Справа № 368/942/16-ц
Рішення

Іменем України

"15" липня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про поновлення строку на відчуження земельної ділянки, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 12.03.2006 року померла ОСОБА_3, яка на момент смерті згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Новосілківське» Кагарлицького району Київської області, розміром 1,13 умовних кадастрових гектари. За життя ОСОБА_3 заповіту не складала. Спадкоємцем першої черги за законом являється її син, позивач по справі, який в шестимісячний строк звернувся до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, в зв»язку з чим йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак позивач не може реалізувати свій обовязок на відчуження земельної ділянки, оскільки не проживав на території України, а також не було покупця, та строк відчуження пройшов. На даний час позивач знайшов покупця на придбання земельної ділянки, просить поновити строк на відчуження земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, щоб реалізувати свої права та обовязок щодо відчуження земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 12.03.2006 року померла ОСОБА_3.

На момент смерті ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії PH №360141 від 28.02.2001 р. мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Новосілківське» Кагарлицького району Київської області, розміром 1,13 умовних кадастрових гектари.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України (який діє на момент розгляду справи) у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За життя ОСОБА_3 не було складено заповіт на своє майно, в тому числі і на вищезазначену земельну частку (пай).

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_3 із спадкоємців першої черги залишився її син ОСОБА_1

Протягом шестимісячного строку встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України позивач звернувся до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3

У звязку з прийняттям спадщини державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори 14.02.2007 р. було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого він успадкував право ОСОБА_3 на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Новосілківське» Кагарлицького району Київської області, розміром 1,13 умовних кадастрових гектари.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.2007 р. та розпорядження Кагарлицької РДА №324 від 01.06.2011 р., реалізовуючи своє право на земельну частку (пай), позивачем було отримано державний акт на право на земельну ділянку серія ЯП №084320 від 26.11.2012 року, згідно якого позивач набув право власності на земельну ділянку площею 1,1117 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Кагарлицького району Київської області.

За змістом ст. ст. 41, 64 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Між тим, право власності на землю належить до основних Конституційних прав та свобод, що не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов'язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Відповідно до п. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

В той же час необхідно зазначити, що відповідно до приписів пункту 15 розділу X «Перехідні положення» до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2017 року, не допускається: купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; купівля- продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Таким чином, чинним законодавством України не передбачена заборона на продовження строку для відчуження земельної ділянки згідно до ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України.

Зі змісту ст. 152 Земельного кодексу України слідує, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавлення права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Одним із шляхів здійснення захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки є визнання права.

Позивач є особою без громадянства та проживає за межами України, а саме в м. Рига, Республіка Латвія. Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий 26.11.2012 року. Тому, строк відчуження земельних ділянок передбачений п. 4 ст. 81 Земельного кодексу України закінчився 26.11.2013 року.

ОСОБА_1 не зміг реалізувати свій обовязок на відчуження земельної ділянки, оскільки не проживав на території України, а також не було покупця, та строк відчуження пройшов. На даний час позивач знайшов покупця на придбання земельної ділянки, тому просить поновити строк на відчуження земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, щоб реалізувати свої права та обовязок щодо відчуження земельної ділянки.

Дане стверджується на підставі копій свідоцтва про смерть, державного акту, сертифікату на земельну частку (пай), свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 209,212,213,214,215,218 ЦПК України, ст. 81, 152 Земельного кодексу України, ст.. 41, 64 Конституції України, ст. 2 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

В и р і ш и в :

Позов задоволити.

Поновити особі без громадянства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, строк на відчуження земельної ділянки та встановити йому строк 1 (один) рік для відчуження земельної ділянки площею 1,1117 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :03:307;0023, згідно державного акту на право на земельну ділянку серія ЯП №084320 від 26.11.2012 року .

Рішення набуває законної сили відповідно до ст.. 223 ч.1, ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 10 днів.

Суддя: