Справа № 640/8214/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення суми страхового відшкодування та спричиненої шкоди

ВСТАНОВИВ:

06.05.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Акціонерної страхової компанії «Інго Україна» про стягнення суми страхового відшкодування та спричиненої шкоди.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 29.05.2014 року між нею та приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (надалі ПрАТ «АСК «ІНГО Україна») було укладено договір (поліс) страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 270592347.14 , відповідно до умов якого застраховано автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER VOUE 3.0, 2014 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, який належить позивачу на праві власності. 23.10.2014 року близько 01:00 год. по вул. Щорса, 32-Г у м. Києві невстановлена особа/особи незаконно заволоділи її транспортним засобом LAND ROVER RANGE ROVER VOUE 3.0. За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, 23.10.2014р. було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005880.

На виконання вимог п. 9 договору страхування та встановлені договором строки вона повідомила ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» про настання страхового випадку, написала пояснення та передала необхідні документи, що підтверджують настання страхового випадку. Однак, відповідач не вжив заходів щодо оформлення страхового випадку та виплати страхового відшкодування, почав зволікати у прийнятті рішення з цього приводу. Листом від 11.02.2015р. № 620 ПрАт "АСК "ІНГО Україна" прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 12.2.3 Договору страхування, п. 15.2.4 "Правил добровільного страхування наземного транспорту (автокаско)", а саме, через відсутність лише оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу. Позивач вважає, що неправомірною відмовою у виплаті страхового відшкодування були грубо порушені норми чинного законодавства та умови договору страхування, у зв'язку з чим суттєво порушені її права та законі інтереси.

В уточненій позовній заяві (а.с. 66-70 т.1) просить стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування за договором страхування в розмірі 1719120 грн., 302376,72 грн. пені, 500263,92 грн. інфляційних витрат та 3 % річних за користування чужими грошовими коштами в розмірі 15118,84 грн.

Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.08.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з ПрАТ «АСК «Інго Україна» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 1719120,00 грн., пеню в розмірі 302376,72 грн.; інфляційні витрати в розмірі 500263,92 грн., а всього 2521760,64 грн. В іншій частині позову відмовлено. (а.с. 104-107 т.1).

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24.11.2015 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.08.2015 року змінено, стягнуто з ПрАТ «АСК «Інго Україна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 1573447 грн. 20 коп., пеню в розмірі 157344 грн. 72 коп., інфляційні витрати в розмірі 457873 грн. 14 коп. В іншій частині рішення суду залишено без змін. (а.с. 223-229 т.1).

Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.07.2016 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.08.2015 року та рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24.11.2015 року скасовані, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції. (а.с. 42-44 т.2).

Під час нового судового розгляду в суді першої інстанції представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, які вказані в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, подавши письмові заперечення. Крім того, просив врахувати висновки суду касаційної інстанції, викладені в ухвалі від 06.07.2016 року.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 29 травня 2014 року між ПрАТ «АСК «Інго Україна» та ОСОБА_1 укладено договір (поліс) № 270592347.14 страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків, відповідно до умов якого застраховано автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER VOUE 3.0, 2014 року випуску, реєстраційний АХ 7777КВ, вигодонабувачем зазначена ОСОБА_1 Строк дії договору до 28.05.2015 року. (а.с. 182-187 т.1).

За умовами п. 2 договору страхування предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортнім засобом страхувальника. Страхова сума за договором становить 1809600 грн., безумовна франшиза, зокрема за ризик угону 5%.

Відповідно до п. 2 договору страхування страховим випадком є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок вантажно-транспортної пригоди; пожежі; стихійного лиха; падіння предметів, попадання каміння; протиправних дій третіх осіб; угону.

Згідно п. 8.1. договору страхування, страхувальник має право при настанні страхового випадку, передбаченого договором страхування та Правилами, отримати страхову виплату.

Згідно представлених даних, 23 жовтня 2014 року близько 01:00 год. по вул. Щорса, 32-Г у м. Києві невстановлена особа/особи незаконно заволоділа транспортним засобом RANGE ROVER реєстраційний № АХ 7777 КВ. За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, 23 жовтня 2014 року було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005880 (а.с. 15). Даних під час розгляду цивільної справи щодо результатів розгляду кримінальної справи суду не надано.

Сторонами не заперечується, що позивач 23.10.2014 року повідомила відповідача про настання страхового випадку та про те, що невідомі особи заволоділи транспортним засобом.

Як вказує позивач в своєму позові, вона на виконання вимог п. 9 договору страхування та встановлені договором строки повідомила ПрАТ «АСК «Інго Україна» про настання страхового випадку, написала пояснення, які стосуються протиправного позбавлення транспортного засобу та передала інші документи, що підтверджують настання страхового випадку.

Згідно п. 10.1 договору страхування після одержання всіх необхідних документів, рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком у строк до 15-ти робочих днів.

Судом встановлено, що листом від 11 лютого 2015 року № 620 ПрАТ «АСК «Інго Україна» прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 на підставі п. 12.2.3 договору страхування, п. 15.2.4 Правил добровільного страхування наземного транспорту (автокаско), ст. 26 Закону України «Про страхування», ст. 991 ЦК України, а саме, через відсутність оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з вимогами ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплати страхувальникові або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Підстави для відмови у страховій виплаті передбачені ст. 991 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 8.1. Договору страхування, страхувальник має право при настанні страхового випадку, передбаченого договором страхування та Правилами, отримати страхову виплату.

Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно договору страхування від 29.05.2014 року вбачається, що розділом 11 договору передбачений перелік документів, необхідний для виплати страхового відшкодування.

Зокрема п. 11.11 договору страхування передбачає надання оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Пункт 11.3 договору страхування передбачає подання заяви на виплату страхового відшкодування. (а.с. 186 т.1).

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено представником позивача в судовому засіданні, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу було залишено в автомобілі, яким у подальшому заволоділи невстановлені особи.

За поясненнями представника позивача в судовому засіданні позивач подавав до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування, в матеріалах цивільної справи міститься її копія (а.с. 210-211 т.1), надана до суду апеляційної інстанції, однак представник відповідача заперечує подання даної заяви до відповідача ПрАТ «АСК»ІНГО Україна» і суд зазначає, що належних та допустимих доказів на підтвердження того, що заява ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування надійшла до ПрАТ «АСК»ІНГО Україна» суду під час розгляду справи надано не було.

Згідно п.п. 8.2, 8.2.14 договору страхування страхувальник, водій чи їх представник зобов'язані надати страховику всі документи передбачені п. 11 полісу, що стосуються страхового випадку та його наслідків.

Відповідно до п.п. 12.1, 12.1.8. договору страхування підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є: якщо страхувальник, водій чи їх представник не виконав обов'язків передбачених умовами договору страхування (згідно п.8 Полісу) та Правилами.

Відповідно до п. 12.2.3 договору страхування та п. 15.2.4 Правил добровільного страхування наземного транспорту страховик має право цілком чи частково відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник чи його представник не надав документи, які необхідні для прийняття рішення щодо сплати страхового відшкодування, чи подав документи, оформленні з порушенням дійсних норм (відсутні номер, печатка чи дата, наявність виправлень) та такі, що містять недостовірну інформацію.

Відповідно до п. 12.1.2 договору страхування за ризиком «Угон» одною з причин відмови у овій виплаті є залишення свідоцтва про реєстрацію застрахованого ТЗ в салоні автомобіля. (а.с. 187 т.1).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про страхування» та ст. 991 ЦК України - умовами договору страхування можуть бути передбачені підстави для відмови у здійсненні страхових виплат.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що страхувальником ОСОБА_1 не були виконані всі умови договору страхування від 29.05.2014 року щодо подання до страхової компанії оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу і це є підставою відповідно до п. 12.1.2. договору страхування підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у випадку угону транспортного засобу.

При цьому, суд погоджується з доводами відповідача, що не надання оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу страхувальником (через залишення свідоцтва в застрахованому автомобілі під час угону) безпосередньо впливає на збереження застрахованого автомобіля та відповідно підвищує ступінь страхового ризику, так як, особи, які незаконно заволоділи застрахованим транспортним засобів, можуть безперешкодно пересуватись викраденим автомобілем. Відповідно, дана підстава для відмови у виплаті страхового відшкодування не є формальною підставою, а безпосередньо впливає на обставини настання випадку, що має ознаки страхового.

Також, суд звертає увагу не те, що не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні і факт подання заяви позивачем до страхової компанії про виплату страхового відшкодування.

Всі ці обставини є суттєвими для правильного вирішення даного спору та зазначені в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.07.2016 року як такі, що підлягають з*ясуванню.

На підставі викладеного, оскільки позивач не виконала умови договору страхування в повному обсязі, суд приходить до висновку, що відповідач обґрунтовано відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі п.12.1.2., 12.2.3 договору страхування, п. 15.2.4 Правил добровільного страхування наземного транспорту (автокаско), ст. 26 Закону України «Про страхування», ст. 991 ЦК України.

Оскільки суд приходить до висновку про обґрунтованість підстав для відмови в виплаті страхового відшкодування, то відсутні підстави і для виплати відповідно до умов договору страхування заявлених позивачем пені, суми інфляційних витрат, 3% річних за користування чужими грошовими коштами.

При цьому, суд зазначає, що доводи відповідача щодо безпідставності посилання на дію Закону України «Про захист прав споживачів» є обґрунтованими та такими, що приймаються судом до уваги.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що доводи позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11,60, 209,212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення суми страхового відшкодування 1719120 грн., пені в розмірі 302376,72 грн., суми інфляційних витрат в розмірі 500263,92 грн., 3% річних за користування чужими грошовими коштами в розмірі 15118,84 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя