Справа № 361/7471/16-ц
Провадження № 2/361/3870/16
У Х В А Л А

26 грудня 2016 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Селезньова Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції про скасування арешту і заборони з квартир,

встановив:

В позовній заяві позивач просить скасувати арешти нерухомого майна, накладений на підставі постанови держаного виконавця у виконавчому провадженні (п.2 позовної заяви); скасувати заборону на нерухоме майно , накладену на підставі постанови держаного виконавця у виконавчому провадженні (п.3 ) і скасувати арешт нерухомого майна (квартири) накладений на підставі ухвали суду у цивільній справі.

Як зазначено у позові, позивач зверталась з приводу даних постанов і зняття арешту та заборони до ВДВС до органу, який наклав арешти, але у знятті арештів було відмовлено.

Позов подано з посиланням на ЦПК, тому питання про відкриття провадження у справі вирішується судом за правилами ЦПК України щодо відкриття провадження у цивільній справі.

Згідно ст.15 ЦПК в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно- правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно п.7 ч.1 ст.3 КАСУ субєктом владних повноважень є орган державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно п.6 ч.1 ст.3 КАСУ адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно - правових відносинах, тобто захист від неправомірних (протиправних) дій субєктів владних повноважень та їх посадових/ службових осіб при здійсненні ними своїх посадових/ службових функцій .

Державна виконавча служба та її посадові особи є субєктами владних повноважень.

Позивач предявив даний позов до субєкта владних повноважень з тих підстав, що вважає порушеними свої права внаслідок дій/ бездіяльності даного субєкту при здійсненні ним своїх повноважень. Тобто за визначеним позивачем субєктним складом даного позову і за виниклими спірними правовідносинами, даний позов по суті, по формі і за змістом має всі ознаки адміністративного позову, передбаченого статтею 3 та 17 КАСУ, який подається до суду і розглядається в порядку адміністративного судочинства. Тому такий позов у відповідності до ст.15 ЦПК не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.10,11ЦПК ст.16 ЦК України особа сама визначає спосіб захисту своїх прав, і зокрема особу, до якої позовні вимоги предявляються.

Крім того, даний позов не є цивільним позовом, у сфері цивільних правовідносин.

Будь-яких позовних вимог цивільного характеру у сфері цивільно-правових, а не публічно- правових , відносин, визначених у відповідності до ст.16 ЦК України та ст.15 ЦПК України, дана позовна заява не містить.

Згідно п.1 ч.2 ст.122 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у цивільній справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивачу може бути рекомендовано визначитись із способом захисту його прав у випадку їх порушення, та у разі звернення до суду за захистом цивільних прав ( в тому числі права власності) від порушень у сфері цивільних правовідносин, зазначити позовні вимоги з урахуванням ст.16 ЦК України та ст.15 ЦПК України, та визначити відповідача (відповідачів), яким у такому разі є особа (особи), від наявності, зміни та припинення прав якої (яких) залежить наявність певних цивільних прав позивача. У разі необхідності скасування заходів забезпечення позову, накладених судом згідно ст..151-153 ЦПК, заявникові слід звернутись до суду з заявою у відповідності до ст..154 ЦПК України. У разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, в тому числі з приводу накладення арешту чи його скасування, особі слід звернутись до суду зі скаргою на дії державного виконавця чи іншої посадової особи ВДВС в порядку, встановленому розділом сьомим ЦПК України, або (при відсутності підстав для розгляду в такому порядку) - з адміністративним позовом щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності даного субєкту владних повноважень в порядку, передбаченому ст.17,18 КАСУ; у разі виникнення спору у сфері державної реєстрації речових прав, обтяжень та їх скасування, внесення відповідних записів до державного реєстру, чи відмови у цьому - звернутись до відповідного субєкту- реєстратора, а у разі незгоди з прийнятим рішенням, діями, бездіяльністю - з відповідним адміністративним позовом до суду.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції про скасування арешту і заборони з квартир як у такому, що не підлягає розгляду у позовному провадженні в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.В. Селезньова