печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

22 березня 2016 року Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - Фаркош Ю.А.,

при секретарі -Мудрак О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Науково-дослідного економічного інституту про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2015 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в жовтні 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір підряду, згідно якого позивач зобов'язувалась протягом жовтня-грудня 2013 здійснювати прибирання службових приміщень загальною площею 1004 м2 на 4-му поверсі та центральні східці, а НДЕІ зобов»язувався оплатити виконану роботу в сумі 10 667,10. Позивач виконала умови договору, а відповідач свої зобов»язання по оплаті за листопад-грудень 2013 не виконав. Крім того, 08.01.2014 між ОСОБА_1 та Науково-дослідним економічним інститутом було укладено договір підряду № 7, відповідно до умов договору позивач зобов»язувалась протягом січня-березня 2014 року здійснювати прибирання службових кабінетів загальною площею 708, 1 м2, а НДЕІ зобов»язувався оплатити виконану роботу в сумі 5 481 грн. Позивач виконала умови договору, а відповідач свої зобов»язання по оплаті не виконав. Таким чином, позивач вважає, що Науково-дослідний економічний інститут порушив її трудові права, та просить задовольнити позов в заявлений нею спосіб, стягнути з відповідача 12 592, 40 грн. заборгованості за договорами підряду 9215,37 грн. інфляційних втрат та 640,27 трьох процентів річних.

В судове засідання позивач не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи, повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням, про причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, у заочному порядку, оскільки позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в жовтні 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір підряду, згідно якого позивач зобов'язувалась протягом жовтня-грудня 2013 здійснювати прибирання службових приміщень загальною площею 1004 м2 на 4-му поверсі та центральні східці, а НДЕІ зобов»язувався оплатити виконану роботу в сумі 10 667,10. ( а.с. 10, 11).

Позивач виконала умови договору, що підтверджується актами прийняття-передачі наданних послуг (а.с.11), а відповідач свої зобов»язання по оплаті за листопад-грудень 2013 станом на день звернення до суду з позовом не виконав.

08.01.2014 між ОСОБА_1 та Науково-дослідним економічним інститутом було укладено договір підряду № 7, відповідно до умов договору позивач зобов»язувалась протягом січня-березня 2014 року здійснювати прибирання службових кабінетів загальною площею 708, 1 м2, а НДЕІ зобов»язувався оплатити виконану роботу в сумі 5 481 грн. (а.с.14).

Позивач виконала умови договору, що підтверджується актом прийняття-передачі наданих послуг (а.с.15), а відповідач свої зобов»язання по оплаті станом на день звернення до суду з позовом не виконав.

Згідно довідки, виданої Науково-дослідним економічним інститутом позивачу за період з грудня 2013 по травень 2014 нараховано за ЦПХ 14 419 грн.40 коп.( а.с.13)

Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст 625 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч.1 ст.846 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження оплати позивачу суми заборгованості або доказів правомірності відмови у здійсненні такої виплати позивачеві (невиконання умов договору тощо), відповідачем не надано.

Таким чином, з Науково-дослідного економічного інституту підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 сума заборгованості за договорами у розмірі 12 592,40 грн.

Також задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення 9215,37 грн. інфляційних витрат, та 640,27 грн. (3% річних), виходячи з наступного.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки зобов'язання є грошовим, і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, зокрема, сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження відсутності вини у діях Науково-дослідного економічного інституту щодо не проведення останнім своєчасного розрахунку із позивачем, відповідачем не надано.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 487,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись 10, 11, 60‚ 88, 169, 212, 213, 214, 215, 223, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Науково-дослідного економічного інституту про стягнення заборгованості, - задовольнити повністю.

Стягнути з Науково-дослідного економічного інституту на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 12 592 грн. 40 коп., збитки від інфляції в розмірі 9215 грн. 37 коп, 3% річних в розмірі 640 грн. 27 коп.

Стягнути з Науково-дослідного економічного інституту на користь ОСОБА_1 487 грн. 60 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ю.А. Фаркош