АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/24/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1320/16Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю.А. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.,

При секретарі: Зеленській О.І.

За участі: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання майна спільним майном подружжя та стягнення компенсації за відчужену частку в спільному майні, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки MITSUBISHI LANCER,2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, укладеного відповідачем 06 червня 2015р.

09 березня 2016 року позивач подала заяву про залишення без розгляду зазначеної вимоги, яку ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 березня 2016 року задоволено ( а.с.60-62).

У березні 2016 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про зміну позовних вимог та уточнивши їх просила визнати автомобіль марки MITSUBISHI LANCER,2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що був придбаний 30 грудня 2014 року за час перебування у шлюбі з ОСОБА_4, зареєстрований на ім'я відповідача та безпідставно, без її згоди 06 червня 2015 року відчужений - спільним сумісним майном подружжя, поділивши його в рівних частинах між ними, тобто по ? частині кожному та в рахунок компенсації за відчужену, не в інтересах сім'ї, проти волі іншого із подружжя частку у спільному майні, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 половину вартості автомобіля- в сумі 84674 грн.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання майна спільним майном подружжя та стягнення компенсації за відчужену частку в спільному сумісному майні відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невірну оцінку обставин справи, просить скасувати рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, про відхилення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено, та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2007 року по 12 січня 2016 року.

Під час перебування у шлюбі за ОСОБА_4 30 грудня 2014 року зареєстрований автомобіль MITSUBISHI LANCER,2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який 06 червня 2015 року знято з обліку для реалізації та цього ж дня на підставі довідки-рахунку було перереєстровано на нового власника ОСОБА_5 (а.с. 30-32).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що своєї згоди на відчуження автомобіля, який є спільним сумісним майном подружжя не давала, а, отже, відповідач не мав повноважень на вчинення таких дій

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що станом на час розгляду справи сторони не являються власниками спірного майна, відсутні і підстави щодо його поділу та позивач належним чином не спростувала презумпцію, відповідно до якої при вчиненні правочину один із подружжя діє за згодою другого з подружжя та в інтересах сім'ї і не надала суду будь-яких доказів того, що таке відчуження здійснено відповідачем саме проти її волі і не в інтересах сім'ї.

Так, відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Частиною 4 ст. 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

При цьому, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 3 ст. 61 СК України) та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном (ст. 63 СК України).

Таким чином, один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя 1/2 частину вартості майна, яке відчужено в період зареєстрованого шлюбу між ними у тому випадку, зокрема якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби.

При цьому районний суд вірно керувався роз'ясненнями п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Позивачем не спростовані доводи відповідача про обізнаність ОСОБА_2 про факт відчуження спірного автомобіля, як не заперечується факт того, що вона знала про придбання 23 травня 2015р. автомобіля марки TOYOTA Camry вартістю 343 500 грн., на придбання якого, за твердженням к ОСОБА_4, використовувались кошти від продажу автомобіля MITSUBISHI LANCER.

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що таке відчуження здійснено відповідачем саме проти її волі і не в інтересах сім'ї, що є її процесуальними обов'язками відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про неправомірну поведінку відповідача висновків суду не спростовують.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що довідка про ціну автомобіля MITSUBISHI LANCER здійснена без пред'явлення автомобіля, що не може безспірно доводити дійсну вартість автомобіля і доводити розмір спірної суми з урахуванням того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( а.с.70).

Виходячи з викладеного, рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: / Підписи /

З оригіналом згідно :