна несе позивач, тому він повинен обґрунтувати у позовній заяві ціну позову та надати суду відповідні докази цього.

Згідно з ст.80 ЦПК України ціна позову складається з дійсної вартості (ринкової) вартості квартири (будинку) на час звернення до суду. Під дійсною вартістю квартири розуміється грошова сума, за яку вона може бути продана в даному населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи.

Жодних об`єктивних причин, які б заважали позивачу вказати ринкову вартість будинку (його частини) у позові не вказується. Позивач, не вказуючи реальну ціну позову, спробує уникнути від оплати судового збору при зверненні до суду.

Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавств, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи.

Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» № 1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Таким чином, позивачу треба вказати ціну позову - ринкову вартість квартири (для чого звернутися до рієлторської контори, яка надасть приблизну вартість квартири), визначити ціну позову та доплатити судовий збір, виходячи з усіх вимог.

Відбиття в позовній заяві ціни позову має значення, в першу чергу, для захисту прав самого позивача, оскільки обумовлює розмір сплати судового збору, розподіл судових витрат між сторонами і впливає на можливість порушення судової діяльності на захист права.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до Постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Позивачем ОСОБА_1 в позовних вимогах вказано вимоги майнового та немайнового характеру. Але до матеріалів справи було надано квитанцію про сплату судового збору тільки за однією вимогою.

В порушення вимог законодавства позивачем не надано доказ сплати судового збору за вимогу майнового характеру.

Крім того, позивач в позовних вимог ОСОБА_1 просить суд звільнити її від сплати судового збору або розстрочити її сплату. В обґрунтування посилається на те, що її майновий стан тяжкий, хворіє, проживає в сільській місцевості та отримує пенсію у розмірі 1500,00 грн.

Згідно розясненням Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 29 Постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за подання даного позову не підлягає задоволенню, оскільки неюне надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин щодо скрутного матеріального становища.

Згідно п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, який набрав чинності 01.11.2011 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. На підставі п. 1 ч. 4 Закону України «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» ставки судового збору визначаються виходячи від мінімальної заробітної плати у розмірі 1378 гривень.

Отже, від визначеної ціни позову залежить і розмір судового збору.

Відповідно до ст. 121 ч. 1 ЦПК України, якщо позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст. ст. 119, 120 ЦПК України, або не оплачено судовий збір, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин. Крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Оскільки позивач не зрозуміло навів обставини порушення своїх прав, що призвело до звернення в суд, а також відсутність будь-яких пояснень неможливості вирішення питання позасудовому порядку. Виникає необхідність надати позивачу можливість, більш детально викласти обставини з зазначенням доказів, які підтверджують кожну із обставин звернення до суду з вище зазначеною позовною заявою.

Таким чином, позивачу необхідно вказати ціну позову та сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, надавши докази на підтвердження цього, деталізувати обставини з зазначенням доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну черговості, зменшення частки на спадкування за законом і визнання права власності на спадкове майно, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків в строк, який не перевищує п»яти днів з дня отримання ним ухвали.

Розяснити позивачу, якщо у визначений строк недоліки не будуть усунуті, позовна заява на підставі ст. 121 ч. 2 ЦПК України вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.Й. Наумова