Провадження №2/761/2847/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Личак М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківського району м.Києва, про визначення місця проживання малолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківського району м.Києва, про визначення графіку побачень з дитиною,

в с т а н о в и в:

16.12.2015 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, згідно якого просила визначити місце проживання ОСОБА_4, 11 жовтня 2009 року, разом з нею, а також стягнути з ОСОБА_2 на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з червня 2007 року до червня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (на теперішній час - ОСОБА_2) проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Під час проживання однією сім'єю у сторін по справі народилась спільна донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, після розірвання сімейних відносин між сторонами їх спільна донька ОСОБА_4 знаходиться на забезпеченні позивачки та проживає разом з нею в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому позивачка наголошує, що вона займається вихованням спільної доньки та забезпечує їй можливості повноцінного духовного, фізичного та розумового розвитку, у зв'язку з чим, проживання ОСОБА_4 разом з нею найбільш повно буде відповідати інтересам дитини.

Також позивачка зазначає, що вона не має наміру чинити перешкоди для спілкування відповідача з їх спільною донькою та готова зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розірвання сімейних стосунків не була позбавлена піклування батька.

Водночас, під час розгляду справи в суді відповідачем ОСОБА_2 подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про визначення місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним. 26.02.2016 року вказаний зустрічний позов був прийнятий судом до спільного розгляду з первісним позовом. Крім того, 14.04.2016 року під час судового засідання представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6, в порядку, визначеному положеннями ст. 31 ЦПК України, подала заяву про зміну предмету зустрічної позовної заяви, яка була прийнята судом до розгляду. Так, згідно вказаної заяви ОСОБА_7 просив суд встановити час та дні для його зустрічей з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за наступним графіком: кожної І та ІІІ суботи з 11.00 год. до неділі 19.00 год. з залишенням на ніч у батька; кожного четверга з 17.00 год. до 19.00 год., коли донька піде до школи - забирати її зі школи та проводити з нею час до 17.00 год., якщо в цей час буде передбачено відвідування гуртка - водити її на нього; в разі виїзду ОСОБА_1 за межі України та за межі міста Києва без доньки - залишатися з донькою, поки ОСОБА_1 не повернеться; тиждень під час зимових та осінніх шкільних канікул; кожного літнього місяця по 7 днів для оздоровлення та відпочинку; мати можливість 13 вересня та 05 травня щорічно з 09.00 год. до 20.00 год. забирати доньку до себе; щорічно 11 жовтня з 15.00 год. до 20.00 год. в присутності матері; щорічно на день ОСОБА_8 з 15.00 год. до 17.00 год. з відвідуванням розважальних закладів; мати можливість привітати доньку при особистій зустрічі та забирати її до себе щорічно на 8 березня та на Великдень з 11.00 год. до 19.00 год.; в разі неможливості зустрітись з донькою відповідно до порядку зустрічей мати можливість безперешкодно проводити з нею час іншого дня наступного тижня або наступних вихідних днів по домовленості з ОСОБА_1; всі зустрічі, крім дня народження доньки, проводити без присутності ОСОБА_1

Зустрічні позовні вимоги мотивовано тим, що фактично з самого моменту припинення його проживання однією сім'єю з ОСОБА_1, остання та її батьки почали створювати штучні перешкоди, через які ОСОБА_2 не може нормально зустрічатися та спілкуватися з донькою. При цьому всі намагання ОСОБА_2 врегулювати вказаний спір мирним шляхом та налагодити нормальний зв'язок з дитиною призводили лише до конфліктів.

У зв'язку з цим, ОСОБА_2 звернувся до комісії з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації, якою 20.01.2016 року було прийнято рішення, згідно якого було визначено порядок прийняття ОСОБА_2 участі у спілкуванні з ОСОБА_4 та у її вихованні згідно встановленого графіку.

При цьому, ОСОБА_2 зазначає, що після отримання ним висновку психологічного обстеження ОСОБА_4, зробленого 23.02.2016 року міським центром дитини Служби у справах дітей виконавчого органу Київської міської ради, він звернувся до ОСОБА_1 з проханням збільшити кількість побачень з дитиною, ніж визначено у графіку. Однак, не зважаючи на висновок психолога про те, що емоційна прихильність до батька у дитини недостатньо сформована, ОСОБА_1 відмовила ОСОБА_2 в вищевказаному проханні.

За таких обставин та враховуючи велике бажання спілкуватися з дитиною, виховувати її, вирішувати будь-які питання, пов'язані з її як фізичним, так і духовним розвитком, а також забезпечувати її усім необхідним, ОСОБА_2 просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. При цьому не заперечували щодо часткового задоволення зустрічного позову, а саме просили суд встановити графік побачень з дитиною, запропонований відповідачем, окрім пункту щодо залишення дитини з батьком до повернення позивачки в разі виїзду останньої за межі України та за межі Києва. Так, вказаний пункт запропонованого відповідачем графіку вони просили викласти в іншій редакції, а саме встановити, що ОСОБА_4 буде залишатися з відповідачем в межах п'яти робочих днів до повернення матері в разі виїзду останньої за межі України та за межі м. Києва без доньки, а у разі якщо період відсутності позивачки буде перевищувати п'ять днів - дитина повинна залишатися з батьками позивачки.

Представник відповідача ОСОБА_6 у судовому засіданні первісний позов визнала, а зустрічний позов просила задовольнити в повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримала як первісний, так і зустрічний позови, а також просила суд при постановленні рішення враховувати в першу чергу права та інтереси дитини.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Так, перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 5). Згідно вказаного Свідоцтва про народження батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_1 та ОСОБА_5, який 04.10.2011 року змінив прізвище на «ОСОБА_5», що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені Серії НОМЕР_1 (а.с. 60).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 що підтверджується Довідкою форми № 3, виданої ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» 08.02.2016 року (а.с. 43), а відповідач та малолітня ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_6, про що свідчить Довідка форми № 3, видана ТОВ «Карпати-М» 12.02.2016 року (а.с. 44).

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами по справі, після розірвання сімейних відносин між позивачкою та відповідачем, а саме з липня 2015 року малолітня ОСОБА_4 проживає з позивачкою в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

При цьому відповідно до положень ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, за винятком тих випадків, коли існують виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.03.2016 року з № 109/02/40-1977 малолітня ОСОБА_4 проживає разом зі свою матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, яка створила всі належні умови для виховання та розвитку дитини. Взаємини між мамою та дитиною доброзичливі, чемні, ґрунтуються на взаємоповазі, зауважень щодо виховання дитини не має. При цьому дитини відвідує підготовчі курси дошкільників «Дошкільник», займається індивідуально з вчителем живописом, відвідує басейн, ходить на дитячий майстер клас в ресторані «Bee-1» та на танці «А-4».

На підставі зазначеного та керуючись інтересами дитини, орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації на своєму засіданні 12.03.2016 року прийшов до висновку про підтримання позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 разом з нею.

При цьому, згідно положень ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, з огляду на те, що представник відповідача у судовому засіданні позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.06.2013 року та те, що ОСОБА_1 має постійне місце роботи та проживання, належним чином піклується про дитину, дає їй все необхідне та спроможна надати дитині належне виховання та утримання, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківського району м.Києва, про визначення місця проживання малолітньої дитини підлягає задоволенню, а тому суд вважає необхідним визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з її матір'ю ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Служба у справах дітей Шевченківського району м. Києва, про визначення графіку побачень з дитиною, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 150 та ч.ч. 1, 3 ст. 151 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Крім того, відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Положеннями ст. 157 СК України, серед іншого, визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Водночас, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.03.2016 року за № 109/02/40-1977 вбачається, що батько малолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, працює на посаді директора ТОВ «Карпати-М», за місцем роботи характеризується позитивно, користується повагою та авторитетом в колективі, за характером - спокійний та врівноважений. Відповідно до акту обстеження умов його проживання, зробленого спеціалістами Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації за адресою: АДРЕСА_4, умови проживання хороші, квартира обладнана меблями та побутовою технікою, в квартирі створені відповідні умови для проживання, санітарно-гігієничний стан житла задовільний.

При цьому розпорядженням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 05.02.2016 року за № 3 ОСОБА_2 встановлено наступний графік побачень з малолітньою донькою ОСОБА_4: І та ІІІ суботи та неділі місця з 9.00 до 20.00; тиждень під час зимових канікул; кожного літнього місця по 7 днів для оздоровлення та відпочинку з батьком; щорічно 13.09. з 9.00 до 20.00; 03.05. з 9.00 до 20.00; щорічно 11.10. з 15.00 до 20.00 в присутності матері; на Великдень з 11.00 до 19.00.

Разом з тим, звертаючись з зустрічним позовом до суду, ОСОБА_2 посилається на те, що, незважаючи на вище встановлений графік, він бажає більше часу проводити з дитиною, оскільки з вини ОСОБА_1, яка в період з липня 2015 року по лютий 2016 року не надавала йому можливості зустрічатися з донькою, остання відвикла від батька, що підтверджується, зокрема висновком психологічного обстеження ОСОБА_4

Так, як вбачається з вказаного висновку психологічного обстеження малолітньої ОСОБА_4, складеного 23.02.2016 року міським центром дитини Служби у справах дітей виконавчого органу Київської міської ради, у ОСОБА_4 емоційна прихильність до батька недостатньо сформована, дівчинці не вистачає батьківської турботи та спілкування з батьком, вона не визнає його авторитет, проте пов'язує з ним свої переживання (а.с. 46).

При цьому, як встановлено в судовому засіданні, а також вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників судового розгляду, доказів про те, що спілкування ОСОБА_2 з донькою не буде відповідати інтересам останньої або негативно вплине на розвиток дитини, суду не надано. При цьому, небажання позивача, як матері дитини, надавати можливість ОСОБА_2, як батьку, спілкуватися з донькою, суд вважає ґрунтованим на особистій конфліктній ситуації, яка склалась між сторонами.

Разом з тим, згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка була ратифікована Україною 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

При цьому, як встановлено рішенням Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України», дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними права батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, на підставі встановлених судом обставин, враховуючи встановлений розпорядженням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 05.02.2016 року за № 3 графік побачень ОСОБА_2 та ОСОБА_4, Висновок психологічного обстеження Міського центру дитини Служби у справах дітей виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 23.02.2016 року за вих. № 023, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, виходячи виключно з інтересів та віку малолітньої дитини, а також балансу інтересів дитини, суд прийшов до висновку щодо зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про визначення порядку його спілкування з дитиною та участі у її вихованні слід задовольнити частково та визначити наступний графік їх побачень: кожної І та III суботи з 11 години 00 хвилин до неділі 19 години 00 хвилин з залишенням дитини на ніч у батька за її бажанням; кожного четверга з 17 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, коли донька піде до школи, щочетверга забирати її зі школи та проводити з нею час до 19 години 00 хвилин, якщо в цей час буде передбачено відвідування гуртка, водити її на нього; в разі виїзду ОСОБА_1 за межі України та за межі міста Києва без доньки в межах п'яти робочих днів, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 буде залишатися з батьком ОСОБА_2 до повернення матері, у разі якщо період відсутності матері буде перевищувати п'ять днів дитина буде залишатися з батьком за її бажанням до повернення матері; сім днів під час зимових та осінніх шкільних канікул; кожного літнього місяця по 7 днів для оздоровлення та відпочинку; мати можливість забирати в ці дні до себе щорічно 13.09 з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, 03.05 з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин; щорічно 11.10 з 15 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин в присутності матері; щорічно на день ОСОБА_8 з 15 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин з відвідуванням розважальних закладів; мати можливість привітати доньку при особистій зустрічі та забирати в ці дні до себе щорічно 8 Березня, на Великдень з 11 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин; в разі не можливості зустрітись з донькою відповідно до порядку зустрічей мати можливість безперешкодно проводити час з нею, по домовленістю з ОСОБА_1, іншого дня наступного тижня або наступних вихідних днів;всі зустрічі, крім Дня народження доньки, мають відбуватись за погодженням дитини без присутності матері ОСОБА_1.

Також, відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення судові витрати по сплаті судового збору з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 487 грн. 20 грн., а з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - в розмірі 487 грн. 20 коп.

Враховуючи наведене, на підставі Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 19, 141, 150, 151, 157, 159, 160, 161 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 169, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 232, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківського району м.Києва, про визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з її матір'ю ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківського району м.Києва, про визначення графіку побачень з дитиною - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні з дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та у її вихованні.

Визначити ОСОБА_2 порядок спілкування та участі у вихованні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, встановивши наступний графік їх побачень:

- кожної І та III суботи з 11 години 00 хвилин до неділі 19 години 00 хвилин з залишенням дитини на ніч у батька за її бажанням;

- кожного четверга з 17 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин,

- коли донька піде до школи, щочетверга забирати її зі школи та проводити з нею час до 19 години 00 хвилин, якщо в цей час буде передбачено відвідування гуртка, водити її на нього;

- в разі виїзду ОСОБА_1 за межі України та за межі міста Києва без доньки в межах п'яти робочих днів, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 буде залишатися з батьком ОСОБА_2 до повернення матері, у разі якщо період відсутності матері буде перевищувати п'ять днів дитина буде залишатися з батьком за її бажанням до повернення матері;

- сім днів під час зимових та осінніх шкільних канікул;

- кожного літнього місяця по 7 днів для оздоровлення та відпочинку;

- мати можливість забирати в ці дні до себе щорічно 13.09 з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, 03.05 з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин;

- щорічно 11.10 з 15 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин в присутності матері;

- щорічно на день ОСОБА_8 з 15 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин з відвідуванням розважальних закладів;

- мати можливість привітати доньку при особистій зустрічі та забирати в ці дні до себе щорічно 8 Березня, на Великдень з 11 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин;

- в разі не можливості зустрітись з донькою відповідно до порядку зустрічей мати можливість безперешкодно проводити час з нею, по домовленістю з ОСОБА_1, іншого дня наступного тижня або наступних вихідних днів;

- всі зустрічі, крім Дня народження доньки, мають відбуватись за погодженням дитини без присутності матері ОСОБА_1.

В решті вимог зустрічний позов задоволенню не підлягають.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: