Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1732/14-ц
Провадження № 2/499/10/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"18" квітня 2016 р. смт. Іванівка
Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука О.О., учасників цивільного процесу секретарів судового засідання Кирилової С.Ф., Пахомюк О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири,
05 грудня 2014 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач), яку неодноразово, діючи через свого представника, 27 січня 2015 року, 23 березня 2015 року, 31 березня 2016 року, 18 квітня 2016 змінював й остаточно просив стягнути на його користь матеріальну шкоду завдану внаслідок неодноразового залиття квартири АДРЕСА_1, селища Петрівка Іванівського району, Одеської області (далі квартира 1). При цьому позивач вказує, що внаслідок залиття квартири 1 пошкоджено приміщення туалету, кухні, вентиляційні канали, меблі та електропроводка та внаслідок чого йому завдано матеріальну та моральну шкоду, а відповідач відмовляється добровільно відшкодовувати шкоду.
Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою судді Іванівського районного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду.
В судове засідання позивач, не зявився про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав, хоча повідомлений був належним чином про час, дату та місце судового розгляду справи.
Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявилася, у звязку з чим судом 18 квітня 2016 року було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Сторонам в ухвалі про відкриття провадження у справі від 24 лютого 2015 року роз'яснено, що вони зобов'язані подати до суду усі наявні, належні та допустимі докази й надано строк для подання до суду доказів (а.с. 44-45).
Суд забезпечивши сторонам сприяння всебічному, повному з'ясуванню обставин справи вирішив справу на підставі наступних доказів наданих сторонами.
З довідки до акту огляду МСЕК вбачається, що позивачу встановлено безстроково другу групу інвалідності (а.с. 15).
Позивачу на праві користування належить квартира 1, яку він займає, за виданим на підставі рішення виконкому Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області від 11 жовтня 2007 року, ордером серія ЛА №001157 (а.с. 7).
З договору дарування від 08 грудня 2008 року, відомостей з реєстру права власності на нерухоме майно, вбачається, що власником квартири АДРЕСА_2, селища Петрівка Іванівського району, Одеської області (далі квартира 2) являється ОСОБА_2 (а.с. 151-156, 227-228).
З актів обстеження технічного стану квартири від 20 листопада 2009 року, 12 жовтня 2012 року, 02 жовтня 2014 року, 09 січня 2015 року, 04 квітня 2015 року вбачається, що відповідач неодноразово затоплювала квартиру 1, що призвело до пошкодження приміщень та іншого майна квартири 1 (далі акти, а.с. 8, 34, 35, 130,131).
З накладної від 27 січня 2015 року вбачається, що представник позивача в магазині будматеріалів здійснила купівлю будівельних матеріалів на суму 1602 гривень 00 копійок (а.с. 52).
З кошторисної документації ТОВ «Електроток» вбачається, що вартість поточного ремонту електропроводки в квартирі 1 складає 2061 гривню 00 копійок (а.с. 53-65).
За висновком судової будівельно технічної від 01 березня 2016 року № 83/15 (далі експертиза, а.с. 175-205), технічний стан, наявність та характер пошкоджень оздоблювальних покриттів в приміщеннях квартири 1, пов'язані із залиттям, а причиною залиття є порушення вимог по заміні центрального каналізаційного стояка у приміщенні (туалету), залишення відкритими крани на кухні в квартирі 2, що призвело до просочування каналізаційних стоків, та затоплення каналізаційними стоками приміщення туалету квартири 1.
Експертизою також встановлено, що внаслідок залиття квартири 1 виникли наступні пошкодження:
- в приміщені №3 вбиральня на стінах є плями жовтого та темного кольору, на стелі навколо каналізаційного стояка наявні плями жовтого кольору.
- в приміщені №5 кухня на стінах є плями жовтого кольору, значна площа уражена цвіллю, місцями шпаклівка потріскала та відшарувалася, на стелі є плями жовтого кольору, ураження цвіллю, на підлозі відставання полівінілхлоридних плиток по краях чи повністю на площі до 10% площі підлоги;
- в приміщені №7 житлова кімната на стінах є плями жовтого та бурого кольору, на стелі є плями жовтого та бурого кольору.
З рахунку від 21 грудня 2015 року №82/15 вбачається, що вартість проведення експертизи становить 1254 гривні 00 копійок (а.с. 226).
Встановивши зазначені обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого.
Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (22 ЦК України).
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ст. 23 ЦК України).
Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України).
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України).
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).
Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 п. 1 ст. 1188 ЦК України).
З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).
Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги докази в їх сукупності та кожен окремо, суд виходить з таких мотивів.
Задовольняючи позовні вимоги позивача щодо матеріальної шкоди суд виходить з такого.
З системного аналізу наведених в рішенні норм вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди, тобто відповідача. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача законодавством покладено обов'язок доведення відсутності її вини в завданні шкоди позивачу.
При цьому законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, який лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.
Відповідач доказів, які б спростовували її вину у заподіянні шкоди позивачу не надала.
Враховуючи наведене суд вважає, що систематичні випадки залиття квартири позивача стались саме внаслідок неналежного контролю відповідача, як власника квартири, за станом сантехнічного обладнання в її квартирі, а тому з відповідача підлягають стягненню збитки відповідно до положень ст. 1166 ЦК України.
З урахуванням обставин справи суд за вибором позивача може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню позивачу, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Висновок експерта суд вважає обґрунтованим, дослідження було проведено повно і об'єктивно на підставі чинних на момент його проведення нормативних актів, з врахуванням цін на момент проведення дослідження.
Інше відповідачем доведено не було, оскільки відповідно до акту, відповідач не допустила експерта до квартири 2. Тому, виходячи з положень ч. 1 ст. 146 ЦПК України, так як відповідач ухилилася від подання експерту необхідних документів, не забезпечила огляд квартири 2, а проведення експертизи у більш повному обсязі неможливо, суд визнає факт встановлення експертом причини залиття квартири встановлені за актами доведеним.
Зазначена правова позиція підтверджується розясненнями п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", де пленум вказав, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Задовольняючи частково позовні вимоги позивача щодо моральної шкоди суд виходить з такого.
Враховуючи передбачені ст. ст. 23, 1167 ЦК України підстави слід, прийти до висновку, що позивачу завдано моральну шкоду внаслідок залиття квартири, яка виразилась у перенесені ним емоційного стресу, душевних страждань, тривалому проживанні у приміщеннях квартири пошкоджених водою, витрачанням додаткових зусиль на організацію свого життя та ремонт квартири.
Позивачем не наведено обґрунтування з яких міркувань ним було визначено розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
За таких обставин виходячи із характеру правопорушення, глибини душевних страждань, засад розумності, виваженості і справедливості, наявності у позивача інвалідності суд вважає справедливим вимоги позивача про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково, стягнувши на його користь з відповідача 2500 гривень, а в іншій частині позову щодо моральної шкоди позивачу відмовити.
Зазначені висновки підтверджується розясненнями п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди де пленум розяснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Вирішуючи справу керуючись процесуальними нормами суд виходив з такого.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.10 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України).
Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.1, 2 ст.60 ЦПК України).
Кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи (ч. 2 ст. 86 ЦПК України).
Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч.3 ст.88 ЦПК України).
Від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів (п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»).
Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати щодо оплати за проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 1254 гривні 00 копійок.
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору при розгляді справи у суді, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору з відповідача за подання заяви: майнового характеру у розмірі 551 грн. 20 копійок; про стягнення моральної шкоди у розмірі 1378 гривень 00 копійок, за подання заяви про забезпечення доказів для проведення експертизи у розмірі 121 грн. 80 копійок, а загалом у розмірі 2051 грн. 00 копійок.
Аналізуючи зібрані у справі докази, кожен окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 225-226 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену суму за проведення експертизи у розмірі 1254 (одна тисяча двісті пятдесят чотири) гривні 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Іванівського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення.
СуддяОСОБА_3