Справа № 307/4567/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

20 вересня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого судді Леска В.В.

суддів Готри Т.Ю., Куштана Б.П.

при секретарі Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4 міської ради, відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції, де треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про поворот виконання рішення Тячівського районного суду від 14 квітня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном комунальної власності територіальної громади міста Тячів і села Тячівка за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, на ухвалу Тячівського районного суду від 04 червня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

11 грудня 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 звернулися в суд із заявою про поворот виконання рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном комунальної власності територіальної громади міста Тячів і села Тячівка. Зазначали, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2011 року було задоволено позов ОСОБА_4 міської ради, яким припинено дії ОСОБА_1 по зайняттю нею та членами її сімї кімнат №№16, 30-36 другого поверху адміністративної будівлі, розташованої по вул. Гагаріна, 22 в м. Тячів, якими порушується право територіальної громади міста Тячів і села Тячівка на користування та розпорядження цим обєктом права власності та зобовязано ОСОБА_1 разом з членами її сімї усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_4 міською радою права користування адміністративною будівлею, розташованою по вул. Гагаріна, 22 в м. Тячів шляхом звільнення ними кімнат №№16, 30-36 другого поверху адміністративної будівлі №22, що розташована по вул. Гагаріна в м. Тячів.

Просили постановити ухвалу про поворот виконання рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2011 року шляхом поновлення їх прав користування житлом в приміщеннях, в яких вони фактично проживали ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобовязати відділ ДВС Тячівського районного управління юстиції повернути їм вивезене та пошкоджене майно згідно з описом.

Ухвалою Тячівського районного суду від 27 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про поворот виконання рішеня задоволено. Поновлено право користування житлом в приміщеннях, в яких ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 фактично проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. В решті вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 25 січня 2016 року скасовано ухвалу Тячівського районного суду від 27 жовтня 2015 року, передано вирішення даного питання на новий розгля до суду першої інстанції.

Ухвалою Тячівського районного суду від 4 червня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради, відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції, де треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поворот виконання рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном комунальної власності територіальної громади міста Тячів і села Тячівка, відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 та ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на незаконність ухвали суду із-за порушення норм процесуального права, внаслідок чого не відновлені їхні права на володіння та користування частиною приміщень у будинку № 22 по вул. Гагаріна в м. Тячів, просили скасувати оскаржувану ними ухвалу та постановити нову ухвалу про поворот виконання рішення суду.

ОСОБА_1 і ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, та їх представник адвокат ОСОБА_7 підтримали апеляційні скарги.

ОСОБА_8 представник ОСОБА_6 та ОСОБА_5 просив апеляційні скарги відхилити як необгрунтовані та безпідставні й залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Представники ОСОБА_4 міської ради та відділу ДВС Тячівського РУЮ в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки, а клопотання ОСОБА_4 міської ради про відкладення рогляду справи на інший термін у звязку із зайнятістю представника колегія суддів відхилила як необгрунтоване.

Заслухавши доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2011 року, яке на даний час скасовано, позивач ОСОБА_4 міська рада не отримала від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку виконання зазначеного рішення суду майно чи грошові кошти, на даний час позивач ОСОБА_4 міська рада не являється власником земельної ділянки та нежитлової адміністративної будівлі по вул. Гагаріна, 22 в м. Тячів, так як власником зазначеного майна є ОСОБА_6, що не був позивачем в справі, даних, що вказана адміністративна будівля є житловою чи що в ній є житлові приміщення, не має. Стосовно повернення майна згідно до доданого опису суд зазначив, що заявники не довели про отримання такого ОСОБА_4 міською радою на підставі рішення Тячівського районного суд від 14 квітня 2011 року.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 380 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2011 року задоволено позов ОСОБА_4 міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном комунальної власності територіальної громади міста Тячів та села Тячівка, припинено дії ОСОБА_1 по зайняттю нею та членами її сімї кімнат №№ 16, 30-36 другого поверху адміністративної будівлі, розташованої по вул. Гагаріна, 22 в м. Тячів, якими порушується право територіальної громади міста Тячів і села Тячівка на користування та розпорядження цим обєктом права комунальної власності, зобовязано ОСОБА_1 разом з членами сімї усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_4 міською радою права користування адміністративною будівлею, розташованою по вул. Гагаріна, 22 в м. Тячів шляхом звільнення ними кімнат №№ 16, 30-36 другого поверху адміністративної будівлі №22, що розташована по вул. Гагаріна в м. Тячів (Т.1 а.с.29-31).

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 21 червня 2011 року рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2011 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 залишено без змін (Т.1 а.с.62-66).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 31 жовтня 2011 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Тячівського районного суду від 14 квітня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 червня 2011 року залишено без змін (Т.1 а.с.91).

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 16 травня 2012 року рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2011 року за апеляційною скаргою ОСОБА_2 залишено без змін (Т.1 а.с.138-139).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 12 вересня 2012 року за касаційною скаргою ОСОБА_2 рішення Тячівського районного суду від 14 квітня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 16 травня 2012 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (Т.1 а.с.155-156).

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2013 року цивільну справу за позовом ОСОБА_4 міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном комунальної власності територіальної громади міста Тячів та села Тячівка залишено без розгляду (Т.2 а.с.39).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року N 13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права, зокрема, право на житло та на проживання в ньому, тому поворот виконання рішення про виселення шляхом вселення у раніше займане приміщення неможливий і включає в себе абсолютно протилежну виселенню вимогу - про вселення, яка може бути розглянута лише у позовному провадженні.

В матеріалах справи є Свідоцтво про право комунальної власності на нерухоме майно № 173 від 22 червня 2006 року, згідно якого адміністративна будівля, розташована в м. Тячів, вул. Гагаріна, 22, належить ОСОБА_4 міській раді в цілому на праві комунальної власності (Т-1 а.с. 11), яка на день ухвалення рішення Тячівського районного суду від 14 квітня 2011 року, що набуло законної сили 21 червня 2011 року, та виконання такого, була власником вказаного майна.

Відповідачі не довели, що вселились в дане приміщення адміністративної будівлі в установленому законом порядку, отже не набули право користування чи проживання в кімнатах даної будівлі, а тому таке право не підлягає поновленню в порядку повороту виконання рішення суду шляхом відновлення права користування спірними кімнатами.

Вищенаведене свідчить про те, що питання про поворот виконання рішення вирішене судом першої інстації з додержанням норм процесуального права, яким в повній мірі досліджено усі обставини, що мають значення для правильного вирішення питання повороту виконання судового рішення у даній справі.

Враховуючи викладене, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційні скарги підлягають відхиленню, оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу Тячівського районного суду від 04 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: