233 № 233/6716/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кругової Ю.С.,

представника позивача

представника відповідача

третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про визнання безпідставної відмови нотаріуса у видачі дублікату правовстановлюючого документу, зобов*язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_1, вказуючи, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2009 року задоволено позов ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення суду набрало законної сили 01 липня 2009 року. За цим рішенням позивачу надано право продажу квартири АДРЕСА_1 для задоволення вимог за кредитним договором № DO0FGK00000011 від 10 квітня 2007 року. Позивач є іпотекодержателем вказаного нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_2 Для продажу квартири позивачу необхідний правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 10 квітня 2007 року за р/№ 674 приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 Оскільки позивач не був стороною цього договору, даний документу нього відсутній. У видачі дублікату вказаного договору купівлі-продажу квартири відповідачем відмовлено з підстав неоднозначності судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та обов*язку видачі дублікатів нотаріально посвідчених документів за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії, з посиланням на положення ст.ст. 8, 53 Закону України "Про нотаріат". Вважає таку відмову неправомірною, оскільки судове рішення від 19 червня 2009 року є існуючим на сьогодні актом застосування законодавства, що надає банку всі права, необхідні для продажу предмету іпотеки, які випливають з резолютивної частини рішення. Також, на думку позивача, існує колізія закону статтей 53 та 38 Закону України "Про нотаріат" та вважає, що ст. 53 цього закону не підлягає затосуванню у разі, якщо за дублікатом документу звернувся іпотекодержатель. Крім того, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій з підстав неоднозначного розуміння рішень суду в цивільних справах не передбачена Законом України "Про нотаріат", а тому є незаконною. Просив визнати незаконною відмову відповідача у вчиненні нотаріальної дії, зобов*язати відповідача видати дублікат вказаного правовстановлюючого документу, відшкодувавши понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 29 березня 2016 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача ОСОБА_2

Представник позивача у судове засідання не з*яився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує (а.с. 81).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з*явилася, надавши суду письмові заперечення (а.с. 31-32), в яких зазначила, що вважає позовні вимоги необгрунтованими та просила в їх задоволенні відмовити. 21 квітня 2016 року подала заяву про розгляд справи за її відстуності, позов не визнає (а.с. 84).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 86-88), у судове засідання не з*явилася, причини неявки суду не повідомила.

З*ясувавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 10 квітня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № DO0FGK00000011, відповідно до умов якого, банк надав їй кредит в сумі 8850 доларів США з кінцевим терміном повернення не пізніше 09 квітня 2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки б/н від 10 квітня 2007 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 48,8 кв.м, житловою площею 32,5 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві вланості ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 10 квітня 2007 року за реєстром № 674.

Згідно із частиною 1 статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частиною першою статті 33 та статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Положеннями статті 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки та передбачено порядок продажу предмета іпотеки іпотекодержателем.

Згідно рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2009 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DO0FGK00000011 від 10 квітня 2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2, звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 48,8 кв.м, житловою площею 32,5 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві вланості ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 10 квітня 2007 року за реєстром № 674, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ЗАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням «Приватбанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Зазначене рішення суду набрало законної сили 01 липня 2009 року (а.с. 4-5).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна щодо об*єкта нерухомого майна № 57986064 від 22 квітня 2016 року, квартира АДРЕСА_3, загальною площею 48,80 кв.м, житловою площею 32,50 кв.м, належить на праві приватної власності ОСОБА_2, 01 січня 1967 року народженн, на підставі: договору купівлі-продажу ВЕК/102758 від 10 квітня 2007 року, посвідченного приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_1, р/№ 674 (а.с. 90-92).

Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, іпотекодержатель - ПАТ «Приватбанк», який є правонаступником ЗАТ «ПриватБанк» (а.с. 10), на підставі вищевказаного судового рішення має право вчиняти певні дії та мати певні права, необхідні для продажу предмету іпотеки від свого імені, враховуючи, що посвідчення таких договорів відбувається згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, та зареєстрованого в МЮУ 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі- Порядок), за умови надання нотаріусу пакету необхідних документів.

Відповідно до підпунктів 1.1 та 1.2 пункту 1 глави 2 розділу II Порядку правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється, та, у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують. Право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатами: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором; свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності на об`єкти нерухомого майна; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права на утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо.

Згідно положень пункту 8 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє таку нотаріальну дію, як видача дублікату нотаріального документу, що зберігається у справах нотаріуса.

Згідно статті 53 Закону України «Про нотаріат» у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини 5 статі 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документу. Видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, дублікат втраченого документа видається відповідно нотаріусом чи посадовою особою виконавчого комітету за місцем його зберігання.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк», листом від 28 серпня 2015 року звертався з заявою до ОСОБА_2, яка мешкає по вул.. Леінна, 106-13, м. Костянтинівка Донецької області, вул. Краснодарська, 5-29, м. Костянтинівка Донецької області, щодо надання в п*ятнадцятиденний строк ПАТ КБ «Приватбанк» оригіналів правовстановлюючих документів (документів, що посвідчують право власностті на нерухомість: технічний паспор та ін.) з метою належного виконання судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 66), що не було виконано третьої особою у справі.

У зв*язку з цим представником позивача було подано до приватного нотаріуса ОСОБА_1 письмову заяву з питання надання дублікату договору купівлі-продажу від 10 квітня 2007 року квартира АДРЕСА_4, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського МНО ОСОБА_1 10 квітня 2007 року за реєстром №674.

Зазначена заява була розглянута приватним нотаріусом ОСОБА_1 і заявнику було надано рішення від 07 жовтня 2015 року за вих. № 356/02-14, згідно якого у видачі дублікату договору купівлі-продажу нерухомого майна було відмовлено, з посиланням на положення ст.ст. 8, 53 Закону України «Про нотаріат», що передбачають видачу дублікату лише особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялася ця нотаріальна дія (а.с. 6).

Підстави, з яких нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, передбачені вст. 49 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХII «Про нотаріат» ними є, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених Законом. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, які відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Зміст постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, передбачений пунктом 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

На підставі ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Судом встановлено, що причиною звернення представника банку до нотаріуса з заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу предмету іпотеки, була відсутність у банку оригіналу цього документу для виконання судового рішення від 19 червня 2009 року.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Загальними засадами цивільного законодавства, зокрема є судовий захист цивільного права і інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність (п.п. 5, 6 ч.1 ст. 3 ЦК України).

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів мсцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 22 квітня 2014 року у справі № 1-5/2014, виконання судового рішення є невід*ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначені у законі дії, спрямовані на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, сусіпльства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Враховуючи, що судовим рішенням, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк» надані всі необхідні повноваження для здійснення продажу майна, з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, за умови попереднього звернення в даному випадку банком до іпотекодавця щодо надання оригіналів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки, що не було виконане останнім, відмова нотаріуса у видачі правовстановлюючого документу (дублікату договору купівлі-продажу), який у позивача відсутній, позбавляє його можливості укласти правочин щодо відчуження предмету іпотеки, оскільки надання такого документу нотаріусу при укладанні договору з покупцем передбачено чинним законодавством.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що приватний нотаріус ОСОБА_1 мала законні підстави для видачі представнику ПАТ КБ «Приватбанк» за його заявою дублікату договору купівлі-продажу від 10 квітня 2007 року відносно предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_4, що належить на праві власності ОСОБА_2, тому відмова у вчиненні такої нотаріальної дії є незаконною і на відповідача необхідно покласти обов`язок видати дублікат зазначеного правовстановлюючого документа.

Необхідність задоволення вимог позивача випливає також із загальних завдань цивільного судочинства, передбачених ст. 1 ЦПК України.

Не може бути підставою для відмови у задоволенні позову посилання нотаріуса у письмових запереченнях на те, що позивачем заявлено вимогу про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальної дії з підстави неоднозначного розуміння рішення суду, тоді як нею при відмові наведено іншу передбачену законом підставу, оскільки з рішення нотаріуса від 07 жовтня 2015 року № 356/02-14 вбачається зазначення серед іншого як обґрунтування відмови відсутність в рішенні суду зазначень про право банку отримати дублікат чи зобов*зання нотаріуса видати дублікат.

В силу ст. 88 ЦПК України у зв*язку із задоволенням позовних вимог, понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у сумі 1218 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Визнати незаконною відмову приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 від 07 жовтня 2015 року № 356/02-14 Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» у видачі дублікату договору купівлі- продажу квартири АДРЕСА_4, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 10 квітня 2007 року за реєстром № 674.

Зобов`язати приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 видати Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 10 квітня 2007 року за реєстром № 674.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати, пов*язані із сплатою судового збору, у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 22 квітня 2016 року. Повний текст рішення виготовлений 25 квітня 2016 року.

Суддя: