Дата документу 13.09.2016
ЄУ № 420/1376/16-ц
Провадження №2/420/697/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Колєсніченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), щомісячно до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 29.01.2008 Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 01. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 29.01.2008 перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу є неповнолітні діти: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також з ним проживає син відповідача від першого шлюбу - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, тому йому одній важко утримувати їх. Відповідач фізично здорова, інших дітей на утриманні не має, тому взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач покинула сім'ю, зловживає спиртними напоями. З відповідачем сумісно не проживають. Спір про майно подружжя відсутній. Після розірвання шлюбу діти проживатимуть з позивачем.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає.

Заявою від 26.08.2016 позивач визнала позов частково - визнає вимоги про розірвання шлюбу. Позовні вимоги про стягнення аліментів не визнає.

В судове засідання 13.09.2016 відповідач не з'явилася, надала заперечення на позов, в якому зазначила, що позивач її ображав, принижував на очах у дітей, бив та в кінці червня 2016 року вигнав з дому. На даний час відповідач винаймає житло в с. Осинове. До теперішнього часу сторони не дійшли згоди з ким будуть проживати діти. Відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю, визнати місце проживання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з нею.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Матеріалами справи встановлено, що починаючи з 29.01.2008 сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1, виданим Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 01.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спору про майно подружжя не має.

Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Судом встановлено, позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 та свідоцтва про народження ОСОБА_4 в графі "мати" зазначена відповідач - ОСОБА_2.

Матеріалами справи встановлено, що неповнолітні діти проживають з позивачем, що підтверджується довідкою № 718 від 10.06.2016, виданою виконкомом Новопсковської селищної ради Луганської області, та не спростовано відповідачем.

Згідно довідки № 95 від 14.06.2016 ОСОБА_1 працює в Осинівській ЗОШ № 2 І-ІІ ст., його заробітна плата за період грудень 2015 року по травень 2016 року складає 1203,98 грн.

Актом обстеження житлово - побутових умов проживання ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що житловий будинок, в якому проживає сім'я належить ОСОБА_1 Будинок складається з 2-х житлових кімнат площею 20 м. кв. в будинку є вода, газ, електроенергія. Є земельна ділянка площею 0,41 га., на якій вирощують овочі для потреб сім'ї. Житлово-побутові умови задовільні.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом при вирішенні спору про стягнення аліментів не враховуються заперечення відповідача, оскільки судом встановлено, що на момент вирішення спору діти проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні, що не заперечується відповідачем, а тому відповідач зобов'язана згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України сплачувати аліменти на їх утримання.

Щодо вимог відповідача про визначення місця проживання дітей з нею, суд зазначає таке. Предметом даного позову є стягнення аліментів та розірвання шлюбу, а тому в рамках даної цивільної справи розглядаються саме ці вимоги. Визначення місця проживання дітей не є предметом даного спору та має розглядатися в окремому цивільному провадженні.

Доводи відповідача про те, що позивач бив відповідача, вигнав з дому судом не розглядаються, оскільки не впливають на вирішення цієї справи.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є дітьми - інвалідами з дитинства, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3, відповідно.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за двома позовними вимогами.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223, 367 ЦПК України, ст. ст. 21,24,56,112-113, 115, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29.01.2008 Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 01.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Лисичанськ, Луганської області, паспорт серія НОМЕР_4, виданий 17.03.2008 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.07.2016 до повноліття найстаршої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серія НОМЕР_4, виданий 17.03.2008 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, судовий збір за вимогами про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 1102,4 грн. на р/р № 0223, МФО 804013, Код 37942461, одержувач: УДКСУ у Новопсковському районі, банк одержувача: ГУДКСУ у Луганській області.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у межах сплати платежу за один місяць.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Новопсковського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

О.С. Стеценко