справа № 642/5899/16-ц
Провадження№2/649/1795/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Бондаренко В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на заставлене майно,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на заставлене майно.

З позовної заяви вбачається, що така не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема:

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 2 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

До позовної заяви додано клопотання представника позивача щодо відстрочення сплати судового збору.

Згідно ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Аналогічні вимоги зазначені й у ст. 8 Закону України «Про судовий збір»,а саме: враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто даними нормами законодавства визначена виключна підстава для звільнення від сплати судового збору - незадовільний майновий стан сторони.

Однак, звертаючись до суду з позовом, позивачем не надано доказів матеріальної неможливості сплати судового збору.

Згідно роз'яснень, що містяться в пункті 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Скрутне матеріальне становище - це умови існування фізичної особи, які проявляються перш за все при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності продуктів харчування, медичних ліків, житла, одягу тощо).

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім'ї, довідки про склад сім'ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом у зазначених вище нормах дій є врахування ним майнового стану сторони.

Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

Враховуючи викладене вище, підстави для задоволення заяви про відстрочення сплати судового збору відсутні, оскільки з поданих позивачем документів не вбачається доказів її обґрунтування.

Також не встановлено, що станом на день звернення до суду позивач перебував у скрутному матеріальному становищі, що дає йому підстави скористатися правом на відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин, з урахуванням викладеного вище, в силу ст. 82 ЦПК України, підстави для задоволення заяви відсутні.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на заставлене майно - залишити без руху.

Запропонувати позивачу, протягом трьох днів з дня отримання ухвали, усунути вказані недоліки позову.

У разі невиконання позивачем у призначений строк вимог закону, зазначених в ухвалі, позовна заява вважатиметься неподаною й буде повернута позивачу.

Ухвала в частині сплати судового збору підлягає оскарженню до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом п'яти днів з дня її винесення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Бондаренко