Справа № 2-1316/175/11 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/5240/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Ніткевича А.В.,

суддів: Ванівського О.М., Мікуш Ю.Р.

секретаря Іванової О.О.

з участю представника стягувача ОСОБА_2, представника боржника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 червня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3 в інтересах якого діє ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа № 2-1316/175/11 від 21.05.2013 року по справі № 2/1316/101/2012 (2-1316/175/11) таким, що не підлягає виконанню, -

встановила:

В травні 2016 року представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 звернувся в суд із заявою про визнання виконавчого листа № 201316/175/11 від 21.05.2013 р., виданого Пустомитівським районним судом Львівської області на виконання рішення від 22.06.2012 року у справі за позовом Публічним акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_7» до ТзОВ «Гланс», ОСОБА_8, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості таким, що не підлягає виконанню.

Оскаржуваною ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 червня 2016 року узадоволенні заяви ОСОБА_5 в інтересах якого діє ОСОБА_6 про визнання виконавчого листа № 2-1316/175/11 від 21.05.2013 року по справі № 2/1316/101/2012 (2-1316/175/11) таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Ухвалу оскаржив представник ОСОБА_5 ОСОБА_6, вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Звертає увагу на те, що ухвалою господарського суду Львівської області від 13.07.2015 року по справі № 5015/77/11 ТзОВ «Гланс» визнано банкрутом у порядку, встановленому ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», проведено ліквідацію і державну реєстрацію припинення юридичної особи, а відтак всі вимоги до товариства вважаються погашеними, тому зобовязання ОСОБА_5, як поручителя та солідарного боржника відповідно до рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.06.2012 року є припиненими.

Покликається на ст.ст. 559, 609 ЦК України за якими порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання та правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постанові від 07 листопада 2012 року у справі № 6-129 цс 12, за якою припинення зобовязань поруки означає такий стан правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин субєктивне право і кореспондуючий йому обовязок перестають існувати, які залишились поза увагою місцевого суду.

Просить ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 червня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити, визнати виконавчий лист №201316/175/11 від 21.05.2013 р. виданий Пустомитівським районним судом Львівської області на виконання рішення від 22.06.2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_7» до ТзОВ «Гланс», ОСОБА_8, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості таким, що не підлягає виконанню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника боржника ОСОБА_4 на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника стягувача ОСОБА_2 на заперечення таких, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить переконання, що підстави для задоволення скарги відсутні виходячи із наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню районний суд виходив з того, що оскільки право на стягнення з поручителя заборгованості (шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи за яким ухвалено судове рішення про стягнення цієї заборгованості з поручителя) було реалізоване кредитором до ліквідації боржника, то ліквідація останнього не свідчить про припинення зобов»язання поручителя.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.06.2012 року Пустомитівський районний суд Львівської області ухвалив рішення про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гланс», ОСОБА_5 і ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_7» заборгованість в розмірі 562810,79 доларів США та 1002218 грн. 32 коп., а також судові витрати в розмірі 173, 83 доларів США і 432 грн. 80 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11 лютого 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено та залишено рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 червня 2012 року без змін.

Судове рішення набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення Пустомитівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист № 201316/175/11 від 21.05.2013 р.

Докази виконання зазначеного рішення суду в матеріалах справи відсутні.

В свою чергу, ухвалою Господарського суду Львівської області від 13 липня 2015 року ліквідовано ТзОВ «Гланс», провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Галанс» припинено, вимоги до товариства визнано такими, що погашені (т. 1 а.с. 220-225)

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 31 липня 2015 року внесено відомості про припинення юридичної особи ТзОВ «Галанс» у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у зв»язку з визнанням банкрутом (т. 1 а.с. 226-229).

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Виконавчими провадженнями поновлюються майнові та особисті немайнові права осіб шляхом застосування процесуальних засобів і способів примусу до осіб, які добровільно не виконали свої обов'язки у сфері матеріальних правовідносин.

Підстави визнання виконання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначені ч. 4 ст. 369 ЦПК України, діляться на матеріально-правові (відсутність у боржника обов'язку) і процесуальні (обставини, що свідчать про помилкову видачу виконавчого листа).

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно із частиною пятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обовязковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобовязання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обовязок поручителя щодо виконання зобовязання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобовязання внаслідок ліквідації юридичної особи боржника за цим зобовязанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи боржника.

Таке розуміння ст. 559 ЦК України відповідає висновкам Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-172цс15 від 25 листопада 2015 року.

У справі, яка переглядається, право на стягнення з поручителя заборгованості (шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи за яким ухвалено судове рішення про стягнення цієї заборгованості з поручителя) було реалізоване кредитором до ліквідації боржника, тому ліквідація останнього не свідчить про припинення зобов»язання поручителя.

Інші доводи апеляційної скарги є субєктивним трактуванням закону, крім цього, судова колегія звертає увагу на те, що законодавець захищає право кредитора у зобовязанні (спорі) на задоволення своїх вимог від будь-яких зловживань боржника, а не можливість останнього у спосіб подання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, уникнути виконання визначеного обовязку.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

У відповідності до п. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає скаргу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст.ст.313,315,317,369 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 червня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: О.М. Ванівський

ОСОБА_9