Справа 574/385/16-ц
Провадження 2/574/123/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року Буринський районний суд Сумської області

в складі : головуючого судді -Міщенко В. М.

при секретарі Ключник О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за позовом ОСОБА_1 до Хустянська сільська рада Буринського району Сумської області про визнання права на майновий пай в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Хустянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що свідоцтво видане після смерті спадкодавцяі через це вона не може оформити спадщину у нотаріальній конторі.

Викладені вище обставини фактично унеможливлюють прийняття спадщини.

В судове засідання позивачка не з"явилась, в заяві до суду позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати без її участі .

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, позов визнають, просять його задовольнити та просять слухати справу без їх участі.

Суд, дослідивши обставини справи, вислухавши сторони, приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер - ОСОБА_2, постійне місце проживання якого було с. Харченки Буринського району Сумської області.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із майнового паю члена колективного сільськогогосподарського підприємства ТОВ «Хустянеьке» в с. Хустянка Буринського району Сумської області, розміром 7 350 грн., або 0,151 відсотків.

Спадщину після його смерті прийняла позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Згідно ст. 525 ЦК Української РСР від 18.07.1963, що діяв на час виникнення спірних правовідносин (далі - ЦК УРСР) - часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця.

Частиною 1 ст. 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР - спадкоємцями можуть бути особи, що були живимц^на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР - прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин (далі - ЗУ «Про власність») - громадянин набуває права власності також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про власність» - власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1 виданого Хустянською сільською радою, - ОСОБА_2 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Хустянське» в с. Хустянка Буринського району Сумської області, частка якого визначена у розмірі 4 851 грн., або 0,151 відсотків.

Згідно із Наказом Міністерства аграрної політики України № 315 від 20.05.2008 року, яким затверджені „Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств" - під майновим паєм розуміється частка майна у пайовому фонді колишнього колективного сільськогосподарського підприємства, що належить члену такого підприємства або іншій особі, яка має на нього право, виражена в грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду .

За змістом ч. 2 ст. 9 Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство" - пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Виходячи з п. 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 - майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п.11 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540- 06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Пунктом 10 ППВС України №7 від 30.05.2008 р. «Про практику у справах про спадкування» визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Пунктом 7 ППВС України № 7 від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що судам слід мати на увазі, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно ч.І, ч.2, п.а ч.З ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1, ч.2, п.а ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Хустянська сільська рада не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1

Виходячи із вищевикладеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України, ст. 25, 331, 392, 1233-1235 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на майновий пай, вартістю 4 350 грн., або 0,151 відсотків, що входить до пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Хустянське» в с. Хустянка Буринського району Сумської області, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_2 січня 2016 року, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Ромни Сумської області - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Буринський райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: