РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з - Білінській Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування вимог за яким зазначив, що 21 серпня 2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_3, в якому народилась спільна дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя не склалось, рішенням суду шлюб було розірвано, син залишився проживати разом із відповідачем. ОСОБА_2 посилається у позові на те, що на даний час мешкає в Республіці Польща, та коли приїжджає до України, відповідач чинить йому перешкоди у побаченні з сином, які проявляються в тому, що вона взагалі не надає позивачу сина для спілкування. Посилаючись на положення ст.ст. 157, 159 СК України, просить суд зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні із сином ОСОБА_4 та визначити такі способи участі позивача у вихованні дитини: систематичні побачення щотижня в неділю, понеділок та вівторок з 8.00 по 20.00 без присутності ОСОБА_3 з можливістю відвідування дитиною місця проживання позивача в Україні.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Додав, що його довіритель постійно проживає у Польщі та при нагоді приїжджає в України, однак останній раз відповідач не надала ОСОБА_2 можливість побачитись із сином. За словами представника, ОСОБА_2 звертався до органу опіки та піклування з проханням визначити часи побачень із сином, однак орган опіки та піклування фактично самоусунувся від виконання своїх обов'язків. Ніхто з працівників органу опіки обстежувати умови проживання батька в Україні не навідувався. Позивач два рази на рік може приїжджати в Україну на 1-2 тижні, де проживає із своїми батьками в будинку по АДРЕСА_1.

Відповідач та його представник заперечували проти позовних вимог ОСОБА_2, просили відмовити в задоволенні позову. ОСОБА_3 в судому засіданні пояснила, що взагалі не бачить спору між сторонами, вона не проти, що б батько бачився із сином в позашкільний час, на вихідних, без присутності сторонніх осіб.

Представник відповідача додав, що протягом останніх 1,5 роки позивач не звертався із проханням побачити сина, має нову сім'ю в Польщі, ще двох власних дітей. Так само вважає, що між сторонами не існує спору, його довіритель не чинить перешкод позивачу у спілкуванні із сином і таких доказів ОСОБА_2 не надав. ОСОБА_3 не проти участі батька у вихованні дитини, коли позивач буде приїжджати до м. Житомира. Звертав увагу суду, що в порушення вимог Сімейного кодексу України немає рішення органу опіки та піклування щодо способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. За словами представника, позивача ОСОБА_2 неодноразово викликали до органу опіки, проте останній на засідання не з'являвся.

Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_6 пояснила в судовому засіданні, що являється матір'ю позивача та її син в останній раз приїжджав влітку 2014 року до м. Житомира, де бачився із сином. Однак, коли він попросив в наступний раз про зустріч із сином (а це було так само влітку 2014 року), відповідачем йому у цьому було відмовлено, причина відмови свідку невідома. Зі слів ОСОБА_2 їй відомо про те, що він телефонував на номери сина та відповідачі, натомість останні телефонної трубки не брали. Більше про перешкоди у спілкуванні свідку невідомо. Визнала, що її син має іншу сім'ю, з якою і проживає останній час у Польщі.

Позивач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились. Представником Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради була подана заява про розгляд справи у її відсутність, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с. 34).

Суд, заслухавши пояснення відповідач, представників сторін, допитавши свідка, вивчивши й дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази по справі приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.08.2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби міського управління юстиції у Житомирській області між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб - актовий запис № 1084.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_4, батьками якого є сторони у справі (а.с. 5).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02.12.2014 у справі 295/11457/14-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, неповнолітню дитину ОСОБА_4 залишено на подальше виховання при матері.

Статтею 157 Сімейного кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За змістом ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

У відповідності із ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно із ч.ч. 1, 4, 5 ст. 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як вбачається з листа Служби у справах дітей виконавчого комітету Житомирської міської ради від 08.02.2016 №273/1, питання визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні із малолітнім сином розглядалось на засіданні Комісії 15 січня 2016 року та 22 січня 2016 року. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували місце проживання та працевлаштування ОСОБА_2 в Республіці Польща, за місцем його реєстрації та за місцем проживання його батьків були направлені рекомендовані листи - запрошення на засідання Комісії, однак батько дитини на засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Відсутність ОСОБА_2 на засіданнях Комісії унеможливило з'ясування обставин справи, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини та унеможливило захистити право малолітнього на спілкування з батьком. З огляду на обставини, викладені у листі, служба у справах дітей не може скласти висновок для прийняття рішення виконавчого комітету міської ради «Про затвердження висновку щодо участі у вихованні та порядок побачення ОСОБА_2 із сином ОСОБА_4» (а.с. 36-37).

З огляду на обставини, встановлені при розгляді справи, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, та як ОСОБА_2 не надано, а судом не здобуто належних, допустимих й достатніх доказів створення чи існування перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

Із наданих в судовому засіданні пояснень представників сторін та відповідача, показань свідка слідує, що обставини на які вказують вище перелічені особи фактично стосуються однієї події, що відбулась влітку 2014 року. За словами відповідача, тоді відмова ОСОБА_2 у побаченні із сином була продиктована лише тим, що позивач в попередній раз залишив без догляду восьмирічного сина із сторонньою особою.

На думку суду, лише одна згадана обставина не може свідчити про достатність доказів чинення «перешкод відповідачем у побаченні з сином, що проявляється в тому, що вона взагалі не надає позивачу сина для спілкування», як про це зазначає ОСОБА_2 у своїй позовній заяві.

Також судом при прийнятті рішення про відмову у позові враховується відсутність письмового висновку Органу опіки та піклування щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження, зокрема умов проживання дитини, батьків, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї тощо.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 10, 11, 58-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Кузнєцов