Справа № 203/3899/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 19.12.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачем припинені декілька місяців тому через аморальну поведінку останнього, окреме проживання та припинення ведення спільного господарства, неможливість примирення, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем.

В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності та задовольнити позов.

Відповідач в наданій заяві також просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позову.

З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №864.

Від шлюбу мають малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей.

З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідач згідно його заяви визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, той факт, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними за цей час не відбулось, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми.

Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити ОСОБА_3.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.3,56,112,113 СК України, ст.ст.10,11,31,58-61,88,158,197,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №864 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки ОСОБА_1 залишити - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак