Справа № 480/1256/15-ц
Провадження № 2/477/280/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

23 лютого 2016 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Федоровській Л.А.

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2016 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області з Миколаївського районного суду Миколаївської області передана для розгляду за підсудністю цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, провадження у якій відкрито вказаним судом 06.07.2015 року.

В позовній заяві Банк зазначав, що 06 жовтня 2011 року між сторонами був укладений кредитний договір № 003-14507-061011, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії з кредитним лімітом 10 000 грн. для розрахунку за товари, зняття готівки, виконання своїх зобовязань перед банком за цим договором.

Посилаючись на порушення відповідачем умов договору щодо строків повернення кредитних коштів, та наявністю станом на 05 червня 2015 року заборгованості в сумі 20959,59грн., просить стягнути її з відповідача на свою користь, а також понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, проте в позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належно за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується даними поштового повідомлення (а.с. 38), у зв'язку з чим, за згодою позивача, суд допустив заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом було встановлено, що 06 жовтня 2011 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений в письмовій формі кредитний договір (далі - Договір) №003-14507-061011, в якому сторони узгодили всі його умови (а.с. 3).

Відповідно до Договору, позивач відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок з наданням картки платіжної системи, та кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн., із встановленим на день укладення цього Договору кредитного ліміту в розмірі 10000 грн. для розрахунку за товари, зняття готівки, виконання своїх зобовязань перед банком за цим договором, а також Банк зобовязався обслуговувати платіжну карту позичальника. Ліміт кредитної лінії розраховується Банком самостійно та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії.

Згідно п. 1.3 Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається.

Відповідно до п. 2.1 Договору моментом надання Банком держателю картки кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя.

Згідно п. 2.3, п. 2.4 Договору щомісяця держатель картки сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, що зазначені в Тарифах.

Згідно п. 3.3 Держатель зобовязаний здійснювати оплату вартості послуг, які надаються Банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку, в розмірі, строки та порядку, визначені Правилами та Тарифами.

Пунктом п.3.6 Договору передбачено, що держатель картки має сплачувати щомісяця в строки, визначені Правилами, погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у Тарифах.

Згідно п. 3.4 Договору держатель доручив Банку здійснювати договірне списання грошових коштів з Рахунку в рахунок погашення сум заборгованості, яка виникає за цим Договором та/або кредитними договорами, укладеними сторонами, в тому числі і плати за надані Банком послуги з розрахунково-касового обслуговування в розмірі та строки, передбачені Правилами та Тарифами.

Пунктом 5.2 визначено, що Договір діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором.

Відповідно до Тарифів на обслуговування платіжної картки, обовязковий мінімальний платіж складається із частки обовязкового погашення тіла кредиту (5% від суми використаних коштів станом на день розрахунку), нарахованих процентів, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафтом, плати за прострочення заборгованості та суми заборгованості минулих періодів (а.с. 4 зв. бік).

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526, частин 1 статті 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник порушив умови договору в частині вчасної оплати передбачених договором сум кредиту та комісії, а тому, на підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги банка в частині стягнення суми боргу по кредиту підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог Банка про стягнення суми відсотків за користуванням кредитними коштами у розмірі 6559,59 грн., то відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток, розмір процентної ставки з використання кредитною лінією встановлено відповідачу у розмірі 0,0001% річних (а.с. 4 зв. бік).

Зі змісту розрахунку заборгованості, наданого Банком (а.с. 7), відсоткова ставка за договором складає 0, 00 % річних. У графі відсотки відсутні нарахування процентів до сплати, за такого Банк, в порушення вимог ст.ст.57, 60 ЦПК України, не довів підстав для стягнення з відповідача суми боргу у виді процентів в розмірі 6559,59 грн.

Відповідно п.22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» у редакції чинній на час звернення до суду із цим позовом, за яким позивач був звільнений від сплати судового збору, та на підставі ст.79, ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 937 грн. 05 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором №003-14507-061011 від 06 жовтня 2011 року, що утворилася станом на 05 червня 2015 року, в розмірі 14400 (чотирнадцять тисяч чотириста) грн., що складається з тіло кредиту 9050,36 грн. та заборгованості по кредиту 5349,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в сумі 937 (девятсот тридцять сім грн. 05 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції.

Строк, протягом якого розглядалася заява про скасування заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя Л.М. Семенова