Справа № 2-1091/10
Провадження № 6/496/164/16
У Х В А Л А

27 грудня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Дранікова С.М.

при секретарі: Камочкіній А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у виїзді за кордон, суд-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування його тимчасового обмеження у виїзді за кордон, в якому пояснив суду, що в ході розгляду цивільної справ №2-1091/10 за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №5449-064/07Р у розмірі 89957,95 гривень, ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 14.04.2010 року було заборонено ОСОБА_1 виїжджати за межі України до виконання грошового зобовязання. Своє зобовязання за кредитним договором №5449-064/07Р від 15.11.2007 року перед ПАТ КБ «Правекс-Банк» ОСОБА_1 виконав у повному обсязі, що підтверджується довідкою вказаного банку №599/7607 від 20.12.2016 року. У звязку з вищевикладеним ОСОБА_1 просить скасувати тимчасове обмеження у виїзді зва кордон.

ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, але на адресу суду надав заяву, в якій просив заяву розглядати за його відсутності.

Вивчивши надані матеріали справи, суд дійшов висновку про скасування тимчасового обмеження у виїзді за кордон ОСОБА_1

Положенням статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань.

Виходячи зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950р.. права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду. Невиконання судового рішення є порушенням права особи на суд і стаття 6 Конвенції втрачає свій сенс.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Згідно зі статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишити будь-яку країну, включно зі своєю волею. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», на державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: запобігання та недопущення виїзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється виїзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі з дорученням правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів дізнання, слідства та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань, виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Посилаючись на викладене та у звязку з тим, що заявником надано докази, які свідчать про відсутність заборгованості, суд прийшов до висновку про те, що заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, п.8 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» суд-

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзді за кордон.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, накладене ухвалою Біляївськогоь районного суду Одеської області від 14 квітня 2010 року по цивільній справі №2-1091/10 за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №5449-064/07Р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 5 діб з дня її проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_2