Справа № 466/3464/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«26» грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Гарасимяку Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна охоронна фірма «Ірбіс» до Військової прокуратури Західного регіону України про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації,

у с т а н о в и в :

у квітні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна охоронна фірма «Ірбіс» звернулося до суду з позовом до Військової прокуратури Західного регіону України про визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію ТОВ «Приватна охоронна фірма «Ірбіс», інформацію, що була поширена Військовою прокуратурою Західного регіону України 17 березня 2016 року через мережу інтернет у статті під назвою «За сприяння Міністерства оборони ОСОБА_1 приватна фірма «приватизувала» 30 га земель Міжнародного центру миротворчості та безпеки», а також зобовязати Військову прокуратуру Західного регіону України спростувати недостовірну інформацію.

Заслухавши думку учасників процесу, зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

У відповідності до вимог, передбачених ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно з п.1 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.3 ГК України сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Так, зокрема, господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права,

а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї,

родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні

особисті немайнові права.

Відповідно до п.7 вищевказаної Постанови відкриваючи провадження у справі, суд має з'ясувати, за правилами якого судочинства підлягає розгляду заява. При цьому слід виходити з компетенції суду щодо розгляду цивільних справ, зазначеної в статті 15 ЦПК, та враховувати положення статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України. Оскільки характер спірних правовідносин є цивільно-правовим (незалежно від суб'єктного складу), то всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб'єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються в порядку господарського судочинства.

Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли господарські правовідносини, спір з приводу яких повинні розглядатися, згідно п.1 ч.1 ст.12 ГПК України, в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд постановляє ухвалу про закриття провадження по справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 3, 15, п.1 ч.1 ст.205, ст.209, ст.210 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна охоронна фірма «Ірбіс» до Військової прокуратури Західного регіону України про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації - провадженням закрити, оскільки її не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_2