У Х В А Л А

28 грудня 2016 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого-судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що сімейні стосунки з відповідачем тривали до весни 2013 року, після чого були припинені, оскільки в них відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на побутові проблеми. Відповідач не працював, з приводу чого в сім'ї виникали сварки, під час яких відповідач ображав позивачку. ОСОБА_1 вважає, що збереження сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати.

В судове засідання позивачка не з'явилася, на адресу суду направила поштою заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що вона є вагітною і перебуває на лікуванні в стаціонарі (а.с.22).

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву від 28.12.2016 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позов визнає і просить задовольнити.

З наданої позивачкою довідки від 20.12.2016 року за №01-08/3621 Кролевецької центральної районної лікарні (а.с.23) вбачається, що ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні в акушерському відділенні з 16.12.2016 року по 20.12.2016 року з діагнозом «Вагітність 31 тиждень. Удавані перейми».

Відповідно до ч. 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Частиною 3 ст. 110 СК України передбачено, що чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснив, що згідно з ч. 2 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлено протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки, коли дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року. Встановивши зазначені обставини, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, а якщо воно було відкрито, - припиняє провадження у справі. Ухвали такого роду не є перепоною для повторного звернення до суду з тих самих підстав у зв'язку зі зміною обставин, згаданих у вказаній нормі.

Оскільки позивачка є вагітною, не надала доказів того, що батьківство зачатої дитини визнане іншою особою, а також, що відповідач вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі.

На підставі наведеного, ст. 110 СК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», керуючись ст.ст. 10, 208, 209, 210 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

Припинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяН. В. Неганова