Справа № 127/6917/16-ц Провадження № 22-ц/772/3365/2016Головуючий в суді першої інстанції Король О. П.
Категорія 44 Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційними скаргами Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2016 року в справі за позовом

Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служби у справах дітей Вінницької міської ради та Військової частини НОМЕР_1 про виселення із службової квартири з наданням іншого житла та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці та військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання перерозподілити квартиру, -
в с т а н о в и л а :
В квітні 2016 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниці (далі - КЕВ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба в справах дітей Вінницької міської ради, Військова частина НОМЕР_1 , який було уточнено 19 травня 2016 року (а.с. 60-61) про виселення відповідачів із службової квартири АДРЕСА_1 із наданням іншої службової квартири АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що зазначена службова квартира АДРЕСА_1 була розподілена ОСОБА_4 та членам його сім`ї, які є відповідачами у справі, у зв`язку із проходженням ним військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

23 грудня 2010 року шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 було розірвано, неповнолітні діти: син ОСОБА_5 і донька ОСОБА_6 залишилися проживати із матір`ю.

ОСОБА_4 не є членом сім`ї відповідачів та проходить військову службу в іншій військовій частині НОМЕР_3 , а колишня дружина ОСОБА_1 проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_4 .

Згідно із статтями 47, 48, 50 ЖК Української РСР та відповідно до Наказу №737 від 30.11.2011 року відповідачі мають право на забезпечення жилою площею не більше 40,95 кв. м. Спірна ж квартира має жилу площу 44,90 кв. м., що на думку позивача значно перевищує норму забезпечення жилою площею трьох осіб.

На засіданні житлової комісії Вінницького гарнізону від 15 березня 2016 року вирішено запропонувати ОСОБА_1 службову квартиру АДРЕСА_3 .

Просили виселити відповідачів із службової трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , з наданням іншого житла службової двокімнатної квартири АДРЕСА_2

06 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до КЕВ та військової частини НОМЕР_1 , яку уточнила 29 серпня 2016 року, в якій просила зобов`язати КЕВ та військову частину НОМЕР_1 в особі начальника гарнізону вчинити дії щодо перерозподілу їй службової трикімнатної квартири АДРЕСА_1 разом з неповнолітніми дітьми, посилаючись на рішення апеляційного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року, яким відмовлено в її виселенні із спірної службової квартири без надання іншого житла та на конституційне право на житло.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2016 року в задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено.

В апеляційних скаргах військової частини НОМЕР_1 , КЕВ просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити, посилаючись на підстави, передбачені пунктами 1-4 частини 1 статті 309 ЦПК України.

Колегія суддів перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла висновку про їх часткове задоволення.

Так, по справі встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19.01.2009 року за АДРЕСА_4 визнана службовою для КЕВ м. Вінниці.

Рішенням командира військової частини НОМЕР_2 від 01.12.2008 року, капітану ОСОБА_4 було розподілено службову трикімнатну квартиру АДРЕСА_5 , на склад сім`ї з чотирьох осіб: він, дружина ОСОБА_2 , 1978 року народження, донька ОСОБА_2 , 2004 року народження, син ОСОБА_3 , 2002 року народження (а.с. 41)

На підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19.01.2009 року за №104 на ім`я ОСОБА_4 було видано ордер №0056 від 23.01.2009 року (а.с. 40).

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 23.12.2010 року шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_7 було розірвано (а.с. 8).

02 вересня 2013 року та 07 листопада 2014 року ОСОБА_1 зверталася до начальника КЕВ і начальника Вінницького гарнізону відповідно з рапортами про переоформлення ордера на спірну службову трикімнатну квартиру на її ім`я.

Листом т. в. о. начальника КЕВ від 03.10.2013 року №2962 у перерозподілі службового житла ОСОБА_1 було відмовлено (а.с. 42).

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року у позові військової частини НОМЕР_2 про виселення ОСОБА_1 разом з дітьми із спірної службової трикімнатної квартири без надання іншого житла було відмовлено (а.с. 43-48).

15 березня 2016 року на засіданні житлової комісії Вінницького гарнізону було вирішено запропонувати розподіл службової двокімнатної квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 (а.с. 64). Про зазначене рішення житлової комісії ОСОБА_1 повідомлено листом голови житлової комісії Вінницького гарнізону від 16.03.2016 року, від отримання якого вона відмовилася (а.с. 62-63).

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.02.2005 року за АДРЕСА_6 була визнана службовою для Вінницької КЕВ району (а.с . 216-223).

Відповідно до довідки КЕВ від 15.12.2016 року №4817 вказана службова двокімнатна квартира не розподілена серед військовослужбовців Вінницького гарнізону.

Такі твердження КЕВ спростовуються повідомленням т. в. о. командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_8 про те, що відповідно до наказу начальника Вінницького гарнізону №13 від 15.04.2016 року з метою виконання пункту 3.2 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗС України та членів їх сімей жилими приміщеннями (зі змінами), затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року №737, пропозиції житлової комісії Вінницького гарнізону (протокол засідання житлової комісії Вінницького гарнізону від 16.03.2016 року) службова квартира АДРЕСА_2 розподілена військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 224-225) та витягом з протоколу №5 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 19.04.2016 року службова двокімнатна квартира АДРЕСА_3 розподілена полковнику ОСОБА_8 зі складом сім`ї три особи: дружина ОСОБА_9 , 1984 р. н., син ОСОБА_8 , 2007 р. н. (а.с. 180).

Такі дії командира військової частини НОМЕР_2 вчинені ним в межах його повноважень, та відповідають вимогам п. 12 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 р. №1081.

Згідно з статтею 126 ЖК Української РСР надаване громадянам у зв`язку з виселенням з службового жилого приміщення інше жиле приміщення має відповідати вимогам, передбаченим частиною другою статті 114 цього Кодексу.

У разі знесення будинку або переобладнання будинку (жилого приміщення) в нежилий, а також якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом, наймачеві службового жилого приміщення може бути надано інше службове жиле приміщення. Надання іншого службового жилого приміщення допускається також у випадках, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Отже за змістом статті 126 ЖК Української РСР виселення із службового жилого приміщення з наданням іншого службового жилого приміщення може мати місце лише у випадках, передбачених частиною другою цієї статті.

В усіх інших випадках надається інше жиле приміщення, тобто таке, що не має статусу службового.

За таких обставин в задоволенні первісного позову слід відмовити.

Щодо зустрічних позовних вимог колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_1 була вселена в спірну службову трикімнатну квартиру на законних підставах. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року у виселенні ОСОБА_1 з двома неповнолітніми дітьми без надання іншого жилого приміщення відмовлено.

Отже апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення права ОСОБА_1 або її неповнолітніх дітей користуватися спірною службовою квартирою.

Тому в задоволенні зустрічного позову слід також відмовити.

Таким чином, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, та порушення норм матеріального права, що полягає в незастосуванні закону, який підлягав застосуванню, відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 і частини 2 статті 309 ЦПК є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів.

Відповідно до ч. 1, 5 статті 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, в задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судові витрати, які приймаються судом при розподілі складаються: за подання апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційним відділом м. Вінниці та Військовою частиною НОМЕР_1 по 2122,11 грн.; витрати, пов`язані з оплатою ОСОБА_1 правової допомоги адвоката складають 8240,00 грн.
Отже, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці та Військової частини НОМЕР_1 в рівних частках по 1061,06 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. З Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці на користь ОСОБА_1 слід стягнути 4120,00 грн. у відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги.
Витрати, пов`язані зі сплатою сторонами судового збору при подачі позовних заяв слід залишити за сторонами.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:
Апеляційні скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці та Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служби у справах дітей Вінницької міської ради та Військової частини НОМЕР_1 про виселення із службової квартири з наданням іншого житла та в задоволенні зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці та військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання перерозподілити квартиру відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці та Військової частини НОМЕР_1 в рівних частках по 1061,06 грн. витрат зі сплати судового збору.
Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці на користь ОСОБА_1 4120,00 грн. у відшкодування витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги.
Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.
Судді: (підпис) Міхасішин І.В.
(підпис) ОСОБА_10 .
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.