Справа № 588/1000/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2016 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., при секретарі Доля Н.В., з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа державний реєстратор Виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області в особі ОСОБА_4, про скасування рішення державної реєстрації прав власності та визнання права власності на жилий будинок, про визнання права на закінчення приватизації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 міської ради про скасування державної реєстрації прав власності та визнання права власності на жилий будинок, про визнання права на закінчення приватизації земельної ділянки, в якій зазначає, що вона є спадкоємицею за законом після смерті баби ОСОБА_5, та прийняла спадщину , яка складається з жилого будинку по пров.Лозовому,7 (колишній 19 років Жовтня) у м.Тростянець Сумської області. За рішення суду від 26.11.2015 р. визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті 27.10.1996 р. ОСОБА_6 та зареєстровано право власності на спадкове майно за ОСОБА_3 міською радою. Однак рішенням апеляційної інстанції від 13.07.2016 р. рішення Тростянецького районного суду від 26.11.2015 р. було скасоване. Позивач зазначає, що вона фактично прийняла вказану спадщину, бо була зареєстрована та проживала у вказаному будинку. Після смерті діда спадщину прийняла його дружина, тобто бабця позивачки ОСОБА_7, так як вона постійно проживала разом зі спадкодавцем. та була зареєстрована разом із ним. Будинок належав подружжю ОСОБА_7, як побудований під час їх шлюбу. Після смерті 07.12.2004 р. ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яку позивач фактично прийняла. Посилаючись на норми ст.529, 525, 526, 524, 553, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 377, 392 1217, 1233, 1268, 1270 ЦК України, уточнюючи позовні вимоги, позивач просить скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Охтирської міської ради про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 міською радою на жилий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по пров.Лозовому (колишня 19 років Жовтня) №7 в м.Тростянець Сумської області, визнати за нею право власності на спірний жилий будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 та визнати за нею право на закінчення приватизації земельної ділянки площею 600 м кв., розташованої за вищевказаною адресою, яка була передана у приватну власність ОСОБА_6

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради у судове засідання не зявився, про слухання справи був повідомний належним чином, надав до суду письмову заяву, де просить справу слухати у відсутності представника відповідача, проти позову не заперечує (а.с.36).

Представник третьої особи виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав.

В судовому засіданні доказами встановлено, що батьками позивача є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.11).

Відповідно до копії свідоцтва про народження встановлено, що батьками ОСОБА_10 є «Голубенко Николай Егорович» та «Голубенко Мария Даниловна» (так у документі російською мовою) (а.с.10).

Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_11 після одруження з ОСОБА_6 13.08.1950 року змінила прізвище на «Голубенко» (а.с.14), та ОСОБА_10 після одруження 17.08.1973 року з ОСОБА_8 змінила прізвище на «Гордієнко» (а.с.15).

Згідно з довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок №7 по провулку Лозовому в м.Тростянець Сумської області відсутні (а.с.16).

Судом були досліджені матеріали інвентарної справи на спірне домоволодіння, де мається виписка з протоколу №2 засідання виконкому ОСОБА_3 міської ради депутатів трудящих від 12.02.1958 року, з якої вбачається, що ОСОБА_6 була виділена земельна ділянка у розмірі 6000 м кв. по пров.19 років Жовтня,6а в м.Тростянець Сумської області та 18.02.1961 року було надано дозвіл на початок будівництва за вищевказаною адресою (а.с.55,56).

Також рішенням №2 виконавчого комітету ОСОБА_3 ради депутатів трудящих ОСОБА_6 була відведена земельна ділянка під індивідуальне будівництво за вищевказаною адресою. (а.с.57)

Також нотаріально посвідченим договором від 18.02.1958 року ОСОБА_6 було надано у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності (а.с.58).

Відповідно до виписки із протоколу №12 від 28.06.1979 року ОСОБА_6 було надано дозвіл на будівництво літньої кухні за адресою: пров.19 років Жовтня,7, м.Тростянець Сумської області (а.с.59).

27.06.1979 року складений акт приймальною комісією про прийняття предявленого до експлуатації домоволодіння ОСОБА_6 по пров.19 років Жовтня, №7, а також затверджено акт прийомки в експлуатацію житлового будинку за вищевказаною адресою (а.с.60-61,62).

28.01.1994 року було надано висновок про реєстрацію вищевказаного житлового будинку на праві приватної власності за ОСОБА_6Є (а.с.63).

ОСОБА_6 помер 27.10.1996 року в м.Тростянець Сумської області (а.с.12) та ОСОБА_7 померла 07.12.2004 року в м.Тростянець Сумської області (а.с.13).

З копії будинкової книги вбачається, що у будинку № 6а по пров.19 років Жовтня в м.Тростянець Сумської області, домоволодільцем якого є ОСОБА_6, були зареєстровані ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та із 25.08.2002 року постійно зареєстрована ОСОБА_2 .Г. (а.с.21-32).

У звязку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на житловий будинок, приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та розяснив її право вирішити дане питання у судовому порядку (а.с.33).

Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру відсутня інформація щодо наявності Спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.34,35).

Довідкою Відділу Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі встановлено, що станом на 05.09.2016 року у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку - на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: пров.Лозовий (колишня 19 років Жовтня), 7, м.Тростянець Сумської області, факту реєстрації державного акту не встановлено (а.с.47).

У судовому засіданні були досліджені матеріали цивільної справи №588/1492/15-ц провадження №2-о/588/108/15 за заявою територіальної громади м.Тростянець в особі ОСОБА_3 міської ради, заінтересована особа ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою, з якої вбачається, що до суду з заявою звернулася ОСОБА_3 міська рада про визнання спадщини по пров.19 років Жовтня,7 в м.Тростянець Сумської області, яка залишилася після смерті ОСОБА_6, відумерлою. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 26.11.2015 року вимоги міської ради були задоволені. Як вбачається рішенням Апеляційного суду Сумської області від 13.07.2016 року рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 26.11.2015 року було скасоване і прийнято нове рішення, яким було відмовлено ОСОБА_3 міській раді у задоволенні заяви про визнання відумерлою спадщини по провулку 19 років Жовтня (Лозовому), №7 в м.Тростянець Сумської області (а.с.17-20).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 вказаного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, на час побудови спірного майна діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, відповідно до якої у Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (пункт 14) зазначено - нотаріально посвідчені договори про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального

жилого будинку та затверджений виконкомом місцевої Ради акт про прийняття будинку в експлуатацію.

Згідно ст.524 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6, спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно змінено заповітом.

При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних долях є діти (в тому числі усиновлена), подружжя та батьки (усиновлювачі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР).

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини

Як зазначено у ч.2 ст.553 ЦК УРСР - вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст.549 цього Кодексу).

Стаття 548 ЦК УРСР передбачає, що для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_7, як спадкоємець першої черги, успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 право на спадкове майно, яке належало останньому на час смерті, а саме право на 1/2 частину житлового будинку по пров.19 років Жовтня,7 у м.Тростянці Сумської області .

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування позачергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України.

Відповідно до ст..1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом та законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач, як онука ОСОБА_5, проживала та була зареєстрована із останньою як до, так і на момент смерті спадкодавця, так і після того, що свідчить про фактичне прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_5, а отже набула права на спадкове майно, належне останній у виді спірного житлового будинку.

Вирішуючи спір щодо права позивача на земельну ділянку судом встановлено наступне.

Як передбачено п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі, згідно зі ст. 52 ЗК; ведення особистого підсобного господарства у розмірі, згідно зі ст. 56 ЗК; будівництва та обслуговування жилого будинку у господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах, згідно зі ст. ст. 57, 67 ЗК.

Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення.

Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13, відповідно до п.3.5 яких передбачено, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст.116 ЗК України). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

Відповідно до ЗУ «Про державний земельний кадастр» та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із ст.18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку по пров.Лозовому, 7 в м.Тростянець Сумської області не був отриманий за життя ОСОБА_5, то, відповідно позивач, як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_5, набуває право на закінчення її приватизації та оформлення на своє імя правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку.

Також, через те, що ОСОБА_5 за час свого життя не здійснила дій щодо юридичного оформлення своїх прав на вказані об'єкти нерухомого майна у відповідності до діючого законодавства, які вона отримала у спадщину після смерті ОСОБА_6, вказані обставини дійсно стали перешкодою для позивача в отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 на вказане майно.

Відповідно до ст..26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою врегульовано питання про внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування, передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до Наказу від 12.12.2011 р. № 3502/5 «Про затвердження Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» - пунктом 2.6 передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Отже, внесене рішення державного реєстратора ОСОБА_4, індексний номер 29567221 від 12.05.2016 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 міською радою Сумської області на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по провулку Лозовому (колишній 19 років Жовтня) №7 в м.Тростянець Сумської області (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 50, номер запису про право власності 14472508), відповідно до рішення суду від 26.11.2015 р., перешкоджає позивачеві реалізувати її право на спірне майно, тому у відповідності до чинного законодавства, вказане рішення необхідно скасувати.

За таких обставин суд вважає, що позивач довела у суді свої позовні вимоги у повному обсязі.

З відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 1653,60 (а.с.2,4) у відповідності до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов задоволено повністю

Скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_4, виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області, індексний номер 29567221 від 12.05.2016 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 міською радою Сумської області на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по провулку Лозовому (колишній 19 років Жовтня) №7 в м.Тростянець Сумської області: реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 50, номер запису про право власності 14472508.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по провулку Лозовому (колишній 19 років Жовтня) №7 в м.Тростянець Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої 07.12.2004 року в м.Тростянець Сумської області.

Визнати за ОСОБА_2 право на закінчення приватизації присадибної земельної ділянки площею 600 кв.м що знаходиться по провулку Лозовому (колишній 19 років Жовтня) №7 в м.Тростянець Сумської області та надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка передана у приватну власність колишньому власнику ОСОБА_6 рішенням виконкому ОСОБА_3 міської ради №89 від 16.02.1994 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої 07.12.2004 року в м.Тростянець Сумської області.

Стягнути на користь ОСОБА_2 із ОСОБА_3 міської ради Сумської області 1653,60 (одна тисяча шістсот пятдесят три гривні 60 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С. Линник