Провадження № 2-о/734/25/16 Справа № 734/1310/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 травня 2016 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Бузунко О.А.

за участю секретаря Галюк Л.В.

у присутності заявника ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції, про встановлення факту народження у певному місці,

в с т а н о в и в:

у суд із заявою про встановлення факту народження звернулася ОСОБА_1. Свої вимоги мотивує тим, що заявниця має бажання оформити візу для виїзду до Молдови. У посольстві її просять надати свідоцтва про народження її батьків. Так, ОСОБА_1 звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції з проханням видати їй дублікат Свідоцтва про народження матері заявника ОСОБА_3, але їй було відмовлено в зв'язку з тим, що остання народилась в м. Балаклава Кримської області та на теперішній час не знаходиться на території України і є недійсною. В зв'язку з чим вона не може виїхати за кордон і через що змушена звернутись до суду.

У судовому засіданні 19 травня 2016 року заявник та представник заявника заяву підтримали. Заявник пояснила, що насправді встановлення вказаного факту їй необхідно для отримання громадянства України.

19 травня 2016 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 12 години, проте після перерви заявник та її представник в судове засідання не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності.

За таких обставин суд визнав за можливе продовжити розгляд справи за відсутності заявника та її представника.

В подальшому на підставі ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося, так як представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції у судові засідання, в тому числі 19 травня 2016 року, не з?являвся, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності заперечень проти встановлення факту, про який просить заявник.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні їм правові відносини.

Відповідно до дубліката Свідоцтва про народження, завіреного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу В.В. Прокудіним та перекладеного з румунської на українську мову перекладачем Центру Перекладів «ТРІС» ОСОБА_5, батьком ОСОБА_6 є ОСОБА_7, матір'ю - ОСОБА_8.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (№ витягу 4) між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було зареєстровано Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області шлюб 14.06.1961 року. У вказаному Витязі зазначено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з дублікатом Свідоцтва про одруження (Республіка Молдова), завіреним приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 та перекладеного з румунської на українську мову перекладачем Центру Перекладів «ТРІС» ОСОБА_5, ОСОБА_9 взяла шлюб з ОСОБА_7 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_7. В графі дата народження та місце народження вказана ІНФОРМАЦІЯ_2, місто Балаклава, Республіка Крим.

Зі Свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_1) від 15.12.1999 року вбачається, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки, виданої Відділом реєстрації актів цивільного стану від 06.11.2006 року ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану Севастопольського міського управління юстиції; запис проведений за № 114 від 08.08.1940 року; місце народження м. Балаклава, Кримської області.

Згідно з листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції ОСОБА_1 звернулась до них з вимогою повторно видати Свідоцтво про народження ОСОБА_3, але їй була надана відповідь, відповідно до якої згідно з нормами закону виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території є недійсним та не створює правових наслідків, що унеможливлює видачу повторного свідоцтва про народження.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В п. 10 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України, суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису.

Відповідно до п.п. 1), 2) ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, які проживали в Україні і не були громадянами інших держав станом на 24 серпня 1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року, що має підтверджуватись документами про прописку.

Зокрема, за ч.ч. 1, 7 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України. Для набуття громадянства за територіальним походженням не є обов'язковою умова про не перебування особи в іноземному громадянстві. Його може набути й іноземець, який узяв зобов'язання припинити іноземне громадянство. Датою набуття громадянства України у передбачених цією статтею випадках є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Пунктом 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Беручи до уваги те, що заявник виявила отримати громадянство України, проте не має можливості це зробити, так як відсутні повні дані про народження її матері на території на той час Кримської області, з метою отримання належного правового статусу, та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки єдиним можливим способом отримати такий статус є відповідне рішення суду. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_12 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Балаклава Кримської області, про що проведено відповідний запис за № 114 від 08.08.1940 року.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 256 і 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження - задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Балаклава Кримської області.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд.

Суддя О.А. Бузунко