АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Давидюк Ірини Андріївни на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Давидюк І.А. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне визначення правовідносин справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У січні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору № 10-29/4766 від 04.12.2007 року в розмірі 3405267,77 грн. та судовий збір в розмірі 51079,01 грн.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 04.12.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі змінило назву на ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 10-29/4766, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 1161856,00 грн., а відповідач зобов'язалась своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями.

На порушення умов договору, відповідач не виконує зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим у останньої виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 3405267,77 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 04.12.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі змінило назво на ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № 10-29/4766, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 1161856,00 грн.(а.с. 19-22).

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 1161856,00 грн., із сплатою 13 % річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який визначений в пп. 1.1.1 п.1.1 ст. 1 Договору.

Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 1161856,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с.18).

Згідно умов договору кінцевий термін погашення заборгованості - 03 грудня 2032 року.

Судом першої інстанції встановлено, що у передбачені строки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому станом на 29.12.2015 року у останньої утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 3405267,77 грн., яка складається із:

- заборгованості за кредитом - 1103761,00 грн.;

- заборгованості за відсотками - 964791,50 грн.;

- пені за несвоєчасне повернення кредиту - 5680,40 грн.;

- пені за несвоєчасне повернення відсотків - 472914,40 грн.;

- інфляційних витрат за кредитом - 475720,99 грн.;

- інфляційних витрат за відсотками - 382399,49 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та не спростована відповідачем у справі (а.с.8-17).

Отже, суд першої інстанції, дійшов висновку, що у позивача виникло право вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3405267,77 грн.

Доказів твердження ОСОБА_2 про те, що позивачем не доведено заявлених вимог в частині факту передачі коштів на виконання умов Кредитного договору, доказів відкриття позичкового рахунку та порушення прав відповідача, як споживача кредитних послуг, відповідач суду не надала.

В судовому засіданні відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності звернення позивача до суду з даним позовом в порядку ч.3 ст. 267 ЦК України.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Статтею 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Тобто, сторонами погоджено механізм зміни основного строку виконання зобов'язання залежно від перебігу його виконання.

Як встановлено судом, останній платіж був здійснений відповідачем 13.03.2009 року, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.11).

За умовами кредитного договору наступний платіж повинен був внесений не пізніше 10.04.2009 року.

Крім того, п. 4.5. Кредитного договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.7., 3.3.8. цього Договору, протягом більше, ніж 90 (дев'яносто) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Отже, строк користування кредитом, з урахуванням вимог п. 4.5 Кредитного договору, сплив 11.07.2009 року.

Позивач звернувся з даним позовом до суду 27.01.2016 року.

Тобто, після спливу строку позовної давності.

Згідно ч.5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

ПАТ «Укрсоцбанк» у позові не зазначив причини пропуску строку позовної давності та не просив про його поновлення.

Судом першої інстанції не встановлено поважних причин пропущення позивачем строку позовної давності.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Крім того, суд керувався висновками правових позицій Верховного Суду України, зроблених на підставі постанов у справах № 6-11ц13 від 06.11.2013 року, № 6-169цс14 від 29.10.2014 року, № 6-160цс14 від 19.11.2014 року, де роз'яснено, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову внаслідок спливу строку позовної давності на звернення до суду з даним позовом.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки враховуючи останній платіж відповідача по кредиту та пункт 4.5. Кредитного договору, було змінено строк виконання основного зобов'язання та у відповідача виник обов'язок щодо повернення достроково всього кредиту ( у повному обсязі), а у Банка виникло право звернення до суду з вимогами щодо захисту свого порушеного права та дострокового повернення коштів у повному обсязі за Кредитним договором.

Такі висновки повністю узгоджуються з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-900цс16, оскільки строк виконання основного зобов'язання на підставі ч.2 ст. 1050 ЦК України було змінено, то саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду із зазначеним позовом з пропуском строку позовної давності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Давидюк Ірини Андріївни - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий: Судді: