УХВАЛА

24 травня 2016 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Кузнецовій І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі подання державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Жовтневого відділу ДВС Маріупольського МУЮ Донецької області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 за ухилення від сплати суми заборгованості у розмірі 26073,41 гривень та невиконання рішення суду. В обґрунтування подання державний виконавець зазначив, що в нього на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-4347 від 21.09.2011 року, виданий Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК» ЄВРОКАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 33729,92 гривень.

29.03.2012 року державним виконавцем на підставі ст. 3, 18, 20, 24 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено боржникові для виконання.

11.07.2012 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а саме транспортного засобу: Chana Benni, номерний знак НОМЕР_1.

Згідно з протоколом № 0512589-1 від 21.01.2013 року проведення аукціону по реалізації арештованого рухомого майна було проведено прилюдні торги та здійснено реалізацію майна, яке належить ОСОБА_2, а саме: транспортного засобу Chana Benni, номерний знак НОМЕР_1, та повідомлення про зарахування коштів на депозитний рахунок відділу ДВС від 23.01.2013 року на суму 11885,40 гривень про сплату грошових коштів за придбане майно від ОСОБА_3

23.01.2013 року державним виконавцем було складено ОСОБА_3 проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого рухомого майна, яке належить ОСОБА_2, а саме транспортного засобу Chana Benni, номерний знак НОМЕР_1 та видано покупцю і надіслано стягувачеві,боржникові, торгівельній компанії.

На підставі ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» 29.01.2013 року державним виконавцем було винесено розпорядження про перерахування коштів, що надійшли на депозитний рахунок Жовтневого відділу ДВС у розмірі 11885,40 гривень від реалізації майна від ОСОБА_3

На користь стягувача ТОВ «ФК» Єврокапітал» було розподілено кошти у розмірі:

-10390,45 гривень згідно з виконавчим документом;

-400,00 гривень вартість робіт по незалежній оцінці майна боржника.

На користь ГУЮ у Донецькій області як витрати на проведення виконавчих дій 55,90 гривень.

На користь держави виконавчий збір згідно з постановою про стягнення виконавчого збору від 05.04.2012 року 1039,05 гривень.

На даний час боржником рішення суду не виконується, заборгованість станом на 15.04.2016 року складає 23339,47 гривень, та стягнення виконавчого збору 2333,94 гривень, та витрати на проведення виконавчих дій 400,00 гривень, що разом складає: 26073,41 гривень.

18.01.2016 року державним виконавцем разом з представником стягувача з метою перевірки майнового стану було здійснено вихід на адресу, за якою проживає боржник, а саме: АДРЕСА_1, але двері ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт.

01.04.2016 року державним виконавцем повторно разом з представником стягувача з метою перевірки майнового стану було здійснено вихід на адресу, за якою проживає боржник, а саме: АДРЕСА_1, двері ніхто не відчинив, але зі слів сусідки, вона не бачила ОСОБА_2 вже протягом двох років, про що складено відповідний акт.

Державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого провадження встановлено, що згідно з відповіддю з ПФУ та ДФС боржник не отримує дохід, не має офіційного працевлаштування, не отримує пенсію,та відсутні рахунки в банківських установах, майно на яке можливо звернути стягнення.

У судове засідання державний виконавець не зявився, в заявленому поданні просив справу вирішити за його відсутності.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що зазначене подання слід задовольнити з наступних підстав.

Із матеріалів подання вбачається, що на виконанні в Жовтневому відділі ДВС Маріупольського МУЮ знаходиться виконавче провадження від 29.03.2012 року ВП № 31910601 щодо стягнення з стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК» ЄВРОКАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 33729,92 гривень.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Зокрема пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону встановлено, що таке обмеження може бути застосоване, якщо громадянин України ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

З наведених норм вбачається, що підставою для обмеження боржника у праві виїзду за кордон є вчинення ним дій, які свідчать про ухилення від виконання рішення суду. З обєктивної сторони «ухилення від виконання зобовязань» це такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків.

При розгляді подання державного виконавця судом було встановлено, що боржник ухиляється від виконання ним своїх зобовязань, що підтверджується строком, протягом якого боржник на вжила заходів для погашення боргу та виконання рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя, та сумою існуючої заборгованості. Так, виконавчий лист № 2-4347/2011 від 21.09.2011 року виданий 05.03.2012 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області, виконавче провадження відкрито 29.03.2012 року, боржникові надано строк для добровільного погашення боргу до 05.04.2012 року. Таким чином боржником не було вжито жодних заходів для погашення боргу після ухвалення рішення судом та набрання ним законної сили. Вказані обставини свідчать про свідоме та навмисне ухилення боржником від виконання покладених на неї обовязків за рішенням суду.

У судовому засіданні було підтверджено також безрезультатні заходи, що були вжиті державним виконавцем для примусового виконання вказаного виконавчого документа.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, розміру заборгованості та періоду ухилення боржника від виконання рішення суду, суд вважає законним та доцільним встановити боржникові обмеження щодо права пересування за межі України до моменту виконання обовязків, покладених рішенням суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянку України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобовязань, покладених на неї рішенням суду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Томілін