РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12065/15-ц

пр. № 2/759/443/16

11 січня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Макаренко В.В.

при секретарі Павлишиній А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів (боргу) в розмірі 1636017,43 грн., 3 % річних в розмірі 9950,57 грн., інфляційні в розмірі - 276486,94 грн., що загалом становить 1922454,94 грн. а також сплачений судовий збір, посилаючись на те, що 24 квітня 2012 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно з яким ОСОБА_2 зобов'язався в строк до 24 квітня 2015 року повернути йому позичені грошові кошти в сумі 580000,00 грн., що станом на 24 квітня 2012 року становило 72611,64 доларів США, що були ним отримані в момент складання розписки. Факт укладення вказаного вище договору підтверджується власноручно складеною ОСОБА_2 розпискою від 24 квітня 2012 року. Проте ОСОБА_2 були проігноровані умови договору позики і гроші не повернуті, боржник ухиляється від виконання свого зобов'язання, внаслідок чого він вимушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав. Крім того, зазначив, що внаслідок прострочення виплати боргу у відповідності до ст. 625 ЦК України відповідач повинен виплатити йому інфляційні за період з 24 квітня 2015 року по 07 липня 2015 року що становить 276486,94 грн., та 3 % річних в розмірі 9950,57 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що 24 квітня 2012 року ОСОБА_1 надав у борг 580000,00 грн., що еквівалентно станом на 24 квітня 2012 року 72611,64 доларів США, на строк до 24 квітня 2015 року, про що відповідач ОСОБА_2 написав і підписав власноручно розписку. Крім того, даним договором позики передбачено, що позичену суму коштів ОСОБА_2 зобов'язаний повернути в національній валюті України, згідно офіційного курсу НБУ на дату фактичного повернення боргу. У строк до 24 квітня 2015 року ОСОБА_2 позичені гроші не повернув ОСОБА_1.

Суд, аналізуючи правовідносини між сторонами по справі, вважає, що фактично між ними був укладений договір позики, а розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи наведене, суд вважає що на користь позивача з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума боргу за договором позики в сумі 1635940,24 грн., виходячи із розрахунку: 72611,64 доларів США х 22,53 грн. / курс долара США/, що передбачено договором позики.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума неповернутої позики по розписці складає 1635940,24 грн.

Крім того, суд вважає аз необхідне стягнути на користь позивача інфляційні за період виникнення заборгованості а саме за період з 24.04.2015 року по 07.07.2015 року в сумі 276473,90 грн. із розрахунку: 1635940,24 грн. / сума заборгованості/ х 116,9 /індекс інфляції/ : 100 - 1635940,24грн. / сума боргу/.

Окрім того, суд вважає що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних від простроченої суми за період з 24.04.2015 року по 07.07.2015 року / 74 дні/ в сумі 9950,10 грн. із розрахунку: 1635940,24 грн. х 3х74: 365:100 = 9950,10 грн.

Всього, сума боргу, що підлягає стягненню на користь позивача становить 1922364,24 грн.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З боку відповідача заперечень на позов, а також доказів у їх підтвердження, не надійшло, тому суд діє відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, виходячи з тих доказів, що надав позивач при подачі позову до суду.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 3654,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 202, 207, 526, 536, 541, 625, 610, 1046-1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212, 214 України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній на користь ОСОБА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, заборгованість за договором позики від 24 квітня 2012 року в сумі 1922364,24 (один мільйон дев'ятсот двадцять дві тисячі триста шістдесят чотири) грн. 24 грн. та судовий збір у сумі 3654, 00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особа, яка брала участь у розгляді справи, але була відсутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Макаренко В.В.