УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» до ОСОБА_4 про розірвання договорів, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 05 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» (далі - ТОВ «Аверс-Сіті») звернулося до суду з позовом, у якому просило розірвати договори купівлі-продажу майнових прав № №1/37_ИП, 1/39_ИП, 1/49_ИП, 1/57_ИП, 1/104_ИП від 22 серпня 2011 року та № 1/377_ИП від 23 грудня 2011 року, укладені між ТОВ «Аверс-Сіті» та ОСОБА_4

Своїх вимоги обґрунтовувало тим, що 29 серпня 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладені договори відступлення права вимоги, відповідно до яких ОСОБА_4 набув статусу сторони (покупця) за договорами купівлі-продажу майнових прав від 22 серпня 2011 року. 30 грудня 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до яких ОСОБА_4 набув статусу сторони (покупця) за договором купівлі-продажу майнових прав від 27 грудня 2011 року. Відповідно до умов вказаних договорів позивач продав, а відповідач купив майнові права на об'єкти нерухомості - квартири № № 37, 39, 49, 57, 104, 377 у будинку по АДРЕСА_1

Згідно з умовами договору відповідач здійснював розрахунок у триденний строк, що починається з дня підписання договорів. Однак, взяті на себе зобов'язання ні відповідач, ні особа, що мала статус покупця до заміни сторони у зобов'язанні, не виконали, грошових коштів ТОВ «Аверс-Сіті» за продаж майнових прав не сплатили.

Просило позов задовольнити.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 05 квітня 2016 року, у задоволенні позову ТОВ «Аверс-Сіті» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Аверс-Сіті», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Звертаючись до суду з позовом про розірвання договорів купівлі-продажу майнових прав ТОВ «Аверс-Сіті» зазначав, що відповідач не сплатив кошти за договорами.

У п. 1.5 договорів про відступлення права вимоги зазначено, що до відповідача перейшли всі права та обов'язки покупця за договорами купівлі-продажу майнових прав укладених між ОСОБА_5. та ТОВ «Аверс-Сіті».

Відповідно до п. 3.2 договорів відступлення права вимоги від 29 серпня та 30 грудня 2011 року, укладених між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 сторони підтвердили, що розрахунки за цим договором здійснені до моменту укладання цього договору.

Факт повного розрахунку ОСОБА_5 перед ТОВ «Аверс-Сіті» за придбані майнові права на квартири підтверджується договорами № № 1/37/Z; 1/39/Z; 1/49/Z; 1/57/Z; 1/104/Z; l/377/z про зарахування зустрічних однорідних вимог (а. с. 86−91).

Згідно з договорами про зарахування зустрічних однорідних вимог ОСОБА_5. та ТОВ «Аверс-Сіті», які мали один до одного зустрічні грошові вимоги, строк виконання яких настав 25 серпня 2011 року дійшли згоди, на підставі ст. 601 ЦК України про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з договорів, укладених між сторонами, а саме за договорами купівлі-продажу майнових прав № 1, згідно з якими ОСОБА_5. має виконати грошові зобов'язання перед ТОВ «Аверс-Сіті». За актами анулювання (угодами про припинення дії попередніх договорів) № 2 ТОВ «Аверс-Сіті» має виконати грошові зобов'язання перед ОСОБА_5. З моменту набрання чинності цього договору виконання ОСОБА_5. своїх обов'язків за договором № 1 та виконання ТОВ «Аверс-Сіті» своїх обов'язків за договором № 2 вважається таким, що виконано у зазначених обсягах та у встановлені вищезазначеними договорами строки, а ОСОБА_5. не має до ТОВ «Аверс-Сіті» грошових вимог.

Таким чином, зобов'язання відповідача, до якого перейшло відступлення права вимоги за договорами, перед позивачем припинилося на підставі ч. 1 ст. 601 ЦК України, тому суди обґрунтовано відмовили у позові.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 05 квітня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Іваненко Ю.Г. МаляренкоА.В.