Справа № 495/6363/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

18 жовтня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

Головуючого - судді Боярського О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», третя особа ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів та стягнення суми депозитного внеску, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ПАТ «ФІДОБАНК» про захист прав споживачів, стягнення суми депозитного вкладу та просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» на користь ОСОБА_1 суму депозитного вкладу за договорами банківського депозиту:

-№ 268310-980/2014 від 05.08.2015 р. в розмірі 200 000 грн. з усіма нарахованими відсотками;

-№ 268313-980/2014 від 05.08.2015 р. в розмірі 200 000 грн. з усіма нарахованими відсотками;

-№ 268318-980/2014 від 05.08.2015 р. в розмірі 120 000 грн. з усіма нарахованими відсотками;

-№ 282371-980/2014 від 16.09.2015 р. в розмірі 200 000 грн. з усіма нарахованими відсотками;

-№ 282376-980/2014 від 16.09.2015 р. в розмірі 60 000 грн. з усіма нарахованими відсотками;

-№ 339053-980/2015 від 11.12.2015 р. в розмірі 200 000 грн. з усіма нарахованими відсотками;

-№ 339057-980/2015 від 11.12.2015 р. в розмірі 200 000 грн. з усіма нарахованими відсотками;

-№ 339061-980/2015 від 11.12.2015 р. в розмірі 100 000 гр. з усіма нарахованими відсотками;

-№ 342390-980/2015 від 16.12.2015 р. в розмірі 60 000 грн. з усіма нарахованими відсотками; всього 1 340 000 гривень з усіма нарахованими відсотками.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 посилається на наступне.

05 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ФІДОБАНК» (далі - Банк) були укладені три окремі договори про банківський вклад (депозит) на загальну суму 520 000 гривень, строком дії до 09.08.2016 року зі сплатою 20,5% річних.

Через місяць, 16 вересня 2015 року ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_3 ще два нові договори банківського вкладу (депозит) на загальну суму 260 000 гривень, строком дії договору до 20.09.2016 року зі сплатою 26% річних.

11 грудня 2015 року між сторонами були укладені наступні три окремі договори банківського вкладу (депозит) на загальну суму 500 000 гривень, строком дії до 15.12.2016 року зі сплатою 24% річних.

Крім того, 16 грудня 2015 року між сторонами був укладений останній договір банківського вкладу (депозит) на суму 60 000 гривень, строком дії до 20.12.2016 року зі сплатою 24% річних.

Порядок укладення вказаних договорів був наступним, ОСОБА_1 зверталась до ОСОБА_3 з заявами про розміщення банківського Депозиту, всього девять таких заяв, на підставі яких на її імя у названі банківській установі розміщувалися депозити на рахунки, що відкривались.

З причин певних життєвих обставин ОСОБА_1 потребує кошти, що знаходяться на вищезгаданих рахунках, тому звернулась до ОСОБА_3, дату такого звернення ОСОБА_1 не називає, з вимогою про повернення їй грошових коштів, розміщених на депозитних рахунках. Проте у видачі депозитних коштів ОСОБА_1 було відмовлено.

На підставі рішення НБУ від 20.05.2016 року № 8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.05.2016 року № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Після прийняття цього рішення, 24.05.2016 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб з проханням включити її до Переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії ПАТ «ФІДОБАНК».

18.07.2016 року банківська ліцензія ОСОБА_3 була відкликана.

28 липня 2016 року ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб через банк-агент АБ «Південний» виплатив ОСОБА_1 граничний розмір відшкодування в загальній сумі 200 000 гривень, яка є суттєво меншою, ніж та, яка була розміщена нею на рахунках ОСОБА_3.

Такі дії ОСОБА_3, а саме відмова в поверненні ОСОБА_1 суми депозитного строкового вкладу за її першою вимогою, є грубим порушенням її прав, тому вона змушена звернутися до суду з даними вимогами.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву відповідно до якої просить здійснити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причина неявки суду не відома. Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечує з підстав зазначених в письмових запереченнях.

Представник третьої особи - ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причина неявки суду не відома. Проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечує з підстав зазначених в письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, з серпня 2015 року по грудень 2015 року між позивачкою та ПАТ «ФІДОБАНК» було укладено девять договорів банківського вкладу (депозиту) на загальну суму 1 340 000 гривень:

-05 серпня 2015 року, на підставі заяви ОСОБА_1 про розміщення банківського Депозиту № 268310-980/2014, на депозитний рахунок № 4149 розміщено 200 000 гривень, процентна ставка за депозитом 20,5% річних, строк дії договору до 09.08.2016 року;

-05 серпня 2015 року, на підставі заяви ОСОБА_1 про розміщення банківського Депозиту № 268313-980/2014, на депозитний рахунок № 4149 розміщено 200 000 гривень, процентна ставка за депозитом 20,5% річних, строк дії договору до 09.08.2016 року;

-05 серпня 2015 року, на підставі заяви ОСОБА_1 про розміщення банківського Депозиту № 268318-980/2014, на депозитний рахунок № 4149 було розміщено 120 000 гривень, процентна ставка за депозитом 20,5% річних, строк дії договору до 09.08.2016 року;

-16 вересня 2015 року, на підставі заяви ОСОБА_1 про розміщення банківського Депозиту № 282371-980/2014, на депозитний рахунок № 4149 було розміщено 200 000 гривень, процентна ставка за депозитом 26% річних, строк дії договору до 20.09.2016 року;

-16 вересня 2015 року, на підставі заяви ОСОБА_1 про розміщення банківського Депозиту № 282376-980/2014, на депозитний рахунок № 4149 було розміщено 60 000 гривень, процентна ставка за депозитом 26% річних, строк дії договору до 17.09.2016 року;

-11 грудня 2015 року, на підставі заяви ОСОБА_1 про розміщення банківського Депозиту № 339053-980/2015, на депозитний рахунок № 4149 було розміщено 200 000 гривень, процентна ставка за депозитом 24% річних, строк дії договору до 15.12.2016 року;

-11 грудня 2015 року, на підставі заяви ОСОБА_1 про розміщення банківського Депозиту № 339057-980/2015, на депозитний рахунок № 4149 було розміщено 200 000 гривень, процентна ставка за депозитом 24% річних, строк дії договору до 15.12.2016 року;

-11 грудня 2015 року, на підставі заяви ОСОБА_1 про розміщення банківського Депозиту № 339061-980/2015, на депозитний рахунок № 4149 було розміщено 100 000 гривень, процентна ставка за депозитом 24% річних, строк дії договору до 15.12.2016 року;

-16 грудня 2015 року, на підставі заяви ОСОБА_1 про розміщення банківського Депозиту № 342390-980/2015, на депозитний рахунок № 4149 було розміщено 60 000 гривень, процентна ставка за депозитом 24% річних, строк дії договору до 20.12.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно зі ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду, Банк зобовязаний видати вклад або частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі, яким є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI. Саме цей закон має спеціальний характер та регулює відносини, що виникають у звязку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон № 4452-VI) тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується ОСОБА_2 стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п. 6 ч.1 ст. 2 Закону № 4452-VI, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Виведення неплатоспроможного банку з ринку - заходи, які здійснює ОСОБА_2 стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону.

Відповідно до частин 1-2 ст. 34 Закону № 4452-VI, ОСОБА_2 розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації ОСОБА_2 розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий курєр" або "Голос України".

На підставі рішення Національного банку України від 20.05.2016 року № 8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ОСОБА_2) прийнято рішення від 20.05.2016 року № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». В подальшому, строк дії тимчасової адміністрації та повноваження уповноваженої особи ОСОБА_2 був продовжений до 19.07.2016 року.

Позивач стверджує, що 28.07.2016 року ОСОБА_2 їй було виплачено 200 000 гарантованої суми відшкодування. Такі обставини відповідачем та ОСОБА_2 не заперечуються.

До матеріалів справи позивач додала отриманий нею лист ОСОБА_2 складений 30.06.2016 року, згідно з яким ОСОБА_2 повідомляє її, що з 24 червня 2016 року ПУАТ «ФІДОБАНК» розпочинає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 20.05.2016 року включно та за договорами банківського рахунку. Про строки та порядок виплат вкладникам, строк дії договорів яких закінчується після 20 травня 2016 року, буде оголошено додатково на офіційному сайті ОСОБА_2, на сайті ПУАТ «ФІДОБАНК» та у відділеннях даного банку. Додатково ОСОБА_2 повідомив, що якщо НБУ прийме рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУАТ «ФІДОБАНК», після закінчення тимчасової адміністрації, що згідно ч. 5 ст. 27 Закону № 4452-VI протягом трьох робочих днів з дня отримання ОСОБА_2 рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція ОСОБА_2 затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженого особою ОСОБА_2 переліку вкладників. ОСОБА_2 розпочинає виплату відшкодування коштів з наступного робочого дня після затвердження даного реєстру в розмірі вкладу, включаючи відсотки нараховані на день початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку, але не більше 200 000 гривень. Виплата вкладів здійснюватиметься незалежно від строку закінчення депозитного договору.

Стаття 26 Закону № 4452-VI: ОСОБА_2 гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. ОСОБА_2 відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2 в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2 в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

У разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ОСОБА_2 гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, за виключенням зобовязання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується ОСОБА_2, в національній валюті України (ч.5, 6).

19 липня 2016 року виконавча дирекція ОСОБА_2 винесла рішення № 1265 «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». Рішенням Національного банку України від 18.07.2016 року № 142-рш була відкликана банківська ліцензія та розпочато ліквідацію.

Після закінчення строку дії тимчасової адміністрації, 28 липня 2016 року позивачці були виплачені 200 000 гривень, хоча строк дії депозитного договору на той час не закінчився (термін першого договору закінчується 09.08.2016 року), проте було винесено рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії.

На виконання ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 21.09.2016 року щодо витребування доказів, ОСОБА_2 направив на адресу суд лист в якому повідомив, що не може конкретно вказати за яким саме договором банківського депозиту (всього їх було девять) був сплачений граничний розмір відшкодування, оскільки гарантована сума відшкодування сплачується відносно загальної суми вкладів в банку.

У відповідності до положень статті 45 Закону № 4452-VI, ОСОБА_2 не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет (ч.1). ОСОБА_2 здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий курєр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку (ч.2).

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити ОСОБА_2 про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої ОСОБА_2 суми відшкодування за вкладами не заявляються (ч.5).

Згідно з ч.1 ст. 49 Закону № 4452-VI, ОСОБА_2 припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої ОСОБА_2 суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону ОСОБА_2 визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні ОСОБА_2, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами ОСОБА_2.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією ОСОБА_2. Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів ОСОБА_2 сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті ОСОБА_2, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці. ОСОБА_2 не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією ОСОБА_2. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Таким чином, вірними є доводи представника відповідача про наявність у позички права заявити свої вимоги до банку в порядку ч.5 ст. 45 Закону № 4452-VI, в якості кредитора. Вказаним спеціальним законом вкладник банку та кредитор банку відокремлюються один від одного, розділяються за своїм правовим статусом та похідним обсягом прав.

Статтею 52 Закону № 4452-VI встановлена черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів. У вказаному списку обовязок щодо задоволення вимог вкладників віднесено в четверту чергу, а вимоги кредитів в девяту чергу. Додатково суд звертає увагу, що кошти позивача не відносяться до категорії тих, які не відшкодовуються ОСОБА_2 (ч.4 ст. 26).

Проте, під час розгляду справи позивачка не надала жодних пояснень щодо того чи зверталась вона до ОСОБА_2 з вимогою включити її до реєстру кредиторів ОСОБА_3, в матеріалах справи будь-які документи, що можуть свідчити про факт такого звернення відсутні.

Згідно з ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Одночасно, суд звертає увагу ОСОБА_1, що згідно з ч.2 ст. 27 Закону, нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», Національний банк України приймає рішення про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб протягом п'яти днів з дня отримання такої пропозиції ОСОБА_2.

Як вбачається з Рішення Правління НБУ від 18.07.2016 року № 142, Правління прийняло рішення про відкликання банківської ліцензії розглянувши саме пропозицію ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб. Таким чином, в даному випадку нарахування відсотків за вкладами припиняється 18.07.2016 року - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення на користь позивача грошових коштів з ОСОБА_3 взагалі відсутні, так як гарантовану суму коштів ОСОБА_2 виплачено позивачу у повному обсязі, а виплата залишку коштів по вкладах кредиторам банку в обхід процедури ліквідації банку Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачена. Таким чином, позовні вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.. 77 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 1058, 1060, 1074 ЦК України, ст..ст. 3, 4, 10, 11, 60, 84, 88, 169, 209-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», третя особа ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів та стягнення суми депозитного внеску відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя