Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/6633/14-ц Головуючий у 1-й інст. Ольшевська Н.В.
Категорія 58 Доповідач Гансецька І. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької І.А.

суддів: Товянської О.В.,

ОСОБА_1

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя особа - Відділ державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з даним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 24 грудня 2007 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 100 тис. доларів США з кінцевим терміном повернення 25 грудня 2017 року. В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 25 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку передано нежиле приміщення салону-магазину за адресою: м.Коростень, вул.Сако і Ванцетті, 5/47, вартістю 636 300 грн. Постановами ВДВС Коростенського МРУЮ Житомирської області від 5 жовтня 2009 року, від 29 вересня 2010 року та від 13 грудня 2011 року на все майно ОСОБА_2 і в тому числі на предмет іпотеки накладено арешт.

В даний час між банком та відповідачем досягнуто згоди щодо позасудового врегулювання питання стосовно погашення заборгованості за кредитним договором шляхом добровільної реалізації предмету іпотеки, тому позивач просив звільнити предмет іпотеки - нежиле приміщення салону-магазину, розташованого у м.Коростень по вул.Сако і Ванцетті, 5/47 з-під арешту, накладеного згідно постанов відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління від 5 жовтня 2009 року, від 29 вересня 2010 року та від 13 грудня 2011 року.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити новее рішення про задоволення позову. Зазначає, що Банк, як іпотекодержатель, має переважне право задоволення своїх вимог за рахунок спірного майна перед іншими стягувачами, а накладення арешту на предмет іпотеки перешкоджає його реалізації.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанії виходив із того, що позовні вимоги не грунтуються на праві власності банку на спірне майно чи на праві володіння ним. Крім того, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність такого договору.

Проте повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 24 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 100 тис. доларів США з кінцевим терміном повернення 25 грудня 2017 року. В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 25 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку передано нежиле приміщення салону-магазину, розташоване за адресою: м.Коростень, вул.Сако і Ванцетті, 5/47 вартістю 636 300 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Коростенського МРУЮ Житомирської області від 5 жовтня 2009 року на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-8053 від 23 червня 2009 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2

Постановами державного виконавця ВДВС Коростенського МРУЮ Житомирської області про відкриття виконавчого провадження від 29 вересня 2010 року та від 13 грудня 2011 року, у зв'язку з примусовим виконанням судових рішень про стягнення с ОСОБА_2 коштів в сумі 1 820 грн та 808 835 грн 93 коп., також накладено арешт на все її майно.

Порядок передачі майна у заставу та звернення стягнення на це майно визначений ст.ст. 572-597 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямована на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до вимог чч. 1 та 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

За змістом чч. 1,3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів або коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Згідно наданої позивачем довідки розмір заборгованості, яка виникла у ОСОБА_2 перед Банком станом на 19.04.2016 року складає 373609,86 доларів США.

У договорі іпотеки вартість нежилого приміщення салону-магазину за адресою: м.Коростень, вул.Сако і Ванцетті,5/47 визначена у 636 300 грн. Ринкова вартість даного обєкта відповідно до резюме оцінювача ФОП ОСОБА_3 становить 35942,14 доларів США.

З наведеного вбачається, що стягнення на заставлене майно ОСОБА_2 для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, не може бути звернуто, оскільки його вартість не перевищує розмір заборгованості по кредитному договору.

Відтак, вимога про звільнення заставленого майна з - під арешту грунтується на вимогах закону.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2015 року із ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 316 ЦПК України , колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Звільнити з-під арештів, накладених згідно постанов відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції від 5 жовтня 2009 року, від 29 вересня 2010 року та від 13 грудня 2011 року, нежиле приміщення салону-магазину за адресою: м.Коростень, вул.Сако і Ванцетті,5/47, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: