РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/6678/16-ц

пр. № 2/759/3538/16

26 липня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на банківські вклади, третя особа - Публічне акціонерне товариство «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК»,

встановив:

02.10.2014р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення прав вимоги (цесії), згідно з яким ОСОБА_1 (Цедент) відступив а ОСОБА_2 (Цесіонарій), прийняв (набув) право вимоги на належні Цедентові кошти за договором №705397/2013 банківського вкладу «Новорічний подарунок «VIP» у національній валюті України від 24.12.2013 року на суму 150501 грн., та за Договором банківського вкладу «З любов'ю, VAB «Тринадцяти місячний» №752507/2014 у національній валюті України від 26.02.2014 року на суму 2000 грн., що були укладені між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» (ПАТ «ВАБ»).

Проте, ОСОБА_1 став заперечувати вказаний договір, і постановою правління Національного банку України від 20.11.2014 № 733 ПАТ «ВАБ» віднесено до категорії неплатоспроможних, а в наступному розпочато процедуру ліквідації банку, що в свою чергу не дозволяє позивачу реалізувати права на вклади, в тому числі і право на отримання гарантованої суми відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Тому, ОСОБА_2 в травні 2016р. заявив позов до ОСОБА_1 про визнання права власності на вказані вклади, з набуттям статусу вкладника у значенні п.4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Ухвалою суду до участі справі в якості третьої особи залучено ПАТ «ВАБ».

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, надав пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві.

Відповідач в суд не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень на позов не надходило.

ПАТ «ВАБ» свого представника в суд не направив.

Оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Представник позивача проти такого порядку розгляду справи не заперечував.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Так, даних про те, що договір цесії було розірвано, а рівно і даних про визнання цього договору недійсним матеріали справи не містять.

Сам договір було подано до ПАТ «ВАБ» 02.10.2014р., тобто до того, як цей банк було визнано неплатоспроможним.

Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин та вимог закону, суд визнає, що позивач на законних підставах набув право на спірні вклади, проте реалізувати це право, шляхом пред'явлення вимоги про виплату гарантованої суми за вкладами в порядку Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не може, через безпідставні заперечення відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Статтею16 ЦК України визначено способи захисту цивільного права або інтересу в тому числі і у спосіб визнання права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати визнання за ним права власності на спірні вклади, і відповідно вправі розраховувати на включення до списків осіб на отримання гарантованої суми за цими вкладами в межах процедури ліквідації ПАТ «ВАБ».

Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

На підставі вказаних в рішенні норм закону, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на банківські вклади задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) право власності на грошові вклади за договором №705397/2013 банківського вкладу «Новорічний подарунок «VIP» у національній валюті України від 24.12.2013 року та за договором банківського вкладу «З любов'ю, VAB «Тринадцяти місячний» №752507/2014 у національній валюті України від 26.02.2014 року, що були укладені між ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2) та Публічним акціонерним товариством «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» (), в порядку відступлення права вимоги відповідно до договору про відступлення прав вимоги (цесії) від 02.10.2014р., укладеного між ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2) та ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1), в тому числі і права вкладника, передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий М.Ф.Сенько