Справа № 299/2921/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого судді Леска В.В.

суддів Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

при секретарі Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди та завданих збитків за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Виноградівського районного суду від 23 листопада 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

13 серпня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди та завданих збитків.

Позовні вимоги мотивували тим, що в липні 2011 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було досягнуто попередню згоду про купівлю відповідачем за 400 000 грн. автомобіля марки VOLVO, модель FH 12, державний номерний знак НОМЕР_1, що згідно свідоцтва про реєстрацію серії САА 7627776, виданого Виноградівським ВРЕР УДАІ України в Закарпатській області 07.07.2010 року, належить ОСОБА_1, із зобовязанням розрахуватись за автомобіль в 5-ти місячний термін. З цього часу даний автомобіль було передано в користування відповідачу. За додатковою домовленістю між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем, останньому було передано у користування н/причеп бортовий-Е марки KOEGEL, модель SN24Р106/1.120, державний номерний знак НОМЕР_2, належний ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію серії САА 733627, виданого Виноградівським ВРЕР УДАІ України в Закарпатській області 26.06.2010 року, з відповідними документами на дані транспортні засоби.

9 серпня 2011 року о 08 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_3 на 352 км а/д Харків-Сімферополь, керуючи автомобілем марки VOLVO, модель FH 12, державний номерний знак НОМЕР_1, з н/причепом бортовим-Е марки KOEGEL моделі SN24Р106/1.120, державний номерний знак НОМЕР_2, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та допустив зїзд у лівий по ходу кювет, де наїхав на дерева, в результаті чого автомобіль з н/причепом отримали механічні пошкодження.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області №3-1345/11 від 27 вересня 2011 року відповідача визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП).

Після скоєння ДТП між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було досягнуто згоду про відшкодування останнім завданих збитків у погодженому розмірі 40 000 грн., які згідно розписки відповідач 10 серпня 2011 року зобовязався відшкодувати в повному обсязі до 10 жовтня 2011 року. Однак у визначений розпискою строк і на день звернення до суду відповідач завдані збитки не відшкодував.

З метою врегулювання спору і продажу транспортного засобу 22 вересня 2011 року ОСОБА_1 надала ОСОБА_3 нотаріально посвідчену довіреність строком на три роки на представництво з питань слідкування за технічним станом та проведення ремонту автомобіля марки «VOLVO FH 12», державний номерний знак НОМЕР_1, з правом керування та виїзду за кордон.

6 вересня 2012 року ОСОБА_1 подала до нотаріуса заяву про припинення дії довіреності від 22 вересня 2011 року, а 25 вересня 2012 року звернулася із письмовою заявою до Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області щодо шахрайських дій відповідача. В порушенні кримінальної справи було відмовлено у звязку з тим, що між сторонами наявні цивільно-правові відносини.

17 жовтня 2012 року позивачі відшукали належні їм транспорті засоби за межами області, що перебували у непридатному для експлуатації стані. Автомобіль разом з н/причіпом був транспортований в сервісний центр VOLVO, ТзОВ «ФХ Сервіс» в с. Малехів Жовківського району Львівської області, де в присутності відповідача було проведено повну діагностику технічного стану всіх механізмів і зроблено висновки, що автомобіль непридатний для подальшої експлуатації та проведено ремонтні роботи.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста за № 2986/д від 6 листопада 2012 року вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу VOLVO FH 12, державний реєстраційний номерний АО 2411 АХ, ідентифікаційний номер (VIN) YV2ACEA13A571920, на дату оцінки 29 жовтня 2012 року складає 190 502 (сто девяносто тисяч пятсот дві) гривні 40 копійок.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста за № 2987/д від 6 листопада 2012 року вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу KOEGEL моделі SN24, державний реєстраційний номерний АО 8638 ХХ, ідентифікаційний номер (VIN) WKOSN0024Y0743819, на дату оцінки 29 жовтня 2012 року складає 32 883 (тридцять дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 28 копійок.

Позивачі зазначили, що в період користування транспортними засобами з травня 2011 року по жовтень 2012 року відповідач руйнував (знищував) належне їм майно, заробляючи кошти шляхом перевезення вантажів, за період експлуатації не провів жодних ремонтів, чим спричинив позивачам матеріальну шкоду в розмірі 223 385 (двісті двадцять три тисячі триста вісімдесят пять) гривень 68 копійок, з яких 32 883 (тридцять дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 28 копійок позивачу ОСОБА_2 та 190 502 (сто девяносто тисяч пятсот дві) гривні 40 копійок позивачці ОСОБА_1.

Крім цього, позивачі вказували на те, що своїми діями відповідач заподіяв їм і моральні збитки, які полягають в його умисних неправомірних діях по відношенню до позивачів та їхнього майна, а саме: його пошкодження і руйнації, для відновлення технічного стану якого їм довелось докласти додаткових зусиль та в моральних стражданнях, яких їм завдала і завдає поведінка відповідача, який спричинивши їм збитки проявляє повну байдужість до відшкодування завданої позивачам шкоди. Завдану моральну шкоду позивачі оцінили в 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

Посилаючись на вказані обставини позивачі просили стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 190502 грн. 40 коп. та на користь ОСОБА_2 32883 грн. 28 коп. в рахунок відшкодування заподіяної ним матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_2 30000 грн. у рахунок відшкодування завданої ним моральної шкоди та вирішити питання по судових витратах.

Рішенням Виноградівського районного суду від 23 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Ухвалено: «Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_3, у рахунок відшкодування заподіяної ним матеріальної шкоди 102 502,40 грн. (сто дві тисячі пятсот дві гривні 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, у рахунок відшкодування заподіяної ним матеріальної шкоди 32 883,28 грн. (тридцять дві тисячі вісімсот вісімдесят три гривні 28 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_3, судові витрати в розмірі 1025,02 грн. (одна тисяча двадцять пять гривень 02 копійки) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, судові витрати в розмірі 328,83 грн. (триста двадцять вісім гривень 83 копійки) судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити».

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ухвалене при неповно зясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, відповідач просить оскаржуване рішення змінити, відмовити позивачам у позові про стягнення матеріальних збитків та судових витрат. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що ним спільно з позивачами було визначено матеріальну шкоду, завдану їм в результаті ДТП, яка мала міце 9 серпня 2011 року, в рахунок відшкодування якої ОСОБА_3 передав позивачці ОСОБА_1 8 000 грн. (еквівалент 1000 дол. США). За свої кошти він закупив автозапчастини і повністю відремонтував автомобіль та причіп. 22 вересня 2011 року на виконання угоди купівлі-продажу автомобіля та причіпа відповідач передав позивачці ОСОБА_1 10 000 доларів США (еквівалент 80 000 грн.), що підтверджується письмовим документом, підписаним позивачкою.

В запереченні позивачка ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити як необгрунтовану та безпідставну, оскільки з вини відповідача не була виконана досягнута в липні 2011 року домовленість позивачки та відповідача про купівлю-продаж автомобіля та напівпричепа стосовно повного розрахунку за автомобіль на протязі 5-ти місяців та відшкодування завданих збитків у результаті ДТП. 29 вересня 2011 року позивачка надала відповідачеві нотаріально посвідчену довіреність строком на три роки на представництво з питань слідкування за технічним станом автомобіля, проведення ремонту автомобіля, з правом керування та виїзду за кодон. 10 липня 2012 року належні позивачам на праві власності автомобіль та напівпричіп були знайдені ними за межами області, які були не придатні для експлуатації.

Відповідач та його представник ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_6 просили відхилити апеляційну скаргу з підстав зазначених в запереченні.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити і як розподілити між сторонами судові витрати.

Постановлене рішення про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля та напівпричепа зазначеним вимогам не відповідає.

Як матеріалами справи так і судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що у 2011 році за усною згодою позивачки ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_3 керував автомобілем марки VOLVO, моделі FH 12, 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію серії САА 7627776, виданого Виноградівським ВРЕР УДАІ України в Закарпатській області 07.07.2010 року.

Напівпричіп бортовий-Е марки KOEGEL моделі SN24Р106/1.120, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію серії САА 733627, виданого Виноградівським ВРЕР УДАІ України в Закарпатській області 26.06.2010 року. Під час ДТП ОСОБА_2 знаходився в кабіні автомобіля.

Встановлено, що постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області №3-1345/11 від 27 вересня 2011 року відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП, яка мала місце 9 серпня 2011 року о 08 год. 30 хв., коли ОСОБА_3 на 352 км а/д Харків-Сімферополь, керуючи автомобілем марки VOLVO моделі FH 12, державний номерний знак НОМЕР_1, з н/причепом бортовим-Е марки KOEGEL моделі SN24Р106/1.120, державний номерний знак НОМЕР_2, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та допустив зїзд у лівий по ходу кювет, де наїхав на дерева, в результаті чого автомобіль з н/причепом отримали механічні пошкодження.

Встановлено, що в результаті ДТП автомобіль VOLVO моделі FH 12, державний номерний знак НОМЕР_1, зазнав механічні пошкодження, зокрема: розбито лобове скло, передня решітка радіатора, ліве і праве дзеркало заднього виду, права і ліва передня фара, тюнінг передній з правої і лівої сторони, задня блок-фара з правої сторони. Пошкоджено також н/причіп бортовий-Е, марки KOEGEL, моделі SN24Р106/1.120, державний номерний знак НОМЕР_2, а саме: деформовано задній бампер, розбито 2 блок-фари, на кабіні пошкодження, подряпини, деформовано праві передні двері, деформовано бензобак, брезент порваний, що вбачається з додатку до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.08.2011 року (а.с. 8).

Встановлено, що 10 серпня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було досягнуто згоду про відшкодування завданої в результаті ДТП шкоди у розмірі 40 000 гривень, які відповідач зобовязався відшкодувати в повному обсязі до 10 жовтня 2011 року, що вбачається із письмової заяви ОСОБА_3 та підтверджено ним і позивачкою у суді першої та апеляційної інстанції. На виконання вказаної домовленості відповідач передав позивачці 8 000 грн. (еквівалент 1000 дол. США).

Встановлено, що відповідач не виконав в повному обсязі взятих на себе зобовязань по відшкодуванню завданої шкоди в результаті ДТП та укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу, провів за свій рахунок ремонт автомобіля та напівпричепа, і експлуатував такі на власний розсуд, наїздивши на автомобілі 33 000 км.

Постановою ДІМ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 27 травня 2012 року в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_7 про незаконне заволодіння транспортним засобом відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутності в діях ОСОБА_3 складу злочину.

Встановлено, що 22 вересня 2011 року позивачка ОСОБА_1 надала довіреність, посвідчену ОСОБА_8, приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2124, згідно якої на підставі попередньої усної домовленості уповноважила ОСОБА_3 бути її представником з питань, повязаних з слідкуванням за технічним станом та проведенням ремонту, проходження технічного огляду, в тому числі в органах ДАІ, та обовязкового цивільного страхування, належного їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії САА №7627776, виданого Виноградівським ВРЕР УДАІ України в Закарпатській області 07.07.2010 року, автомобіля марки VOLVO, моделі FH 12, кузов YV2A4CEA13A571920, номерний знак НОМЕР_1. Довіреність видана терміном на три роки і дійсна до 22 серпня 2014 року з правом керування та виїзду за кордон (а.с. 12).

Як пояснили сторони довіреність була видана з метою подальшого врегулювання спору і продажу транспортного засобу відповідачеві за 400 000 грн., з яких 80 000 грн. ОСОБА_3 передав ОСОБА_1, а решту 320 000 грн. зобовязався сплатити на протязі 5-ти місяців і це підтверджується розпискою (а.с. 165).

6 вересня 2012 року ОСОБА_1 припинила дію довіреності від 22 вересня 2011 року на ремонт автомобіля, що стверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 06.09.2012 року за № 22696149 (а.с. 13).

Встановлено, що 17 жовтня 2012 року позивачі відшукали транспортні засоби за межами області, які за їх твердженням перебували у непридатному для експлуатації стані. Автомобіль разом з н/причіпом був транспортований в сервісний центр VOLVO, ТзОв «ФХ Сервіс», що в с. Малехів Жовківського району Львівської області, де в присутності відповідача проведено повну діагностику технічного стану всіх механізмів і зроблено висновки, що автомобіль непридатний для подальшої експлуатації та проведено ремонтні роботи.

На підтвердження вказаних доводів позивачі надали суду наряд на виконання робіт № ST-1203154 від 17 жовтня 2012 року. згідно якого проведено технічне обслуговування автомобіля та виконані роботи по заміні гальмівного шлангу переднього колеса на загальну суму 3208,55 грн., що вбачається з фіскального чека (а.с. 20).

Доводи позивачів, що автомобіль був непридатний для подальшої експлуатації, про що є запис в наряді на виконання робіт (а.с. 15) не заслуговують на увагу, оскільки нічим не спростовані пояснення ОСОБА_3, що в той же вечір автомобіль поїхав в Закарпаття, тобто був у технічно справному стані.

Згідно ст. 1187 ЦК України - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє об'єктом, утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що вина відповідача у пошкодженні майна позивачів та розмір завданих їм матеріальних збитків доведені належними доказами, а тому частково задовольнив позов у частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 102 502,40 грн., за відрахуванням суми 88 000 грн., отримання якої від ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та за укладення в майбутньому угоди купівлі-продажу автомобіля визнала ОСОБА_1.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції у частині визначеного позивачем розміру збитків (шкоди), який суд вважав доведеним і покладення на відповідача обовязку відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, та завданих збитків в результаті експлуатації вказаного автомобіля з напівпричепом.

Матеріалами справи достовірно встановлено, що відповідач не перебував у трудових відносинах з позивачами, акт прийому-передачі автомобіля та н/причіпа не складався, технічний стан автомобіля не був зафіксований, як і не було зафіксовано зобовязання ОСОБА_3 ремонтувати автомобіль, в момент ДТП ОСОБА_3 управляв автомобілем без довіреності власників транспортних засобів, тобто без відповідної правовї підстави, а згідно досягнутої між сторонами домовленості 10 серпня 2011 року завдану в результаті ДТП матеріальну шкоду визначено у розмірі 40 000 грн., з яких 8000 грн. ОСОБА_3 виплатив ОСОБА_1 та відремонтував автомобіль.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати їй в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з роз'ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року N 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну.

У разі якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Відповідно до вимог ст. 22 та ст. 1166 ЦК України обов'язок доведення розміру шкоди лежить на позивачеві.

Вирішуючи питання про розмір шкоди, завданої майну позивачів, суд першої інстанції прийняв у якості належного доказу наданий позивачкою висновок експертного автотоварознавчого дослідження спеціаліста за № 2986/д від 06.11.2012 року про вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу VOLVO FH 12, державний реєстраційний номерний АО 2411 АХ, ідентифікаційний номер (VIN) YV2ACEA13A571920, власником якого є ОСОБА_1, який на дату оцінки 29.10.2012 року складає 190 502 (сто девяносто тисяч пятсот дві) гривні 40 копійок, в якому також зазначено, що колісний транспортний засіб має пошкодження кузову: забруднення оббивки салону та оббивки сидінь; транспортний засіб пошкоджений, на ходу і його технічний стан не відповідає строку експлуатації та пробігу. Згідно експертного висновку (калькуляції) №0063 від 06.11.2012 року виявлені пошкодження транспортного засобу є результатом ДТП (а.с. 31-68).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження спеціаліста за № 2987/д від 06.11.2012 року вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу KOEGEL моделі SN24, державний реєстраційний номерний АО 8638 ХХ, ідентифікаційний номер (VIN) WKOSN0024Y0743819, власником якого є ОСОБА_2, на дату оцінки 29.10.2012 року складає 32 883 (тридцять дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 28 копійок. Висновком також встановлено, що колісний транспортний засіб пошкоджений, на ходу і його технічний стан не відповідає строку експлуатації та пробігу. Згідно експертного висновку (калькуляції) №0064 від 06.11.2012 року виявлені пошкодження транспортного засобу є результатом ДТП (а.с.69-91).

Колегія суддів вважає, що зазначені докази не є належними та допустимими доказами в розумінні ст. 58 і ст. 59 ЦПК України, позаяк такі складені на замовлення позивачів 6 листопада 2012 року ОСОБА_9- фізичною особою-підприємцем, субєктом оціночної діяльності, який не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, на дослідження ставилося питання про вартість відновлювального ремонту автомобіля та н/причіпа, висновки експерта-товарознавця не містять повної інформації про предмет доказування (матеріальну шкоду, завдану в результаті ДТП, реальні збитки та перелік пошкодженого майна в результаті експлуатації автомоблія після ДТП).

Так, позивачі у своїй позовній заяві, яку підтримали у судовому засіданні, визначили повний перелік пошкоджень автомобіля та н/причепа в результаті ДТП, зазначених на звороті схеми ДТП: автомобіль VOLVO моделі FH 12, державний номерний знак НОМЕР_1 - розбито лобове скло, передня решітка радіатора, ліве і праве дзеркало заднього виду, права і ліва передня фара, тюнінг передній з правої і лівої сторони, задня блок фара з правої сторони. Напівпричіп бортовий-Е, марки KOEGEL, моделі SN24Р106/1.120, державний номерний знак НОМЕР_2 - деформовано задній бампер, розбито 2 блок фари, на кабіні пошкодження, подряпини, деформовано праві передні двері, деформовано бензобак, брезент порваний (а.с. 8).

Натомість, у Актах огляду транспортного засобу № 0063 та № 0064 від 29 жовтня 2012 року, складених експертом-товарознавцем ОСОБА_9, виявлені пошкодження деталей автомобіля та н/причепа, які потребують ремонту або заміні, про які позивачі не заявляли у позовній заяві і пошкодження таких в результаті ДТП не значиться в додатку до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема пошкодження і заміна 6 шин автомобіля, 6 шин н/причепа та інше.

У висновках № 2986д та № 2987д експертного автотоварознавчого дослідження від 6 листопада 2012 року з врахуванням виявлених та вказаних в Актах пошкоджень визначена вартість відновлювального ремонту автомобіля та напівпричіпа, яка відповідно на дату оцінки 29 листопада 2012 року складає 190502,40 грн. та 32883,28 грн..

Суд на вказану обставину уваги не звернув та безпідставно стягнув з відповідача кошти за майно, яке не було пошкоджено в результаті ДТП.

Окрім того, суд першої інстанції, стягуючи з відповідача кошти у відшкодування шкоди та збитків, не врахував ту обставину, що належні позивачам автомобіль та н/причіп відповідно 2003 року випуску й 2000 року випуску та мали певну зношеність станом на 2011 рік.

Відповідач у судовому засіданні звертав увагу суду на невідповідність наданих позивачем доказів, однак це було залишено судом поза увагою, що призвело до невідповідності висновків суду встановленим у справі обставинам.

У зв'язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що позивачі не довели перед судом своїх вимог в частині розміру реальної шкоди, заподіяної їм з боку відповідача в результаті ДТП, який управляв автомобілем без відповідної правової підстави та не перебував з ними у трудових відносинах, що виключає можливість задоволення даного позову на підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України, яку суд неправильного застосував при вирішенні спору про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, розмір завданих збитків в результаті експлуатації автомобіля не доведено, а тому із цих підстав рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки судом неправильно застосовано норми права і висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись вимогами ст. 309 ЦПК України вважає, що рішення суду необхідно скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові про відшкодування завданих збитків відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивачів на користь відповідача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору по 697 грн. 50 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду від 23 листопада 2015 року в частині задоволення позову про відшкодування завданих збитків скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування завданих збитків відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі по 697 грн. 50 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: