Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Монич О.В.

при секретарі - Пассер М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 07.05.1993 р. вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 Від даного шлюбу у них є неповнолітні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та подружні стосунки, що призвело до значних непорозумінь та втрати любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, тривалий час проживають окремо. Подальше перебування у шлюбі та підтримання сімейних відносин є неможливим. Майнового спору та спору щодо проживання дітей між ними немає. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає.

Просить суд шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати, стягнути аліменти з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі та просить суд зменшити розмір аліментів до 300 грн. на кожну дитину.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 07.05.1993 року який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 260, що підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1.

Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, сторони тривалий час проживають окремо і їх шлюб існує лише формально.

Про даний факт свідчить зміст позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, враховуючи те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати.

Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позивачем ставиться питання про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в твердій грошовій сумі 300 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Беручи до уваги наведене та виходячи з вимог п.2 ч.1 ст.182 СК України, згідно якого при призначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з 06.11.2015 року і до їх повноліття.

Керуючись ст. 24, ст. 104, ч.3 ст. 105, ч.2 ст. 114, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4,5,14,60,208,209,212-215,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб укладений 07.05.1993 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом № 260 між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 06.11.2015 року і до їх повноліття.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу змінити з прізвища «ОСОБА_1» на дошлюбне прізвище - «ОСОБА_1»

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч.2 ст.115 СК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, згідно ч.4 ст.115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Головуюча Монич О.В.