Справа № 737/998/16-ц Провадження № 22-ц/795/2456/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Іванець С.В. Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на ухвалу судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 15.11.2016 року було визнано неподаною та повернуто публічному акціонерному товариству комерційний банк ПриватБанк позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ПриватБанк просить оскаржувану ухвалу судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 15.11.2016 року скасувати та повернути цивільну справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуваною ухвалою судді суду першої інстанції без достатніх правових підстав вказану позовну заяву було визнано неподаною та повернуто позивачу. Зокрема, ПАТ КБ ПриватБанк вказує про те, що після того, як позовну заяву ухвалою судді суду першої інстанції було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, банком 04.11.2016 року було усунуто недоліки позовної заяви, що підтверджується матеріалами справи. ПАТ КБ ПриватБанк звертає увагу на те, що у супровідному листі ПАТ КБ ПриватБанк було зазначено, що до первісної позовної заяви додано копію договору кредиту від 03.09.2007 року, і вказаний договір кредиту не має номеру, при цьому бланк заяви має серійний номер 02097223. Таким чином, як стверджує ПАТ КБ ПриватБанк, за даних обставин була відсутня необхідність в повторному наданні копії договору кредиту від 03.09.2007 року, оскільки номер договору, який суд мав намір ідентифікувати, - відсутній. За даних обставин ПАТ КБ ПриватБанк стверджує, що суддя суду першої інстанції без достатніх правових підстав постановив оскаржувану ухвалу про визнання неподаною і повернення банку його позовної заяви.

В судове засідання апеляційного суду представник ПАТ КБ ПриватБанк, належним чином повідомленого про час і місце судового розгляду даної справи, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.73), не зявився. Згідно приписів ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.3 ч.1 статті 312 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції, - скасуванню, з передачею питання щодо відкриття провадження у даній справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 статті 312 ЦПК України, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до Куликівського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості (а.с. 31-65).

Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 21.10.2016 року вказана позовна заява була залишена без руху, ПАТ КБ ПриватБанк було запропоновано у триденний строк з дня отримання копії даної ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в її мотивувальній частині. При цьому суддя суду першої інстанції зазначив в ухвалі від 21.10.2016 року, що поданий ПАТ КБ ПриватБанк позов підлягає залишенню без руху, оскільки, як зазначено у вказаній ухвалі, відповідно до положень статті 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, проте позивачем до суду подано позовну заяву, до якої додано копії документів, зокрема, копію договору кредиту, номер якого неможливо ідентифікувати від 03.09.2007року та копію Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості за №б/н від 29.04.2016 року, які неналежним чином відтворені, що унеможливить зясування учасниками провадження їх змісту і, як наслідок, позбавить відповідача можливості належним чином реалізувати свої права на подання заперечень на даний позов(а.с.5).

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 15.11.2016 року, суддя першої інстанції з посиланням на статтю 121 ЦПК України зазначив, що оскільки ПАТ КБ ПриватБанк не було усунуто недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі судді суду першої інстанції від 21.10.2016 року, то позовну заяву ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості необхідно вважати неподаною та повернути позивачу разом з доданими до неї документами (а.с.17-18).

Заслуговують на увагу апеляційного суду доводи апеляційної скарги відносно того, що позовну заяву ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості без достатніх правових підстав було повернуто позивачу, оскільки висновки оскаржуваної ухвали судді суду першої інстанції не узгоджуються з приписами норм процесуального права, які регламентують спірні правовідносини.

Зокрема, відповідно до ч.1 статті 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до розяснень п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Приписами ч.1 статті 121 ЦПК України регламентовано, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З правового аналізу ч.1 статті 120 ЦПК України вбачається, що приписи вказаної статті регламентують необхідність додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Згідно ч.1 статті 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Виходячи з правового аналізу вищезазначених правових норм, необхідно зазначити, що оскільки подання доказів є можливим на наступних стадіях цивільного процесу, то суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати позовну заяву без руху, а в подальшому через неподання доказів визнавати її неподаною та повертати позивачу.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що є обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що позовна заява ПАТ КБ ПриватБанк була необґрунтовано залишена без руху ухвалою судді суду першої інстанції від 21.10.2016 року з причини того, що, як вказано у зазначеній ухвалі, позивачем до суду подано позовну заяву, до якої додано копії документів, зокрема копію договору кредиту, номер якого не можливо ідентифікувати від 03.09.2007 року та копію Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості за №б/н від 29.04.2016 року, які неналежним чином відтворені, що унеможливить зясування учасниками провадження їх змісту і, як наслідок, позбавить відповідача можливості належним чином реалізувати свої права на подання заперечень на даний позов.

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновку оскаржуваної ухвали від 15.11.2016 року відносно того, що позивач не виконав вимоги ухвали судді суду першої інстанції про залишення без руху позовної заяви. Оскільки, як вбачається з матеріалів справи (а.с.13-17), позивачем у визначений строк, на виконання вимог ухвали судді суду першої інстанції від 21.10.2016 року про залишення позовної заяви без руху, на адресу суду першої інстанції було направлено відповідну заяву, в якій позивач зазначав, що до первісної позовної заяви банком додано копію договору кредиту без номера від 03.09.2007 року; тобто, договір кредиту не має номера, але бланк заяви має серійний номер 02097223. Необхідності у повторному наданні копії договору кредиту від 03.09.2007 року банк не вбачав, оскільки номер вказаного договору є фактично відсутнім. Крім того, як вбачається з вказаної заяви ПАТ КБ ПриватБанк, адресованої суду першої інстанції, банком було направлено суду копію Генеральної угоди від 29.04.2016 року, при цьому банк вказав, що вказана копія документа є максимально гарної якості.

Приймаючи до уваги наведене, в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновки оскаржуваної ухвали судді суду першої інстанції від 15.11.2016 року є необґрунтованими, вказані висновки не узгоджуються з фактичними обставинами справи та нормами процесуального права, які регламентують спірні правовідносини.

В доводах апеляційної скарги ПАТ КБ ПриватБанк просить скасувати оскаржувану ухвалу судді суду першої інстанції та повернути справу до суду для продовження розгляду. З врахуванням приписів п.3 ч.1 статті 312 ЦПК України апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ПАТ КБ ПриватБанк задовольнити частково; ухвалу судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 15.11.2016 року скасувати, і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись статтями: 303, 304, 307; п.3 ч.1 статті 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

Ухвалу судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2016 року скасувати, і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: