Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"08" вересня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М., при секретарі Костіні Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, треті особи: ЖКП по ремонту та експлуатації житлового фонду Іллічівського району м.Маріуполя, Орган опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради, про виселення без надання іншого жилого приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року представник Виконавчого комітету Маріупольської міської ради звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що квартира АДРЕСА_1 відноситься до державного житлового фонду та перебуває на балансі ЖКП по ремонту та експлуатації житлового фонду Іллічівського району м.Маріуполя. Вказана квартира на підставі рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 15 грудня 2008 року була визнана виморочною після смерті ОСОБА_3, яка померла 15 грудня 2005 року. Між тим, працівниками ЖКП по ремонту та експлуатації житлового фонду Іллічівського району м.Маріуполя було встановлено, що в цій квартирі в теперішній час без достатніх правових підстав мешкає відповідачка ОСОБА_1 з неповнолітнім сином ОСОБА_2А, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 на обліку з надання житла особам, що потребують поліпшення житловим умов не перебуває та рішення про виділення їй вказаної жилої площі відсутнє, договір найму житла з нею відсутній. На підставі викладеного, просив виселити відповідачку з дитиною з вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення.

Представник позивача в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка у судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи ЖКП по ремонту та експлуатації житлового фонду Іллічівського району м.Маріуполя в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за відсутності представника та просить вирішити спір на підставі діючого законодавства з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд, у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Рішенням Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 15 грудня 2008 року, ухваленим у цивільній справі за заявою Маріупольської міської ради про визнання спадщини відумерлою, яке набрало законної сили 25 грудня 2008 року, встановлено, що спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2 м.Маріуполя, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлої 15 грудня 2005 року, є відумерлою. Право власності на вказану квартиру визнано за територіальною громадою в особі Маріупольської міської ради.

Інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно №35676479 підтверджується, що спірна квартира є власність територіальної громади м.Маріуполя в особі Маріупольської міської ради.

Згідно актів ЖКП по ремонту та експлуатації житлового фонду Іллічівського району м.Маріуполя від 29 серпня 2013 року, 27 вересня 2013 року,18 грудня 2014 року, 09 червня 2015 року в квартирі АДРЕСА_1 без реєстрації проживає ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_2. Зазначені акти складені в присутності та зі слів сусідів.

Довідкою Кальміуської рай адміністрації Маріупольської міської ради від 08 червня 2016 року встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у Кальміуському районі м.Маріуполя не зареєстрована.

Актом обстеження умов проживання від 17 липня 2016 року, складеним комісією Служби у справах дітей Кальміуської рай адміністрації, встановлено, що квартира АДРЕСА_1 розміщена на 2 поверсі 2 поверхового будинку а складається з 2 кімнат загальною площею 50 кв.м. В квартирі проживають ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також її цивільний чоловік ОСОБА_4 В акті також зазначено, що житло винаймають з 01 березня 2006 року.

Разом з тим, суд звертає увагу, що вимоги до ОСОБА_4 щодо його виселення з займаної оселі позивачем не стявляться.

Згідно акту ЖКП по ремонту та експлуатації житлового фонду Іллічівського району м.Маріуполя від 17 серпня 2016 року, суду надано інформацію, що нинішні мешканці спірної квартири не надають інформації щодо своєї особи та чинять перешкоди в здійсненні інспекторами ЖКП своїх службових повноважень. Також надано довідку №1528 про наявність заборгованості по квартплаті станом на 01 серпня 2016 року в розмірі 4782,11 грн.

Так, судом достовірно встановлено, що спірна квартира відноситься до державного житлового фонду.

Згідно ч.1 ст. 15 ЖК УРСР (далі - ЖК України), виконавчі комітети органів місцевого самоврядування здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду Ради та видають ордери на жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду.

Відповідно ст. 58 ЖК України, єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер, який видається громадянинові на підставі рішення виконавчого комітету районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду.

Доказів того, що Виконавчим комітетом відповідачці видавався ордер для вселення у спірну квартиру або приймалося відповідне рішення про його надання, суду не надано.

Не надано суду й доказів того, що з відповідачкою укладався договір найму спірної квартири.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка займає вказану квартиру без належних правових підстав, тобто є особою, яка самоправно її зайняла.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.3 ст. 116 ЖК України, особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання їм іншого жилого приміщення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги виконавчого комітету до ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо задоволення позовних вимог відносно виселення дитини ОСОБА_2 суд виходить з наступного.

Статтею 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, судом встановлено,що дитина ОСОБА_2 народився 23 лютого 2000 року та досяг віку 14 років.

Разом з тим, оскільки дитина до прийняття даного рішення, проживала разом з матірю ОСОБА_1, та остання зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, то суд не порушає прав дитини, висиляючи її разом з матірю з займаної оселі без надання іншого житла.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378 грн. сплачений при зверненні до суду з позовом.

На підставі ст.ст. 29,319, 327, 328 ЦК України, ст.ст. 15, 116 ЖК УРСР, керуючись ст.ст.10, 60, 61, 88, 212-215,224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, треті особи: ЖКП по ремонту та експлуатації житлового фонду Іллічівського району м.Маріуполя, Орган опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради, про виселення без надання іншого жилого приміщення, задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, з неповнолітнім сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м. Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. М. Іванченко