Дата документу 20.09.2016
ЄУ № 420/1482/16-ц
Провадження №2/420/747/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Бондар Ю.О.

за участю секретаря Сіренко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей:доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., до повноліття дітей кожного окремо. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 03.06.2014 шлюб між ними розірвано рішенням Новопсковського районного суду. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають з нею. Вона не працює, відповідач після розірванні шлюбу не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Він фізично здоровий, інших неповнолітніх дітей на його утриманні не має, він офіційно працює, та в змозі надавати допомогу на утримання спільних дітей.

Позивач у судовому засіданні наполягала позовних вимогах, просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей, але в менших сумах, надав суду довідку про заробітну плату, акт підтвердження проживання від 15.08.2016.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 03.06.2014 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_6 (до шлюбу Железняк) ОСОБА_7 розірвано (а.с.8)

Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.3), доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.4), сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.5), де в графах «батько» зазначений відповідач ОСОБА_2.

Неповнолітні діти фактично проживають, але не зареєстровані з позивачем, що підтверджується довідкою № 914 від 20.07.2016, виданою виконкомом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Законодавством України встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, який становить 1531 грн.

З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, позиції відповідача, який частково визнав позовні вимоги, суд, керуючись ст. ст. 182, 183 СК України, вважає, що заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають частковому задоволенню.

Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд врахував, що відповідач фізично здоровий, працездатний, інших неповнолітніх дітей на його утриманні немає, тому він в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, тому згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 223, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 400 грн., доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 395 грн., сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 395 грн., починаючи з 20.07.2016 і до досягнення кожною дитиною окремо повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 551,20 грн. на р/р № 0223, МФО 804013, код 37942461, одержувач: УДКСУ у Новопсковському районі, банк одержувача: ГУДКСУ у Луганській області.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Повний текст рішення виготовлено 20.09.2016 року.

Суддя: