Справа № 161/6880/16-ц
Провадження № 2/161/2758/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

позивачів ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Луцького національного технічного університету про поновлення на роботі

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Луцького національного технічного університету про поновлення на роботі. Свої вимоги мотивує тим, що він працював на посаді директора Технічного коледжу Луцького НТУ протягом останніх 18 років. Вказує на те, що після зміни ректора університету йому двічі - у вересні та у листопаді 2015 року було оголошено догани. Наказом Луцького НТУ № 94-07-33 від 12 квітня 2016 року, із відповідними змінами внесеними наступним наказом № 99-07-33 від 13 квітня 2016 року, його було звільнено з посади директора ТК Луцького НТУ з 22 квітня 2016 року з підстав, передбачених контрактом, тобто на підставі п. 8 ст. 26 КЗпП України. Вважає своє звільнення з посади директора незаконним та проведеним без будь-яких для цього правових підстав, оскільки порушень вказаних в наказі не допускав. Зокрема, актом від 01.04.2015 року, підписаним членами комісії ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 констатовано знищення печаток та штампів Луцького ПТУ. Даний акт був в наявності на час проведення перевірки та зловживань з використанням цих печаток та штампів роботодавцем не доведено. Крім того зазначає, що порушення, вказані в п.1 оскаржуваного наказу є некоректними та не підтвердженими будь-якими доказами, а тому є голослівними. Також не вбачає, імовірного конфлікту інтересів в частині перебування у його прямому підпорядкуванні власної дружини, так як науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом, а тому жодного порушення трудового законодавства в цій частині ним не допущено. Також не вбачає порушень навчально-виховного процесу, що стосувався загального падіння знань студентів та порушень у фінансовій діяльності коледжу, щодо преміювання працівників ТК Луцького НТУ. Просить суд, визнати незаконними та скасувати наказ Луцького національного технічного університету № 94-07-33 від 12 квітня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_1М.», наказ Луцького національного технічного університету № 99-0733 від 13 квітня 2016 року «Про виправлення технічних помилок у наказі від 12.04.2016 року № 94-07-33 «Про звільнення ОСОБА_1М.»; поновити його на посаді директора Технічного коледжу Луцького національного технічного університету з 22 квітня 2016 року; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 квітня 2016 року до дня винесення судового рішення по справі у розмірі 135386,31 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог.

Представники відповідача позов не визнали, суду пояснили, що позивачем в період роботи його на посаді директора Технічного коледжу Луцького НТУ були допущені чисельні порушення чинного законодавства, що знайшло своє відображення у довідці перевірки Технічного коледжу від 25.03.2016 року та у Акті позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності Технічного коледжу, проведеної Державною фінансовою інспекцією у Волинській області. При звільнення відповідача з займанової посади за п. 8 ст. 38 КЗпП України відповідачем були дотримані вимоги чинного трудового законодавства. Просять суд задоволенні позову відмовити за необгрунтованістю.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що Технічний коледж Луцького Національного технічного університету є вищим навчальним закладом І-ІІ ступеня акредитації.

Сторони перебували у трудових відносинах - позивач ОСОБА_1 з 1997 року по 22 квітня 2016 року працював на посаді директора Технічного коледжу Луцького Національного технічного університету.

15.11.2010 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_8 НТУ було укладено контракт, ОСОБА_1 призначено на посаду директора коледжу по 14.11.2017 року (а.с. 28-34).

Відповідно до 1.4 контракту директор Технічного коледжу підзвітний ректору Луцького національного технічного університету в межах, встановлених законодавством та цим контрактом.

Підстави зміни та розірвання контракту визначені у розділі V контракту. Зокрема, п. 5.1 встановлено, що підставою для дострокового припинення контракту з ініціативи ректора ЛНТУ може бути тільки за обставин, передбачених чинним трудовим законодавством, а також невиконання умов, викладених у розділах ІІ-Ш цього контракту (розділ ІІ «Права та обовязки сторін», розділ Ш «Обовязки директора коледжу»).

Також, п. 5.2 вказаного контракту визначено, що при розірванні контракту з підстав, не передбачених чинним законодавством, звільнення директора коледжу проводиться за пунктом 8 статті 36 КЗпП України.

Пунктом 8 ст. 36 КЗпП України передбачено, що підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Відповідно до наказу Луцького національного технічного університету № 94-07-33 від 12 квітня 2016 року позивача ОСОБА_1 було звільнено з посади директора Технічного коледжу Луцького НТУ 22.04.2016 року з підстав, передбачених контрактом, а саме на підставі п.8 ст. 36 КЗпП України (а.с. 5-9).

Наказом Луцького національного технічного університету № 99-07-33 від 13 квітня 2016 року виправлено технічні помилки у наказі від 12.04.2016 року № 94-07-33 «Про звільнення ОСОБА_1М.» (а.с. 10).

З наказу № 94-07-33 від 12.04.2016 року вбачається, що підставою звільнення позивача ОСОБА_1 стали порушення, виявлені в результаті перевірки ТК Луцького НТУ від 25.03.2016 року, яка була проведена відповідно до наказу ректора Луцького національного технічного університету від 16.03.2016 року № 157-04-33

На підставі довідки від 25.03.2016 року, складеної за результатами перевірки діяльності Технічного коледжу Луцького НТУ (а.с. 12-24), ректором Луцького НТУ ОСОБА_4 29.03.2016 року було запропоновано ОСОБА_1 надати в строк до 30.03.2016 року письмове пояснення з приводу порушень, відображених у вищевказаній довідці.

В строк до 30.03.2016 року директором ОСОБА_1 не було надано письмових пояснень з приводу обставин та фактів, виявлених комісією у довідці від 25.03.2016 року.

01.04.2016 року директору ОСОБА_1 вдруге було запропоновано зявитись до університету для надання пояснень. Однак, позивач ОСОБА_1 пояснень з цього приводу не наддав.

Вказані обставини підтверджується відповідними актами від 30.03.2016 року та 01.04.2016 року.

Судом встановлено, що відповідно до п. 1.1. контракту від 15.11.2016 року ОСОБА_1 здійснює керівництво технічним коледжем університету на умовах викладених у контракті, у відповідності з чинним законодавством України, рішенням уряду, нормативних положень Міністерства освіти і науки України, Положення про технічний коледж Луцького національного технічного університету в межах, встановлених законодавством та цим контрактом.

Згідно з п. 2.1.11 розділу ІІ Контракту в обовязки директора входить контролювати дотримання всіма підрозділами штатно-фінансової дисципліни.

Пунктом 16 Посадової інструкції директора коледжу ОСОБА_1, він зобовязується забезпечувати раціональне використання бюджетних асигнувань, а також коштів, що надходять з інших джерел.

Водночас, відповідно до п. 1 розділу 4 Посадової інструкції директор коледжу ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обовязків, визначених посадовою інструкцією, в межах, визначених трудовим законодавством України.

Згідно з п. 3.9 розділу Ш контракту «Обовязки директора коледжу», обовязком директора є дотримання чинного законодавства, зміцнення трудової дисципліни.

В ході згаданої вище перевірки комісією було виявлено порушення ОСОБА_1 п. 3.9 контракту від 15.11.2010 року в частині дотримання чинного трудового та фінансового законодавства.

Так, питання преміювання працівників ТК Луцького НТУ врегульоване «Положенням про преміювання та виплату щорічної винагороди працівникам ТК Луцького НТУ за сумлінну працю та зразкове виконання службових обовязків». Вказане положення є основним нормативним документом, який регламентує нарахування та виплату матеріального заохочення і розроблене відповідно до чинного законодавства (а.с. 203-214).

Частиною 3 ст. 151 КЗпП України визначено, що протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.

Аналогічне положення міститься і в Розділі ІV Положення, яким визначені випадки зняття та зменшення сум преміювання, зокрема, за дисциплінарне стягнення «догана» знімається преміювання у розмірі 100 % посадового окладу.

Проте, в період дії дисциплінарних стягнень у вигляді доган, накладених на ОСОБА_1 наказами ректора Луцького НТУ від 23.09.2015 року № 210-07-343 та від 25.11.2015 року № 274-07-34, директором Технічного коледжу Луцького НТУ ОСОБА_1 було видано розпорядження № 421 від 15.12.2015 року «Про преміювання працівників Луцького НТУ» на підставі якого йому (ОСОБА_1М.) було здійснено виплату матеріального заохочення у вигляді премії у розмірі 7600 грн. (а.с. 185).

На день видачі позивачем ОСОБА_1 розпорядження № 421 від 15.12.2015 року про преміювання, накладені на нього дисциплінарні стягнення у вигляді доган не були зняті, накази про застосування дисциплінарних стягнень не були скасовані. Дані обставини в судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 не оспорювалися.

Відповідно до п. 4 Наказу Міністерства освіти та науки України від 26.09.2016 року № 557 «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ» преміювання керівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ, установлення їм надбавок і доплат до посадових окладів, надання матеріальної допомоги здійснюються за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці.

Аналогічне положення міститься і у Постанові Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 року № 1298, а саме: преміювання керівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, встановлення їм надбавок та доплат до посадових окладів, надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Положення про Технічний коледж Луцького національного технічного університету Технічний коледж створено відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 756 від 13.11.2003 року та наказу Луцького державного технічного університету № 316 від 02.12.2003 року. Технічний коледж є державним вищим закладом освіти у складі Луцького національного технічного університету.

Тобто, Луцький технічний університет та Міністерство освіти та науки України є органами вищого рівня по відношенню до Технічного коледжу Луцького національного технічного університету.

Таким чином, суд вважає, що вищевказана виплата собі премії була здійснена позивачем без погодження з ректором Луцького НТУ або Міністерством освіти та науки України, як органами вищого рівня, що є порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 року № 1298, п. 4 Наказу Міністерства освіти та науки України від 26.09.2005 року № 557, «Положення про Технічний коледж Луцького НТУ», «Положення про преміювання та виплату щорічної винагороди працівникам ТК Луцького НТУ за сумлінну працю та зразкове виконання службових обовязків».

Доводи позивача та його представника про те, що вказана виплата премії була здійснена за погодженням з органом вищого рівня Управлінням освіти, науки та молоді обласної державної адміністрації Волинської області, суд до уваги не приймає з огляду на наступне.

Так, з Положення про Управління освіти, науки та молоді обласної державної адміністрації (а.с. 141-149) вбачається, що управління в межах своїх повноважень координує роботу вищих навчальних закладів І-ІУ рівні акредитації та наукових установ незалежно від їх підпорядкування і форм власності з питань, спрямованих на реалізацію державної політики в галузі освіти, науки та молоді в області.

Проте, погодження з Управлінням освіти Волинської облдержадміністрації щодо виплати премії ОСОБА_1 за результатами діяльності навчального закладу, на яке позивач посилається як на обґрунтування правомірності своїх дій, датовано лише 16.02.2016 року (а.с. 70), тобто воно надано на два місяці пізніше ніж позивачем було видано розпорядження про преміювання № 421 від 15.12.2015 року

Розпорядженням директора Технічного коледжу Луцького НТУ № 438 від 28.12.2015 року було здійснено преміювання працівників ТК Луцького НТУ, в тому числі викладача ОСОБА_9 в розмірі 4000 грн. та головного бухгалтера ОСОБА_6 у розмірі 7000 грн. (а.с. 41-42).

Відповідно до розділу Ш «Положення про преміювання та виплату щорічної винагороди працівникам ТК Луцького НТУ за сумлінну працю та зразкове виконання службових обовязків» розмір премії кожному працівнику визначається залежно від його особистого внеску в кінцеві результати роботи коледжу, згідно з показниками і поданням керівника підрозділу (в межах економії фонду заробітної плати)

Вищевказане розпорядження № 438 про преміювання та відповідні виплати працівникам ОСОБА_9, ОСОБА_6, проведені на його підставі, були здійснені без відповідних подань керівників підрозділів та визначення відсоткового відношення до посадового окладу.

Таким чином, суд вважає, що вказані вище порушення трудового та фінансового законодавства, зазначені в п. 4 наказу від 12.04.2016 рок про звільнення ОСОБА_1 у якості підставі звільнення знайшли своє обєктивне підтвердження в ході розгляду справи судом.

Суд вважає, що дані порушення є підставою для дострокового припинення контракту з ініціативи ректора ЛНТУ на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України, оскільки вони свідчать про невиконання позивачем ОСОБА_1 умов, викладених у розділах ІІ-Ш контракту.

Що стосується інших порушень, зазначених відповідачем у якості правових підстав для звільнення ОСОБА_1 з займаної посади, то вони свого підтвердження не знайшли, належними та допустими доказами не підтверджені.

Так, в п. 1 наказі про звільнення позивача від 12.04.2016 року № 94-07-33 зазначено, що в порушення пунктів 1.1, 1.4. контракту директор коледжу ОСОБА_1 систематично не виконував накази, розпорядження та вказівки ректора НТУ, систематично не виконував службові обовязки, передбачені Положенням про Технічний коледж Луцького НТУ, контрактом та Посадовою інструкцією.

Проте, у вказаному наказі відповідачем не зазначено які саме обов»язки, покладені на ОСОБА_1 трудовим договором ним систематично не виконувалися, як і не зазначено які саме накази, розпорядження та вказівки ректора НТУ позивачем не виконувалися, коли та за яких обставин такі порушення були допущені.

У вищевказаному наказі також зазначено, що знищення печаток та штампів, реорганізованого ПТУ Луцького НТУ не підтверджено належним чином документально.

На підтвердження знищення печаток та штампів ПТУ Луцького НТУ, яке увійшло до складу Технічного коледжу Луцького НТУ, позивачем надано Акт про списання (знищення) печаток та штампів від 01.04.2015 року (а.с. 25).

Представниками відповідача не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що обставини викладені у акті про знищення печаток та штампів не відповідають дійсності (що печатки та штампи не було знищено), як і не наведено належного правового обгрунтування того, що вказаний акт оформлений з порушенням вимог чинного законодавства.

Посилання відповідача в наказі від 12.04.2016 року на таке порушення позивачем п.п. 1.1, 1.4 контракту як «недостатня виписаність організаційно-правових відносин (взаємодія) між університетом та коледжем в питаннях кадрової роботи, організації навчального процесу, планово-фінансової діяльності у Положенні про Технічний коледж Луцького НТУК», затв. Вченою радою університету, не відповідність вимогам Закону України «Про вищу освіту» не може бути прийняте до уваги, оскільки за своєю природою ж неконкретним, категорія недостатньо» є оціночною.

В п. 2 оскаржуваного наказу вказано, що під час перевірки, встановлено порушення вимог пункту 3.9 контракту в частині дотримання трудового законодавства, а саме: базова освіта викладачів не відповідає дисциплінам, які вони викладають, посади майстрів виробничого навчання обіймають особи, які не відповідають кваліфікаційним вимогам щодо посад, які вони займають; всупереч вимогам законодавства в керівництві коледжу наявний конфлікт інтересів: перебування у прямому підпорядкуванні близької людини; присутня негативна практика щодо укладення строкових договорів з педагогічними працівниками, терм ін. дії контрактів яких закінчується серед навчального семестру, що призводить до дестабілізації організації навчального процесу.

З приводу цього суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Ані в наказі про звільнення позивача, ані у довідці, що стала підставою для видачі оскаржуваного наказу, конкретно не зазначено освіта яких викладачів не відповідає дисциплінам, які вони викладають.

Крім того, з тексту наказу про звільнення та з довідки від 25.03.2016 року не зрозуміло, що відповідачем вкладається в поняття «базова освіта». Надати розяснення з цього приводу в судовому засіданні представник відповідача не зміг.

Згідно з Законом України «Про освіту (ст. 30) та Законом України «Про вищу освіту» (ст. 6) до структури освіти входять освітні рівні: базова загальна середня освіта, ІНФОРМАЦІЯ_1, професійно-технічна освіта, ІНФОРМАЦІЯ_2, базова вища освіта, повна вища освіта та освітньо-кваліфікаційні рівні: молодший спеціаліст, бакалавр, спеціаліст, магістр. Поняття «базова освіта» у чинному законодавстві України відсутнє.

Зазначивши в наказі від 12.04.2016 року, що посади майстрів виробничого навчання обіймають особи, які не відповідають кваліфікаційним вимогам щодо посад, які вони займають, відповідач конкретно не зазначив прізвища цих осіб, яким кваліфікаційним вимогам мають відповідати ці особи та в чому саме полягає невідповідність таким вимогам.

Докази, надані позивачем та його представником щодо освіти майстрів виробничого навчання ОСОБА_10 та ОСОБА_11, щодо наявності достатньої кваліфікації для заняття посади майстра виробничого навчання, представниками відповідача не спростовані (а.с. 78-86).

Судом також встановлено, що в період роботи позивача ОСОБА_1 на посаді директора Технічного коледжу Луцького НТУ, його близька особа - дружина ОСОБА_12, займала посаду заступника директора Технічного коледжу Луцького НТУ, тобто знаходилася в прямому підпорядкуванні позивача.

Поняття конфлікт інтересів абзаці четвертому статті 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» - це суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Крім того, поняття реального та потенціального конфлікту інтересів також визначені Законом України «Про запобігання корупції».

Стаття 9 Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції» встановлює обмеження щодо роботи близьких осіб.

Частиною 4 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, якому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи, зобовязаний вжити передбачені цим Законом заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи.

Такі заходи визначені ч. 3 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». Так, безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.

Звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи з займаної посади у звязку з наявністю конфлікту інтересів здійснюється у разі, якщо реальний чи потенційний конфлікт інтересів у її діяльності має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб, в тому числі через відсутність її згоди на переведення або на позбавлення приватного інтересу.

Представниками відповідача не надано доказів, що передбачені законом заходи для врегулювання конфлікту інтересів в даному випадку відповідачем вживались.

Крім того, дана підставі звільнення позивача ОСОБА_1 з займаної посади в наказі про звільнення викладені не конкретно, без будь-якої деталізації, а тому суд вважає, що в даному випадку на час винесення наказу у відповідача були відсутні достатні правові підстави для звільнення позивача з цих підстав.

Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Тобто зі змісту положень КЗпП України слідує, що підставами для укладення трудового договору на певний строк є обставини, які мають враховуватися в кожному конкретному випадку.

Представниками відповідача не наведено конкретних прикладів та не надано належних та припустимих доказів того, що укладення позивачем з педагогічними працівниками Технічного коледжу контрактів на певний строк ( з закінченням терміну дії серед навчального семестру) негативним чином відобразилося на навчальному процесі, а саме призвело до його дестабілізації.

Пунктом 3 оскаржуваного наказу зазначено, що під час перевірки було виявлено порушення директором ОСОБА_1 п. 3.1 контракту (обовязок проведення навчально-виховного процесу на рівні державних стандартів якості освіти, підготовки спеціалістів відповідного рівня кваліфікації), а саме: відсутні протоколи засідань навчально-методичної ради за останні три місяці, а наявні протоколи оформлені неналежним чином, що свідчить про формальність проведення навчально-методичної роботи; порушення термінів затвердження тем дипломів проектів молодшого спеціаліста; не в повній мірі сформовані науково-методичні комплекси дисциплін; значне зниження якісного показника успішності осіб, які навчаються з дисциплін «Українська мова за професійним спрямуванням» на 70,8 % та «Основи вищої математики» на 32,8 % та ін.

Суд вважає, що зазначене в п. 3 наказу від 12.04.2016 року про звільнення ОСОБА_1 не може бути правою підставою для його звільнення, оскільки за своє природою не є конкретними.

Так, відповідачем не зазначено які саме протоколи засідань навчально-методичної ради відсутні, які саме протоколи оформлені неналежним чином, в чому полягає це неналежне оформлення, до чиїх посадових обовязків віднесено складання таких протоколів та хто має це питання контролювати.

Аналогічна неконкретність при викладення порушень, допущених з боку ОСОБА_1, має місце в наказі і при висвітленні питання порушення термінів затвердження тем дипломів проектів молодшого спеціаліста та формування науково-методичних комплексів дисциплін.

Що стосується такої підстави звільнення ОСОБА_1 як «значне зниження якісного показника успішності осіб, які навчаються з дисциплін «Українська мова за професійним спрямуванням» та «Основи вищої математики», то представниками відповідача не надано належних та припустимих доказів на підтвердження того, що таке зниження успішності відбулося у звязку невиконанням ОСОБА_1 обовязків передбачених контрактом, як і не надано доказів того, що таке зниження успішності взагалі мало місце.

Крім того, в оскаржуваному наказані зазначено, що на підставі розпорядження від 28.12.2015 року № 438 та розпоряджень директора від 01.09.2015 року, 15.02.2016 року № 65 директором коледжу ОСОБА_1 був завищений розмір премій, виплат надбавок за сумлінну працю та зразкове виконання обовязків окремим працівникам без відповідних обґрунтувань.

При цьому, відповідачем також не конкретизовано кому саме з працівників коледжу розмір премій, виплат надбавок за сумлінну працю та зразкове виконання обовязків було завищено, які нормативні акти в звязку з цим було порушено.

Така підстава звільнення позивача, як безпідставна та необгрнутована виплати премії ОСОБА_9 за роботу у приймальній комісії по прийому на навчання за робітничими спеціальностями під час спільної участі в цій комісії подружжя ОСОБА_9 (розпорядження директора від 04.09.2015 року), також свого підтвердження в ході судового розгляду справи не знайшла, оскільки доказів того, що ОСОБА_9 не приймала участь у роботі приймальної комісії, виконувала вказану роботу не належним чином, або що вказана виплата суперечить вимогам чинного законодавства, представниками відповідача суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Що стосується доводів представників відповідача про наявність з боку позивача ОСОБА_1 інших порушень, які знайшли своє відображення в довідці перевірки від 25.03.2016 року, то суд їх до уваги не приймає, оскільки ці порушення не зазначені у якості підстав для звільнення ОСОБА_1 в наказі від 12.04.2016 року № 94-07-33.

За таких обставин суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 про скасування наказу № 94-07-33 від 12 квітня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_1М.», наказу Луцького національного технічного університету № 99-0733 від 13 квітня 2016 року «Про виправлення технічних помилок у наказі від 12.04.2016 року № 94-07-33 «Про звільнення ОСОБА_1М.», поновлення позивача на посаді директора Технічного коледжу Луцького національного технічного університету, стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу немає.

На підставі ст. 43 Конституції України, ст.ст. 36, 147, 149, 235 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Луцького національного технічного університету про поновлення на роботі відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_13