Провадження № 2-з/200/149/16
У Х В А Л А

про забезпечення позову

«15» грудня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровськ

у складі: головуючого судді Женеску Е.В.,

за участю секретаря Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

«18» жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення грошового вкладу, в якій просить суд стягнути з відповідача суму грошового вкладу у розмірі 650 000,00 доларів США, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням від 13.08.2008 року, а також проценти за договором банківського вкладу, 3% річних, збільшення суми боргу зврахуванням індексу інфляції та 3% річних відповідно до ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», а усього на суму 3 374 849,00 доларів США.

15 грудня 2016 року через канцелярію суду позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на грошові кошти, що розміщені на рахунках відповідача. Свою заяву мотивує тим, що відповідач не виконує свого обовязку щодо виплати грошових коштів за договором банківського вкладу на підставі свідоцтва про право на спадщину, а також обовязку щодо виплати процентів за зазначеним договором. Позивач зазначає, шо декілька раз в усній формі та 05 вересня 2016р письмово звертався до банку з вимогою виплатити кошти, однак банк відмовляв без вмотивованих причин.Отже, як вважає позивач, розпорядитися грошовими коштамивін не в змозі, оскільки відсутня реальна можливість зняти кошти з рахунку готівкою, а також перерахувати їх на інші власні рахунки або розраховуватись ними за допомогою банківської картки. Спроби позивача отримати обґрунтовані пояснення відповідача, залишились без відповіді. У звязку із викладеним та в силу вимог законодавства, що регулюють відносини між сторонами, бездіяльність відповідача, на думку позивача, є значним порушенням умов діючого законодавства України, в наслідок чого позивач позбавлений можливості користуватися належними йому коштами, що порушує його права гарантовані ст.41 Конституції України.

Крім того, позивачем надано інформацію з мережі Інтернет щодо нестабільної фінансової ситуації відповідача та ухилення останнього від виконання зобовязань для збереження власної стабільності.

На думку позивача існує загроза того, що через критичне фінансове становище відповідача, найближчим часом до банку буде введена тимчасова адміністрація та на його рахунках зникнуть грошові кошти, що спричинить ще більше порушення законних прав і інтересів позивача та створить реальну перешкоду виконання рішення в разі задоволення розову.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову суд дійшов висновку про наступне.

Предметом спору у справі є стягнення з відповідача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" грошових коштів у розмірі 3 374 849,00 доларів США за порушення ним зобов'язання щодо виплати грошового вкладу, що належать позивачу відповідно до свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що оскільки спір вирішується в судовому порядку, предметом спору є грошові кошти, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам позивача і є всі підстави вважати, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах заявленої ціни позову, стане неможливим виконання рішення суду у даній справі, в разі задоволення позову. Вжиття заходів до забезпечення позову це реальна гарантія виконання судового рішення та задоволення законних вимог позивача, виходячи з розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, заходи забезпечення позову допускаються на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено: накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачі речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно(в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав(інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Згідно з п.3 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього. Піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат.

З огляду на викладене, вбачається висновок, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову щодо накладення арешту на кошти відповідача в межах суми позову співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний звязок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжитий судом захід до забезпечення позову буде спроможній забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Крім того, з наданих заявником доказів вбачається про нестабільність положення у фінансовій діяльності відповідача.

За своїм змістом норми ч.1 ст.59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», які надають право накладати арешти на кошти банку та норми ч.3 ст.59 Закону про заборону накладати арешти на кореспондентські рахунки не суперечать одна одній, оскільки правова природа накладення арешту на рахунок і на кошти, які знаходяться на ньому - різна.

Так, у випадку арешту рахунку ним неможливо користуватися взагалі, адже заблоковані як надходження на нього, так і списання з нього коштів. У випадку ж арешту коштів у певній сумі на цьому рахунку, останній можна використовувати за умови, що залишок коштів на ньому не є меншим арештованої суми (вказане випливає з листа НБУ від 18.04.2006 р. № 25-211/909-4220).

Крім цього, як слідує з листа НБУ від 25.10.2001 р. N 18-211/3950 положеннями ст. 59 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» заборонено накладення арешту на кореспондентські рахунки комерційних банків без зазначення конкретної суми, оскільки, враховуючи специфіку комерційних банків, кошти, які знаходяться на їх кореспондентських рахунках, належать не тільки банку і припинення усіх операцій на них зачіпає інтереси як банку, так і його клієнтів. Утім за постановами, зокрема, державного виконавця можливе накладення арешту на кошти, які знаходяться на кореспондентському рахунку банку, в конкретно визначеній сумі.

Також, можливість накладення арешту на певні грошові суми, які знаходяться на кореспондентському рахунку банку, передбачена Положенням про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2008 року № 216, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2008 року за № 910/15601.

Крім цього,відповідно ст. 59 ч.1 Закону України «Про банки і банківську діяльність»,арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Також, відповідно до п.10.1 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. № 22, виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом.

Пленумом Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, повязаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

З урахуванням фактичних даних про права і взаємини сторін, які є в матеріалах справи, слід обґрунтовано припустити, що неприйняття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, розміщені на його рахунках, є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги полягають в стягненні з відповідача значної суми грошових коштів, відповідачем не урегульовано спір у позасудовому порядку, фінансова стабільність відповідача погіршується, а тому, на думку суду, існує вірогідність утруднення або невиконання рішення суду в разі задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись статями 151-153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на кошти Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м. Київ, провулок Тараса Шевченко, 12, , МФО 300012), які розміщені на його рахунках, відкритих у:

1) Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ пpовулок Шевченка, 12,код за ,рахунок № 29, МФО 300012;

2) Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ пpовулок Шевченка, 12, код за ,рахунок № 352069011, МФО 300012;

3) Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ пpовулок Шевченка, 12, код за ,рахунок № 27, МФО 300012;

4) ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АЛЬФА-БАНК", м. Київ вулиця Десятинна, 4/6, код за ,рахунок № 5801, МФО 300346;

5) ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СІТІБАНК", м. Київ вул. Ділова, 16-Г,код за ,рахунок № 9007, МФО 300584;

6) Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ вул. Антоновича, 127, код за , рахунок № 063, МФО 322313;

7) ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР З ОБСЛУГОВУВАННЯ ДОГОВОРІВ НА ФІНАНСОВИХ РИНКАХ",м. Київ вул. Тропініна, 7-Гкод за ,рахунок № 1003, МФО 344443;

8) ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ВТБ БАНК",м. Київ б-р Т. Шевченка/вул. Пушкінська, б. 8/26, код за ,рахунок № 3364, МФО 321767;

9) ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР З ОБСЛУГОВУВАННЯ ДОГОВОРІВ НА ФІНАНСОВИХ РИНКАХ", м. Київ вул. Тропініна, 7-Гкод за , рахунок № 0805, МФО 344443;

10) Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_3 ЕНД ОСОБА_4", м. Київ вул. Леонтовича, 4, літера "А, А1",код за ,рахунок № НОМЕР_1, МФО 380441;

11) публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", м. Київ вул. Госпітальна, 12г,код за ,рахунок № НОМЕР_2, МФО 300465;

12) Національний банк України, м. Київ, вул. Інститутська, 9,код за рахунок № 1026, МФО 300001.

та належать боржнику, у межах суми позовних вимог, а саме: 3 374 849,00 (три мільйони триста сімдесят чотири тисячі вісімсот сорок девять) доларів США, а в разі відсутності або недостатності коштів в доларах США - на грошові кошти у гривні у сумі, що еквівалентна 3 374 849,00 (три мільйони триста сімдесят чотири тисячі вісімсот сорок девять) доларам США на момент накладення арешту; або на інших виявлених рахунках Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Встановити для:

1) Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ пpовулок Шевченка, 12, код за ;

2) ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АЛЬФА-БАНК", м. Київ вулиця Десятинна, 4/6, код за ;

3) ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СІТІБАНК", м. Київ вул. Ділова, 16-Г, код за ;

4) Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ вул. Антоновича, 127, код за ;

5) ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР З ОБСЛУГОВУВАННЯ ДОГОВОРІВ НА ФІНАНСОВИХ РИНКАХ", м. Київ вул. Тропініна, 7-Г код за ;

6) ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ВТБ БАНК", м. Київ б-р Т. Шевченка/вул. Пушкінська, б. 8/26, код за ;

7) Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 ЕНД ОСОБА_4", м. Київ вул. Леонтовича, 4, літера "А, А1", код за ;

8) Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ вул. Госпітальна, 12г, код за ;

9) Національного банку України, м. Київ, вул. Інститутська, 9, код за , -

триденний строк надання суду інформації про результати виконання ухвали про накладення арешту на кошти Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Ця ухвала є виконавчим документом у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», набирає чинності з моменту її прийняття і підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Стягувачем за цим виконавчим документом є: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3; зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Боржником за цим виконавчим документом є: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Ідентифікаційний код 00039002, 01001, м. Київ, пров. Т. Шевченко, 12)

Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з її проголошення. Апеляційна скарга повинна бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: Е.В. Женеску