РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді Пікули Н.В.

за участю секретаря - Грабовської Г.О.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності.

В своїй позовній заяві посилаються на те, що 17 червня 1997 року Володимир-Волинським міськвиконкомом було видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира № 1, що знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, 19 в м. Володимир-Волинський належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

На даний час оригінал свідоцтва про право власності на житло втрачений у зв'язку з чим просять визнати за ними право власності по ? частки кожному квартири № 1, що згідно плану складається з трьох кімнат загальною площею 50,8 м. кв., житловою площею 31,8 м. кв., яка складається з : кімнати 1 площею 8,3 м. кв., кімнати 2 площею 11,9 м. кв., кімнати 3 площею 11,6 кв.м., кухні площею 8,6 м. кв., вбиральні площею 2,6 кв.м., коридору площею 2,6 м. кв., вбудованої шафи площею 2,6 кв.м., в житловому будинку № 19, з відповідною часткою надвірних будівель та споруд (гаражем та вигрібною ямою), по вул. Лесі Українки, 19 в м. Володимир-Волинський, Волинської області.

23 грудня 2013 один із співвласників квартири ОСОБА_5 помер, після смерті якого відкрилась спадщина за законом на належну йому ? частку квартири.

Фактично спадщину після смерті батька прийняла позивач по справі ОСОБА_1, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену частку квартири нотаріальною конторою їй було відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналу документа, що підтверджує право власності на ? частку квартири.

Позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири № 1 в житловому будинку № 19 з відповідною часткою надвірних будівель та споруд (гаражем та вигрібною ямою) розташованої по вул. Лесі Українки № 19 в м. Володимир-Волинський Волинської області, яку вона успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер 23 грудня 2013 року.

На попереднє судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявились, подали суду письмові заяви, згідно яких заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та слухати справу у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 на попереднє судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить суд слухати справу у його відсутності.

Дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається технічного паспорта, копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.06.1997 року Володимир-Волинським міськвиконкомом що квартира № 1, яка знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, 19 в м. Володимир-Волинський належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1ЕГ № 149588, 23 грудня 2013 року помер ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є власністю двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно зі ст.ст. 368, 370 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники мають право на виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними.

Таким чином, оскільки вищевказана квартира належала на праві спільної сумісної власності померлому ОСОБА_5 та позивачам, виходячи із змісту ст. 370 ЦК України, відповідно їх ідеальні частки у праві спільної сумісної власності є рівними і дорівнюють по 1/4 частці на кожного.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Стаття 1226 ЦК України передбачає, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-ЯК № 094261, виданого Володимир-Волинським міським ЗАГС від 27.01.1968 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_5, а отже належить до спадкоємців першої черги за законом.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 446764 вбачається, що позивачка 07.12.1991 року змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_3 в звязку з укладенням шлюбу.

Судом також встановлено, що крім позивача спадкоємцем майна покійного ОСОБА_5, є також ОСОБА_2, яка являється дружиною покійного, проте остання від прийняття спадщини відмовилась, про що свідчить відповідна письмова заява подана до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори.

З довідки державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 вбачається, що через відсутність оригіналу документа, що підтверджує право власності на ? частку квартири, видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою.

Визнання позову відповідачем будь-чиїх прав та інтересів не порушує.

Судові витрати по справі суд покладає на позивачів.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 386, 392, 1217,1218, 1225, 1258, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 130, 174, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, який помер 23 грудня 2013, право власності по ? частки кожному квартири № 1, що згідно плану складається з трьох кімнат загальною площею 50,8 м. кв., житловою площею 31,8 м. кв., яка складається з : кімнати 1 площею 8,3 м. кв., кімнати 2 площею 11,9 м. кв., кімнати 3 площею 11,6 кв.м., кухні площею 8,6 м. кв., вбиральні площею 2,6 кв.м., коридору площею 2,6 м. кв., вбудованої шафи площею 2,6 кв.м., в житловому будинку № 19, з відповідною часткою надвірних будівель та споруд (гаражем та вигрібною ямою), по вул. Лесі Українки, в м. Володимир-Волинський, Волинської області у зв'язку із втратою правовстановлюючого документу.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частку квартири № 1 в житловому будинку № 19 з відповідною часткою надвірних будівель та споруд (гаражем та вигрібною ямою) розташованої по вул. Лесі Українки в м. Володимир-Волинський Волинської області, яку вона успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер 23 грудня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула