Справа № 360/1950/15-ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/3748/16 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 4 31.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

31 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Гуля В.В.,

за участю секретаря Воробей В.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 26 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Немішаєвська селищна рада Бородянського району Київської області про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів

УСТАНОВИЛА:

у серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнила, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та відповідачі по справі являються співвласником житлового будинку по АДРЕСА_1

Ухвалою Бородянського районного суду від 22 квітня 2014 року визнано мирову угоду, укладену між співвласниками, умовами якої визначено порядок користування вказаним домоволодінням. Відповідно до умов мирової угоди, частина будинку, яка належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 становить 22/100.

13 лютого 2001 року виконком Немішаївської селищної ради прийняв рішення про зміну часток між співвласниками будинку. Частка ОСОБА_5 стала 42/100 частини домоволодіння, ОСОБА_3 - 58/100. В зв'язку з цим частка ОСОБА_5 на землю становить 294 кв.м., ОСОБА_3 - 406 кв.м. Крім цього, земельна ділянка ОСОБА_3 збільшилась до 781 кв.м. за рахунок закріплення за ним у користування лишків землі розміром 375 кв.м. До даного часу земельна ділянка не була розділена в натурі відповідно до часток співвласників у домоволодінні, а використовувалась спільно.

Відповідно до умов мирової угоди позивач повинна здійснити добудову окремого входу в свою частину будинку, але в зв'язку з відсутністю права власності на належну їй земельну ділянку вона не може виготовити будівельний паспорт на добудову. Тому просила визначити порядок користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування домоволодіння по АДРЕСА_1, виділивши їй у користування 0,0340 га, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 залишити в спільному користуванні 0,0774 га.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 26.04.20116 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивач у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції безпідставно не врахував при ухваленні рішення висновок судової будівельно-технічної експертизи № 3512/3513 від 21.06.2009 року, яка проводилась по цивільній справі № 2-382/08 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл будинковолодіння, відповідно до якої між співвласниками було розділено будинок та господарські споруди та було зазначено варіанти розподілу земельної ділянки. Крім того, суд безпідставно не взяв до уваги кадастровий план відповідно до протоколу № 12 від 06.06.2014 року засідання постійної комісії з питань соціально-економічного розвитку Немішаєвської селищної ради.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою, суд першої інстанції виходив із того, що заявлені позовні вимоги не були доведені позивачем.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Так, судом першої інстанції встановлено, що сторонам по справі належав житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності, що підтверджується копією технічного паспорта (а.с.8-13).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 22.04.2014 року визнано мирову угоду, укладену між співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Мировою угодою сторони вирішили спір щодо поділу житлового будинку та розділили в натурі вказаний житловий будинок. Крім того, сторони вирішили розділити земельну ділянку виділену під будівництво та обслуговування жилого будинку з урахуванням часток в домоволодінні, належних кожному з них. (а.с.17-18).

З копії кадастрового плану (а.с.19) вбачається, що загальний розмір земельної ділянки за вказаною адресою 0,1114 га.

Однак як вбачається з інвентаризаційної справи за вказаною адресою приймалося рішення про надання земельної ділянки ОСОБА_5 у розмірі 0,7 га прямокутної форми (20мх35м), також за вказаним домоволодінням було закріплено 375 кв.м лишків земельної ділянки (18 аркуш інвентаризаційної справи).

Таким чином відповідно до вказаних рішень за зазначеною адресою під обслуговування житлового будинку надавалось 1075 кв.м земельної ділянки.

Враховуючи, що згідно з мировою угодою сторони домовились визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до часток на нерухоме майно, то ОСОБА_2 повинно бути виділено 236,5 кв.м. відповідно до розміру її частки у праві власності на будинок.

Оскільки доказів можливості виділення земельної ділянки у вказаному в позові розмірі суду не було надано, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову в його задоволенні.

При цьому, місцевий суд вірно не взяв до уваги рішення про передачу лишків для будівництва сараю ОСОБА_3 як доказ, оскільки в ньому не зазначена площа земельної ділянки, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

У своєму позові ОСОБА_6 фактично просила визначити їй розмір земельної ділянки для користування, не вказавши порядок розподілу земельної ділянки між співвласниками будинку. Суд першої інстанції також вірно не взяв до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи № 3512/3513 від 21.06.2009 року, яка проводилась по цивільній справі № 2-382/08 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл будинковолодіння, оскільки така експертиза проводилась в рамках іншої цивільної справи, в якій склад сторін також був іншим.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Таким чином рішення суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для скасування рішення суду при апеляційному розгляді не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції по їх оцінці.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 26 квітня 2016 року - з залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: