Справа № 523/8372/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2016 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Виноградової Н.В.,

при секретарі судового засідання Одарія В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кредитної спілки «Кредитінвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотрансгруп» про визнання договору кредиту та договорів поруки недійсними, договорів застави недійсними, визнання незаконного відчуження заставленого майна, скасування реєстрації, застосування реституції та стягнення матеріальної компенсації внаслідок незаконного користування чужим майном,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кредитної спілки «Кредитінвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотрансгруп» про визнання договору кредиту та договору поруки недійсним, визнання незаконного відчуження заставленого майна, скасування реєстрації, застосування реституції та стягнення матеріальної та моральної компенсації внаслідок незаконного користування чужим майном.

В обґрунтування вимог позивачі посилаються на те, що 05.06.2008 року між КС «Кредитінвест» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № згідно умов якого ОСОБА_1 отримала грошові кошти в сумі 223192,00 грн., що в еквіваленті складало 46 000 дол.США. 06.06.2008 року між КС «Кредитінвест» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договори поруки згідно умов яких, поручителі зобовязались відповідати перед КС «Кредитінвест» за виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору від 05.06.2008 року. Кредит було отримано на придбання транспортного засобу вантажного сідлового тягача, марки VOLVO VNL660, 2001 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № 1N243921, реєстраційний номер НОМЕР_1, який було зареєстровано на ОСОБА_1 та передано в заставу КС «Кредитінвест» згідно договору застави від 02.07.2008 року.

Однак, як зазначають позивачі, у 2009 році без згоди ОСОБА_1, її чоловіком ОСОБА_2 було продано вказаний транспортний засіб Товариству з обмеженою відповідальністю «Автотрансгруп», яке до теперішнього часу є власником зазначеного майна. Продаж транспортного засобу призвів до того, що матеріальне становище позивачки ОСОБА_1 значно ускладнилось, а її господарська діяльність припинилась. У звязку з тим, що транспортній засіб використовувався ТОВ «Автотрансгруп» на протязі останніх семи років та отримувався дохід від експлуатації зазначеного майна, позивачі просять відшкодувати доходи які могла б отримати ОСОБА_1 за час володіння сідлового тягача, відшкодувати моральну шкоду, визнати недійсним кредитний договір, договори поруки, визнати незаконним відчуження заставленого майна, скасувати реєстрацію, застосувати реституцію повернення відчуженого майна.

Від представника позивачів надійшла заява про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на вантажний сідловий тягача, марки VOLVO VNL660, 2001 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № 1N243921, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належав ОСОБА_1

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09.07.2015 року заяву про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на вантажний сідловий тягача, марки VOLVO VNL660, 2001 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № 1N243921, реєстраційний номер НОМЕР_2.

У судовому засіданні представник позивачів доповнив позовні вимоги та просив визнати договір кредиту та договори поруки недійсними, визнати договори застави недійсними, визнати незаконним відчуження заставленого майна, скасувати реєстрацію, застосувати реституції та стягнути матеріальну компенсацію внаслідок незаконного користування чужим майном, в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди представник позивачів відмовився.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Автотрансгруп» надав до суду письмову заяву в якій просить суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити в задоволені позовних вимог. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Автотрансгруп» участь у засіданні не приймав, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Кредитної спілки «Кредитінвест» також звернувся до суду з письмовою заявою про застосування пропуску строків позовної давності в порядку ст.ст.256-262 ЦПК України.

Представник Кредитної спілки «Кредитінвест» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає необхідним відмовити в позові з наступних підстав.

05.06.2008 року між КС «Кредитінвест» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, згідно умов якого Кредитодавець зобовязується надати Позичальникові грошові кошти в сумі 223192,00 грн., що в еквіваленті складало 46 000 дол.США., а Позичальник зобовязується повернути кредит у повному обсязі сплативши відсотки за користування кредитом у розмірі 33% річних.

06.06.2008 року між КС «Кредитінвест» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено нотаріально посвідчені договори поруки згідно умов яких поручителі зобовязались відповідати перед Кредитодавцем за виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору від 05.06.2008 року.

В забезпечення виконання зобовязання між КС «Кредитінвест» та ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений договір застави від 02.07.2008 року згідно умов якого ОСОБА_1 передала в заставу належне їй на праві власності рухоме майно, а саме: вантажний сідловий тягач-Е, марки VOLVO VNL660,2001 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № 1N243921, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У звязку з тим, що ОСОБА_1 не мала можливості своєчасно виконати зобовязання за кредитним договором, між КС «Кредитінвест» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір №1НПД-0000002 від 15.01.2009 року, яким надано відстрочку до 01.09.2009 року по сплаті відсотків та тіла за кредитним договором.

Згідно довідки наданої позивачем 26.06.2009 року, автомобіль VOLVO VNL660,2001 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № 1N243921, д/н НОМЕР_1 було знято з обліку для реєстрації.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотрансгруп» придбав зазначений транспортний засіб та згідно свідоцтва про реєстрацію від 08.07.2009 року, став власником вантажного сідлового тягач-Е, марки VOLVO VNL660,2001 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № 1N243921 реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Крім того, згідно зі ст. 207 ГК України господарське зобов'язання може бути визнано недійсним, якщо воно не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності). Інших підстав для визнання зобовязання недійсним законодавством не передбачено.

23 листопада 2009 року Суворовським районним судом міста Одеси по справі №2-н-5166 було видано судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь КС «Кредитінвест» заборгованості за кредитним договором в сумі 420231,82 коп. та судових витрат в сумі 880,00 грн. Копія даного судового наказу направлена відповідачам, які згідно поштового повідомлення отримали його. Судовий наказ набрав законної чинності 04.12.2009. Судовий наказ відносно солідарних боржників було предявлено на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, де перебуває до теперішнього часу.

08.05.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу №2-н-5166 від 23.11.2009 виданого Суворовським районним судом м. Одеси. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29.04.2014 заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернута заявнику.

19.01.2015 року ОСОБА_1 повторно подає заяву про скасування судового наказу. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22.01.2015 року заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу залишена без розгляду. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.04.2015 ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22.01.2015 року залишено без змін.

08.05.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу №2-н-5166 від 23.11.2009 Суворовським районним судом м. Одеси. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2015 року , заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Виходячи із встановленого в судовому засіданні факту неналежного виконання ОСОБА_1 прийнятих на себе кредитних зобовязань, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірних зобовязань, суд прийшов до висновку, що предявлені позовні вимоги є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Така позиція викладена, зокрема, у п. 11постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14: встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Таким чином, встановлені у судовому засіданні фактичні обставини вказують на пропущення позивачами строку позовної давності по визнанню договору кредиту та договорів поруки недійсними, визнанню договорів застави недійсними, визнанню незаконним відчуження заставленого майна, скасуванню реєстрації, застосуванню реституції та стягнення матеріальної компенсації внаслідок незаконного користування чужим майном, що вказує на обґрунтованість заяв представників відповідачів про застосування наслідків пропущення строків позовної давності. Не доведено наявності порушення прав позивачів, строки для предявлення позову пропущені.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що у задоволені позовних вимог слід відмовити у повному обсязі у звязку з пропущенням строку позовної давності.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 154, 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кредитної спілки «Кредитінвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотрансгруп» про визнання договору кредиту та договорів поруки недійсними, договорів застави недійсними, визнання незаконного відчуження заставленого майна, скасування реєстрації, застосування реституції та стягнення матеріальної компенсації внаслідок незаконного користування чужим майном - відмовити в повному обсязі.

Скасувати заходи забезпечення позову, а саме арешт на вантажний транспортний засіб сідловий тягач E Volvo 660, 2001 року випуску, номер шасі (кузова рами) № 1N243921, державний номер НОМЕР_2, що належав ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ ВНС № 221576, накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09.07.2015 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: