Справа №359/8739/16-ц
Провадження №2/359/2731/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 27 липня 2008 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3 Позивач не бажає жити однією сімєю з ОСОБА_2, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні позивач підтримала позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 27 липня 2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконко-мі Ревненської сільської ради, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №5. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №064475 від 27 липня 2008 року (а.с.5).

24 вересня 2008 року у них народилась дочка ОСОБА_3 Ця обставина підтвер-джується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №103483 від 8 жовтня 2008 року (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загаль-ної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збережен-ня шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Згідно з ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстра-цією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи ту обставину, щопісля розірвання шлюбу ОСОБА_1 бажає відновити своє дошлюбне прізвище Тулюпа, суд приходить до висновку про задоволення цієї вимоги.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірван-ня шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 27 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, зареєстрований у виконавчому комітеті Ревненської сільської ради, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №5, розірвати.

Відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 Тулюпа.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5