Справа № 404/5924/15-ц
Номер провадження 2/404/3350/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі Голенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, відповідно до якогопросив:

- стягнути з ОСОБА_2 борг у розмірі 800 грн.

На обґрунтування позову зазначено, що 12.11.2012 року відповідач від позивача отримав завдаток у розмірі 400 грн. за автомобіль ціну якого було погоджено на рівні 1500 дол. США.

В звязку з відмовою відповідача повертати кошти, ОСОБА_1 змушений звернутися до суду з захистом порушених своїх прав.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, зазначав, що маючи на меті придбати у відповідача транспортний засіб, який він продавав, була написана розписка на отримання відповідачем завдатку у розмір 400 грн. Проте, через деякий час після написання розписки у позивача захворіла дружина і тому знадобились кошти для її лікування, тому коли подзвонив відповідач з питанням щодо укладення правочинну, просив надати йому відстрочку, оскільки необхідні кошти були відсутні, та відповідач погодився. Коли в подальшому звернувся до відповідача вказавши на змогу придбати автомобіль, проте машина була продана. Розмір 800 грн. обґрунтовує, як штрафну санкцію передбачену поняттям «завдаток» за невиконання домовленостей з приводу продажу відповідачем автомобіля.

Відповідач в судовому засіданні 27.11.2015 року заперечив проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Посилаючись на надані письмові заперечення зазначив, що він дійсно мав намір продати автомобіль, через оголошення в газеті «Все про все» до нього звернувся позивач з метою придбати вже за домовленою між ними ціною автомобіль «Побєда» М-20. Також, підтвердив, що ним була написана розписка позивачу про отримання коштів у сумі 400 грн. в рахунок суми 1500 у.о. за вище вказаний автомобіль.

ОСОБА_1 було зазначено, що у разі, якщо він не купить цей автомобіль, він претензій мати до нього не буде і відповідач має право продати його іншій особі без претензій з його сторони і без повернення завдатку у сумі 400 грн. Згодом до нього продовжували надходити телефонні дзвінки від інших осіб на предмет купівлі автомобіля, звернувшись по телефону до позивача, останній заявив, що йому зараз не до покупки автомобіля, оскільки в нього дуже хвора дружина.

Приблизно в квітні-травні 2013 року, коли один з покупців зацікавився даним автомобілем і став наполягати на його продажі, відповідач зателефонував позивачу з метою купівлі ним автомобіля. Позивач пояснив, що він не буде купувати автомобіль, оскільки в нього померла дружина і йому не до купівлі-продажу і вказав на згоду щодо продажу автомобіля іншій особі баз претензій з його сторони.

Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що позивач з метою повернення йому 400 грн. жодного разу не звертався. Лише після отримання ухвали про відкриття провадження по справі, він 11.11.2015 року на адресу позивача направив поштовим електронним переказом кошти в розмірі 400 грн. При зверненні до позивача в телефонному режимі з метою врегулювання спору мирним шляхом, йому було повідомлено про обезцінення гривні та про зустріч в суді (а.с. 13-15).

23.12.2015 року відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем по справі позивачу надано розписку від 12.11.2012 року про отримання завдаток у розмірі 400 грн. в рахунок суми 1500 $ США за автомобіль Победа М-20, державний номер НОМЕР_1 (а.с. 3).

Згідно квитанції та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу ОСОБА_1 від ОСОБА_2направлено 400 грн. відповідно до розписки від 12.11.2012 року, які 14.11.2012 року виплачені позивачу (а.с. 16).

Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає способом платежу, способом забезпечення виконання зобов'язання обома його сторонами, а також доказом факту укладення договору.

Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін.

У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і мають бути повернуті в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку, якщо таке зобов'язання випливає із договору, укладеного сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ст. 205 ЦП України праравочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Договір купівлі-продажу транспортного засобу не має обовязкової нотаріальної форми посвідчення, тому отриманні кошти відповідачем рахуються, як завдаток, а не аванс. Таким чином, вимога позивача узгоджується з вище наведеними нормами права та враховуючи, що позивач отримав від відповідача 400 грн. позов з урахуванням всіх пояснень та наданих доказів сторонами у справі підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного вище та керуючись 10, 11, 60, 88, 212-214, 218 , суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда