АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4732/16 Справа № 204/3143/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Тітова І. В. Доповідач - Григорченко Е.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О., Пищиди М.М.

при секретарі Григор'євій В.А.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2016 року у справі за позовом Приватного підприємства «Капітолій» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення стягнення на нерухоме майно-предмет іпотеки,-

встановила:

ПП «Капітолій» звернулось з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення стягнення на нерухоме майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.03.2006 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір про участь у програмі «Лідер-Плюс» за № 001711. У відповідності до умов Основного договору був укладений Договір Позики №252/08 з відповідним додатком №1.На виконання основного договору 14.08.2007 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений Додаток 3 до договору. 16.08.2007 року для забезпечення виконання договірних зобов'язань ОСОБА_4 між позивачем та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 укладено договір Іпотеки, як надали в іпотеку позивачу нерухоме майно у житловому будинку літ. А2, квартира №7, що розташована в житловому будинку АДРЕСА_1

Оскільки ОСОБА_4 зобов'язання виконані не були, за договором виникла заборгованість у розмірі 85969,40 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2016 року позов задоволено частково.Звернено стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно - лі. А-2 квартиру №7, що розташована в житловому будинку АДРЕСА_1, яке належить відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 22 лютого 1999 року ВАТ «Будівельно-монтажним трестом №17» та зареєстрованого в КП «Дніпропетровське МБТІ» в реєстровій книзі №131п зп №130-259, реєстраційний № 18442869 на підставі договору іпотеки від 16.08.2007 року, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, в рахунок погашення заборгованості перед приватним підприємством «Капітолій» на суму 85969,40 грн, з яких: 44444,44 грн - за договором позики №252/08 від 16.08.2007 р., 5280 грн-за основним договором №001711 від 07.04.2006 року, 11626,65 грн - штраф за договором позики №252/08 від 16.08.2007 року, 15143,11 грн - сума інфляційних витрат за договором позики та адміністративним договором, 4475,20 грн - 3% річних, 5000 грн -за порушення умов договору іпотеки від 16.08.2007 року. Встановлено початкову ціну іпотеки у розмірі 100000 грн. В іншій частині відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Судом встановлено, що 07.03.2006 року між ПП «Капітолій» та ОСОБА_4, було укладено договір про участь у програмі «Лідер-Плюс» за №001711 (Основний договір).

16.08.2007 року між ПП «Каітолій» та ОСОБА_4 укладений договір Позики №252/08 з відповідним додатком №1

Згідно з графіком погашення заборгованості, що міститься в додатку 1 до договору, ОСОБА_4, починаючи з 15.09.2007 року і до 15.02.2015 року, зобов'язаний погашати надану позику рівними частинами по 1111,11 грн щомісячно.

16.08.2007 року для забезпечення виконання договірних зобов'язань ОСОБА_4 між позивачем і ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 укладено договір іпотеки, за яким вони надали в іпотеку позивачу нерухоме майно у житловому будинку літ. А-2, квартира №7, що розташована в житловому будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18.01.2011 було задоволено позов ПП «Капітолія» до ОСОБА_4, та стягнуто борг на суму 61351,09 грн.

20.05.2015 року Красногвардійським ВДВС ДМУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі того, що рухоме майно належне боржнику не знайдено.

ОСОБА_4 зобов'язання не виконував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 85969,40 грн, що складається з:44444,44 - заборгованість за договором позики №252/08 від 16.08.2007 року, 5280 грн - заборгованість зо основним договором №001711 від 07.04.2006 року, 11626,65 грн - штраф за договором позики №252/08 від 16.08.2007 року, 15143,11 грн-сума інфляційних за договором позики та адміністративним договором, 4475,20 грн- сума 3% річних, 5000- за порушення умов договору іпотеки від 16.08.2007 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість позивачем доведена.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на незаконність та необґрунтованість рішення суду та просив рішення скасувати в частині вимоги про звернення стягнення на нерухоме майно та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні зазначеної вимоги.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши обставини, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст.ст. 575, 589, 590 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки відповідачі не виконали зобов'язання забезпеченого заставою.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18.01.2011 року вже стягнена заборгованість за кредитним договором, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки, зазначене рішення виконано не було /а.с. 206/.

Посилання апелянта на те, що позивач не надав розрахунок, враховуючи стягненої суми за рішенням суду, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки позивач звернувся з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, так як рішення про стягнення заборгованості за кредитни договорм не виконано, виконавчий лист повернуто позивачу.

Районний суд розглянув справу у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11 ЦПК України про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України рішення суду складається з:

1) вступної частини із зазначенням:

часу та місця його ухвалення;

найменування суду, що ухвалив рішення;

прізвищ та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді);

прізвища та ініціалів секретаря судового засідання;

імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі;

предмета позовних вимог;

2) описової частини із зазначенням:

узагальненого викладу позиції відповідача;

пояснень осіб, які беруть участь у справі;

інших доказів, досліджених судом;

3) мотивувальної частини із зазначенням:

встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин;

мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти;

чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким;

назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався;

4) резолютивної частини із зазначенням:

висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково;

висновку суду по суті позовних вимог;

розподілу судових витрат;

строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Суд першої інстанції зазначив сторону у справі, в мотивувальній частині рішення відповідач-1, відповідач-2, відповідач 3, відповідач 4, відповідач 5, замість їх прізвища та ініціалів, як цього цього вимогає ст. 215 ЦПК України, тому колегія суддів дішла висновку про необхідність змінити рішення районного суду та замінити назву відповідач 1, відповідач 2, відповідач 3, відповідач 4, відповідач 5, на їх прізвища та ініціали ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Інши доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та непогодження з висновками суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні із заміною прізвищ та ініціалів сторін в мотивувальній частині рішення.

В іншій частині рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2016 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2016 року - змінити, в мотивувальній частині рішення суду замінити назву сторін відповідач - 1, відповідач - 2, відповідач - 3, відповідач - 4, відповідач - 5 на їх прізвища та ініціали ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

В решті рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2016 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

СУДДІ: