Справа № 128/1866/16-ц
УХВАЛА

17 травня 2016 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіна І.А. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/10 частку квартири,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/10 частку квартири. Оглянувши матеріали даної позовної заяви встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Так з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем не повно викладено зміст позову та вимоги в прохальній частині позову

З матеріалів позовної заяви вбачається, що не повністю сплачено судовий збір, який підлягає оплаті в сумі 1% вартості ціни позову за вимогу майнового характеру, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, за вимогу немайнового характеру судовий збір складає 551,20 грн.

Відповідно до вимог п. 10 ч.1 ст. 80 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» та п. 13 розяснень Постанови ВСС України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, відповідно до яких, якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою) кожним з позивачів.

Позивачами має бути сплачено індивідуально судовий збір, з матеріалів позовної заяви вбачається, що судовий збір сплачено лише ОСОБА_2.

Не надано доказ внесення на депозитний рахунок грошових коштів за сплату компенсації.

Також по позову є вказана ціна позову за 1/10 квартири, однак з прохальної частини позову вбачається наявність вимоги щодо визнання права власності на 1/3 з 1/7 частини земельної ділянки. Вказана вимога не сплачена судовим збором.

Одночасно в прохальній частині не визначено питання, щодо компенсації відповідачу за 1/3 з 1/7 частки земельної ділянки, на яку позивачі просять визнати право власності.

Оскільки позивачі є носіями визначеного особистого права власності відносно предмету позову, прохальні вимоги мають щодо визнання права власності на частку у спільному майні та виплаті компенсації повинні бути визначені в позові щодо кожного з позивачів. Однак, вказана визначеність є відсутньою, а лише зазначено частки у земельній ділянці та квартирі.

Ухвалою суду від 04.05.2016 року дана позовна заява була залишена без руху з наданням строку для усунення вищевказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем копії вищезазначеної ухвали суду.

Зворотне поштове повідомлення про отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, до суду повернулося з відміткою про отримання позивачем ухвали 11.05.2016 року, однак станом на 17.05.2016 року недоліки не були усунені.

За таких обставин, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/10 частку квартири вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з аналогічним позовом.

Управлінню Державної казначейської служби України у Вінницькому районі повернути ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір ГУДКСУ у Вінницькій області на рахунок № 0071 в розмірі 683 грн. 53 коп., згідно квитанції № 0.0.542901881.2 від 25.04.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд 1-ої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання позивачем копії цієї ухвали.

Ухвала в частині повернення судового збору оскарженню не підлягає.

Суддя :