Справа № 578/937/16-ц
провадження № 2/578/309/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2016 року Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Авраменко О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» /далі Банк/ в особі представника за дорученням ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Банк через свого представника за довіреністю № 3734-К-Н-О від 04 вересня 2015 року /ас. 33/ ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 11954,51 грн. кредитної заборгованості та судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

На обґрунтування позову Банк зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.08.2011 відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк, на підставі п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, може змінювати кредитний ліміт. Як на підставу своїх вимог позивач посилався на те, що свої зобов'язання за договором виконав та надав кредит. В свою чергу, відповідач, в порушення норм закону та умов кредитного договору, свої зобов'язання не виконала, допустивши утворення заборгованості, яка станом на 31 липня 2016 року становить загальною сумою 11954,51 грн., з якої: 2525,73 грн. - заборгованість за кредитом; 6583,33 грн. по процентам за користування кредитом; 1800 грн. за пенею; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 545,45 грн. - штраф (процентна складова), і у добровільному порядку сума заборгованості не погашена.

В судове засідання представник позивача не зявився, згідно поданого клопотання просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи /ас.38/.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, згідно поданої заяви просила справу розглянути за її відсутності, не заперечує проти часткового задоволення позову, а саме згодна на стягнення з неї 2525,73 грн. - заборгованість за кредитом; 6583,33 грн. по процентам за користування кредитом; 1800 грн. за пенею, не згодна на стягнення з неї штрафів нарахованих банком в розмірі 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 545,45 грн. - штраф (процентна складова), оскільки вважає, що штраф та пеня є одним з видів цивільно-правової відповідальності, і їх одночасне застосування свідчить про недотримання банком положено закріплених в ст. 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може двічі бути притягнутий до відповідальності за одне і теж правопорушення , тому просить зменшити суму заборгованості на загальну суму штрафів /ас. 53,67/.

З додатково наданих письмових пояснень позивача /ас. 64-66/вбачається, що заперечення відповідача про незаконність нарахування одночасно пені та штрафу, яке ґрунтується на ст.61 Конституції України є помилковим, оскільки згідно ст. 549 ЦК України пеня і штраф є формою неустойки, а згідно зі статтею 230 ЦК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними вимогами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватись різний набір санкцій. Таким чином, штраф та пеня є окремим видом неустойки. Банк має право передбачити в кредитних договорах відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання зобовязання у вигляді штрафу, і за несвоєчасне виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання у вигляді пені, а тому застосування банком в кредитному договорі штрафу та пені, як окремого виду неустойки, не є подвійним притягненням до відповідальності, оскільки характер правопорушення в даному випадку різний, а отже банк не допускає порушення норм ст. 61 Конституції України та просить задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/.

У відповідності з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 31 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг, який складається з анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, тарифів банку, умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до анкети-заяви від 31 серпня 2011 року ОСОБА_2 виразила згоду, що заява разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку Кредитка «Універсальна» Contract. Відповідно до тарифів по престижним картам MasterCard Electronic, базова відсоткова ставка в місяць складає 1.7 % (20.40 % на рік), розмір щомісячних платежів - 7 % від заборгованості, термін внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця наступного за звітним (а. с. 6-31 - копії заяви, довідка про умови кредитування, умови та правила надання банківських послуг).

Пунктом 2.1.1.2.1 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг, банк видає клієнту картку, її вид визначений в пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, вказаної в заяві.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перерахунку платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором.

Пунктом 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом термінів платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш, ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний заплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Банк має право у разі порушення клієнтом зобов'язань щодо погашення заборгованості перед банком на протязі 90 днів з моменту виникнення таких порушень - змінити умови кредиту, встановити термін повернення кредиту 91-й день з моменту порушення зобов'язань клієнта щодо погашення кредиту та вимагати від клієнта повернення кредиту, виплати винагороди, комісії, процентів за його користування, виконання інших зобов'язань по кредиту в повному обсязі (п. 2.1.1.4.6 умов).

Банк свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг від 31 cерпня 2011 року виконав, надав ОСОБА_2 в кредит кошти.

Відповідач свої кредитні зобов'язання належним чином не виконувала, не погашала заборгованість за договором №б/н від 31 cерпня 2011 року, у зв'язку з чим, згідно розрахунку заборгованості, станом на 31 липня 2016 року має заборгованість за кредитом та становить загальною сумою 11954,51 грн., з якої: 2525,73 грн. - заборгованість за кредитом; 6583,33 грн. по процентам за користування кредитом; 1800 грн. за пенею; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 545,45 грн. - штраф (процентна складова) /ас. 4-5/.

На даний час відповідач свої обов'язки за договором не виконала.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Згідно частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частинами першою та другою статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками, пенею та комісії за користування кредитом відповідно до положень договору, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню.

Вимоги про стягнення з відповідача штрафів: (фіксована та процентна складові) у розмірі 500 грн. та 545,45 грн. задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-2003цс15.

Суд не бере до уваги твердження позивача, стосовно того, що застосуванні банком в кредитному договорі штраф та пеня, є окремий вид неустойки, і не є подвійним притягненням до відповідальності, оскільки характер правопорушення в даному випадку різний, отже банк не допустив порушення норм ст. 61 Конституції України, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що позивачем застосована до відповідача цивільно-правова відповідальність у виді стягнення як пені, так і штрафів за одне і те саме порушення, а саме несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті платежів в рахунок погашення заборгованості, суд вважає, що дані обставини є порушенням ст. 61 Конституції, а тому вимоги Банку про стягнення штрафів не підлягають задоволенню.

Отже, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволення, та стягнення з відповідача на користь позивача 10909 грн. 06 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 31 серпня 2011 року, яка складається з: 2525,73 грн. - заборгованість за кредитом; 6583,33. - по процентам за користування кредитом; 1800 грн. - за пенею. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідно до статті 617 ЦК України судом не встановлено.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України Про судовий збір , тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1253 грн. 98 коп. судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог /91% від 1378 грн./.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 58 - 61, 79, 88, 158,169,197, 209, 214 215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 10909 грн. 06 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 31 серпня 2011 року, яка складається з: 2525,73 грн. - заборгованість за кредитом; 6583,33. - по процентам за користування кредитом; 1800 грн. - за пенею, а також 1253 грн. 98 коп. судового збору, а усього 12163 / дванадцять тисяч сто шістдесят три/ гривні 04 коп.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І . Косар