Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю представника заявника - лікаря-психіатра ОСОБА_1,

прокурора Павліченко В.О.,

законного представника особи - опікуна ОСОБА_2,

в присутності особи, стосовно якої вирішується питання надання

психіатричної допомоги, - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за заявою Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м.Києві Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), заінтересована особа: ОСОБА_2,про госпіталізацію до психіатричному закладу особи, визнаної недієздатною, -

В С Т А Н О В И В :

29.12.2016 р. до Подільського районного суду м.Києва надійшла заява психіатричного закладу, в якому заявник просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО «Психіатрія» ОСОБА_3, 1970 року народження. Заява мотивна тим що, 27.12.2016 р. о 19:30 год. швидкою психіатричною бригадою була доставлена до ТМО «Психіатрія» ОСОБА_3, яка рішенням Подільського районного суду м.Києва від 06.06.2011 р. була визнана недієздатною. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 21.02.2012 року опікуном ОСОБА_3 призначений її син ОСОБА_2. Причиною госпіталізації хворої обумовлено загостренням психічного захворювання та погіршенням стану. Пацієнтка ОСОБА_3, 1970 р.н., страждає на тяжкий психічний розлад у формі: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений апатико-дисоціативний тип дефекту, галюцинаторно-параноїдний синдром. 28.12.2016 року хвора ОСОБА_3 була оглянута комісією лікарів-психіатрів з метою доцільності лікування недієздатної хворої. За результатами огляду комісія встановила, що хвора, в зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану, потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару та лікування в умовах психіатричного стаціонару за медичними показниками. При госпіталізації опікун хворої ОСОБА_2 надав згоду на госпіталізацію своєї матері ОСОБА_3 Але рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 р. визнано неконституційним положення ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» щодо можливості госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. А тому просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО в судовому порядку.

В судовому засіданні представник психіатричного закладу ОСОБА_1 (за довіреністю), яка також є і лікарем-психіатром, підтримала заяву та надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що за висновками лікарсько-консультативної комісії, враховуючи хронічний психічний стан пацієнтки та зміну поведінки, ОСОБА_3 потребує лікування за медичними показниками. Хвороба, на яку страждає пацієнт, є тяжким психічним захворюванням. Додала, що ОСОБА_3 до 27.12.2016 р. перебувала на стаціонарному лікуванні в ТМО з 15.09.2016 р. до 20.12.2016 р., але була готова до виписки за станом здоров'я, який покращився, ще з 30.03.2016 р., що оформлено висновками ЛКК. Між тим, опікун ОСОБА_2 не забирав матір з лікарні, про що адміністрація закладу неодноразово інформувала орган опіки та піклування. 20.12.2016 р. пацієнтка була виписана у супроводі родички за його опікуна. 27.12.2016 р. ОСОБА_3 була доставлена бригадою швидкої психіатричної допомоги за викликом опікуна. Була госпіталізована в зв'язку з погіршенням стану, зумовленим неприймання ліків. На сьогоднішній день потребує сторонньої допомоги, оскільки не може себе обслуговувати, та лікування може отримувати амбулаторно. В разі, якщо її зараз не лікувати, вона уявляє небезпечність безпосередньо для себе.

Законний представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просив надати дозвіл на госпіталізації його матері, та пояснив, що мати страждає на психічну хворобу, є інвалідом 2 групи безстроково. В зв'язку із загостренням стану здоров'я матері, яка не приймала ліки, вимушений був викликати бригаду швидкої медичної психіатричної допомоги, яка доставила її до психіатричного закладу з метою госпіталізації. При цьому ліки для матері він не купив. На теперішній час протягом 3 тижнів ним будуть підготовлені документи для поміщення матері в спеціалізований інтернат.

В судовому засіданні недієздатна особа ОСОБА_3, присутність якої відповідно до ст.281 ч.2 ЦПК України є обов'язковою, не змогла за станом свого здоров*я висловитися, назвати себе, поводила себе неадекватно.

Прокурор в судовому засіданні вважав вимоги психіатричного закладу такими, що не підлягає задоволенню, вказавши, що загостренням стану здоров'я недієздатної ОСОБА_3 після виписки її 20.12.2016 р. відбулося через невиконання опікуном своїх обов'язків. Недієздатна ОСОБА_3 майже 1 рік та 3 місяці знаходилась на стаціонарному лікуванні в ТМО, з 30.03.2016 р. опікун її не забирав. З 2012 р. опікун не оформлював документи для влаштування підопічної до спеціалізованого інтернату. ОСОБА_3 страждає на тяжку психічну хворобу, потребує сторонньої допомоги, але опікун не забезпечує догляд за недієздатною.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Згідно з рішенням Подільського районного суду м.Києва від 06.06.2011 р. у цивільній справі № 2-о-9/11 ОСОБА_3, 1970року народження, визнана недієздатною.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 21.02.2012 року у цивільній справі № 2-93/2012 року, опікуном над недієздатною ОСОБА_3, 1970 року народження, призначений син ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2016 р. о 19:30 год. швидкою психіатричною бригадою ОСОБА_3, 1970 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, була доставлена до ТМО «Психіатрія» бригадою швидкої психіатричної допомоги. Особа госпіталізована в зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану.

На підставі Рішення Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно з яким особа визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Відповідно до ст.70 ч.2 Закону України «Про Конституційний Суд України» КСУ вказав на такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені ст.14 Законом України «Про психіатричну допомогу.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Як вбачається з наданих документів, ОСОБА_3 страждає на психічне захворювання з 2002 р., є інвалідом 2 групи безстроково.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 28.12.2016 р., комісія, оглянувши ОСОБА_3,прийшла до висновку, що ОСОБА_3 страждає на: шизофренію, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний тип дефекту; враховуючи хронічний психічний стан пацієнтки, у зв'язку з погіршенням психічного стан, в т.ч. і неспроможна самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару за медичними показниками.

Як вбачається з наданих документів, ОСОБА_3 страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вона вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 підлягає примусовій госпіталізації та лікуванню, оскільки страждає важким психічним захворюванням, яке загрожує її особисто.

Таким чином, заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі ст.282 ч.2 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

На підставі викладеного, ст.ст.14-16 Закону України „Про психіатричну допомогу ", керуючись ст.ст.281-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м.Києві Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), заінтересована особа: ОСОБА_2, про госпіталізацію до психіатричному закладу особи, визнаної недієздатною,- задовольнити.

Дозволити госпіталізацію до Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м.Києві Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Києва, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, яка визнана недієздатною рішенням Подільського районного суду м.Києва від 06.06.2011 р.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова