Справа № 369/7269/14-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/2298/16 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 33 20.04.2016
УХВАЛА

Іменем України

20 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого: Мережко М.В.

Суддів: Матвієнко Ю.О., Данілова О.М.

Секретар: Бобко О.В.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Громка Вадима Івановича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА

У липні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернуся до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 12 травня 2014 року о 22 год. 00 хв. водій ОСОБА_3 по вул. Леніна, в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, керуючи автомобілем «Ford Thunderbird», д.н. НОМЕР_6, не врахував погодні умови та стан дорожнього покриття, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «КІА RIO» д.н. НОМЕР_4, який рухався у зустрічному напрямку прямо.

Позивач зазначав, що в результаті зіткнення обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п.2.3 б, п. 12.1 ПДР України. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль «КІА RIO» д.н. НОМЕР_4, який належить позивачу на праві власності, отримав механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2014 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до звіту про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу (після ДТП) №01-1/06/14 складеного ФОП ОСОБА_4 15 червня 2014 року, ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу «КІА RIO» д.н. НОМЕР_4 становить 47 510,40 грн.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу №01/06/14, складеного ФОП ОСОБА_4 12.06.2014 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику в результаті пошкодження транспортного засобу «КІА RIO» д.н. НОМЕР_4 становить 154 390 грн.

За проведення вказаних досліджень позивачем було сплачено 250 грн. та 600 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового-касового ордеру № 01-1/06/14 від 15 червня 2014 року та № 01/06/14 від 15 червня 2014 року.

Позивач зазначав, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована у СК Універсальна» (страховий поліс №АС/2529376). Франшиза по даному полісу складає 510 грн.

Ліміт відповідальності відповідача становить 50 000 грн.

Позивач просив, стягнути на його користь з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 58 239,60 грн., моральну шкоду в сумі 10 000 грн. та судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 березня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, матеріальну шкоду в розмірі 58 239,60 грн., моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., а разом - 59 239,60 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 825,99 грн. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що позивач не надав належних та достовірних доказів щодо вартості його автомобіля після ДТП, тобто у пошкодженому стані (утилізаційної вартості), а так як позивач вирішив залишити пошкоджений автомобіль собі, без встановлення належними і допустимими доказами дійсної утилізаційної вартості автомобіля позивач не довів розмір спричиненого йому матеріального збитку.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 12 травня 2014 року о 22 год. 00 хв. по вул. Леніна в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Thunderbird», д.н.з. НОМЕР_6, яким керував ОСОБА_3, та автомобіля «КІА RIО», д.н.з. НОМЕР_4, водієм якого був ОСОБА_2

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2014 року, справа № 369/4474/14-п, відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та стягнуто у вигляді штрафу на користь держави 425 грн. (а.с. 34).

Згідно із довідкою ВДАІ по обслуговуванню Києво-Святошинського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 12 травня 2014 року о 22 год. 00 хв., транспортний засіб «КІА RIО», д.н.з. НОМЕР_4, який належить ОСОБА_2, отримав механічні пошкодження, а саме: деформовано капот, всю передню частину автомобіля, при первинному огляді - повна деформація кузова, можливі внутрішні пошкодження. (а.с 48).

Згідно із звітом про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу (після ДТП) № 01-1/06/14 від 15 червня 2014 року ринкова вартість пошкодження транспортного засобу «КІА RIО», д.н.з. НОМЕР_4 становить 47 510,40 грн. (а.с. 38-42).

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу № 01/06/14 від 12 червня 2014 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «КІА RIО», д.н.з. НОМЕР_4 становить 154 390 грн. (а.с.49-54).

Від проведення автотоварознавчої експертизи позивач та відповідач в судовому засіданні відмовилися.

Судом встановлено, що в страховій справі № 26099/о/п по ДТП від 12 травня 2014 року за участю автомобіля Ford Thunderbird д.н.з. НОМЕР_6 та KIA RIO д.н.з. НОМЕР_4 міститься копія висновку про ринкову вартість транспортного засобу та величину зносу. Проте, останній складений фахівцем врегулювання збитків (Центру врегулювання збитків), який не є експертом чи спеціалістом в сфері, що потребує відповідних спеціалізованих знань та навичок, кваліфікація якого повинна підтверджуватися відповідним документом установленого зразка, що видається агентством з підтвердження кваліфікації та підтверджує набутий особою кваліфікаційний рівень чи компетенцію.

Як видно із матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АС/2529376 від 03 червня 2013 року, укладеним з Страховою компанією «Універсальна».

Ліміт відповідальності відповідача, згідно вказаного вище полісу, становить: за шкоду заподіяну життю та здоров'ю - 100 000 грн.; за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн.; франшиза - 510 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Суд першої інстанції, вірно дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача на його користь матеріальної шкоди в розмірі 58 239,60 грн., оскільки дану шкоду заподіяно неправомірними діями відповідача ОСОБА_3, а також те, що зазначену шкоду позивачеві не було відшкодовано.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вірним є висновок суду щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в розмірі 1 000 грн., оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача позивач зазнав стресу та душевних страждань, змушений був витрачати свої зусилля на встановлення матеріальної шкоди та відновлення технічного стану автомобіля, довгий час не міг використовувати транспортний засіб за призначенням.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий М.В. Мережко

Судді Ю.О. Матвієнко

О.М. Данілов