Справа № 494/759/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2016 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Держгеокадастру у Березівському районі Одеської області, Златоустівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

15.06.2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відділу Держгеокадастру у Березівському районі Одеської області, Златоустівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що 11.12.2014 року померла його матір ОСОБА_2, після її смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 7.48 га, розташована на території Златоустівської сільської ради. Позивач зазначив, що являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, інших спадкоємців за законом та заповітом немає. Однак, у свідоцтві про народження позивача прізвище матері вказано ОСОБА_3, а у свідоцтві про смерть матері ОСОБА_2 ОСОБА_1 вказав, що даний факт пов'язаний з тим, що ОСОБА_2 за життя невчасно змінила паспорт після одруження, та реєстрація народження позивача відбулася за її старим паспортом. Позивач вказав, що завжди підтримував з матірю родинні відносини, вона називала його своїм сином, а він її матірю, в останні роки життя доглядав матір, після її смерті, поніс витрати на її поховання. ОСОБА_1 вказав, що після смерті матері вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, так як він не надав правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Позивач зазначив, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку виданий на імя ОСОБА_2 був втрачений, а у відділі Держгеокадастру у Березівському районі Одеської області позивач отримав лише копію вказаного акту. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити його заяву.

У судовому засіданні 28.09.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві.

Представник відділу Держгеокадастру у Березівському районі Одеської області у судовому засіданні 28.09.2016 року зазначила, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Представник Златоустівської сільської ради Березівського району Одеської області у судове засідання 28.09.2016 року не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Разом з тим ,18.07.2016 року подав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, зазначив, що позов визнає у повному обсязі, заперечень проти позову не має (а.с.41).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши думку представників відповідачів, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до частини четвертої статті 174 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено: «У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову…».

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №389245 померла ОСОБА_2 (а.с.5), та відповідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №237967 (а.с.6) помер ОСОБА_4.

Згідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №307833 (а.с.7) матірю ОСОБА_1 зазначено ОСОБА_3.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 02.03.2016 р. ОСОБА_3 після одруження змінила прізвище на ОСОБА_2 (а.с.8-9).

Д опитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили суду, що за свого життя ОСОБА_1 підтримував родинні стосунки з матірю ОСОБА_2 Він доглядав за нею в останні роки життя.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стверджується співпаданням зазначення їх прізвищ, які відображені в наданих суду документах, також свідки пояснили, що вони підтримували родинні стосунки, та взаємовідносини між ними були як матері та сина.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення вимоги позивача щодо встановлення факту, що ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_2, померлої 11.12.2014 року.

Щодо вимоги позивача про визнання за ним право власності на земельну ділянку площею 7.48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Златоустівської сільської ради Березівського району Одеської області, яка належала померлій ОСОБА_2, то суд вважає зазначити наступне:

Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 31.03.2016 року було зареєстровано спадкову справу ОСОБА_2, (а.с. 11), а також спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.12).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Златоустівської сільської ради №136 ОСОБА_2 на день своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Згідно довідки виданої Гуляївською сільською радою №9 ОСОБА_2 була членом колгоспу ім.. Жданова Гуляївської сільської ради (а.с.18).

Відповідно до копії державного акту про право приватної власності на землю серії Р1 №474573 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 7.48 га на території Златоустівської сільської ради (а.с.10).

У відповідності до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса щодо отримання спадщини, однак Листом від 31.03.2016 року нотаріусом надано розяснення та відмовлено у праві на спадкування (а.с.16).

Відповідно до статті 1218 ЦК України: «До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті».

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право.

ОСОБА_1 виявив згоду на прийняття спадщини, звернувшись до нотаріальної контори для її отримання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним».

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, за умови прийняття ОСОБА_1 спадщини за законом після смерті його матері у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом визнання за ним право власності на земельну ділянку площею 7.48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Златоустівської сільської ради Березівського району Одеської області, яка належала померлій ОСОБА_2, померлій 11.12.2014 року.

Рішення повинно відповідати вимогам статтей 213, 215 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України ,суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу Держгеокадастру у Березівському районі Одеської області, Златоустівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання право власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є Сином ОСОБА_2, померлої 11.12.2014 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 7,48 га, розташовану на території Златоустівської сільської ради Березівського району Одеської області , що належала ОСОБА_2, яка померла 11.12.2014 року

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 29.09.2016 року.

Суддя І.А. Римар