АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1969/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Щербата Г.Р.
Провадження № 22-ц/789/1480/16 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Кузьма Р. М., Ткач О. І.,

з участю секретаря Бріль В.Л.,

представників сторін та ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Збаразького районного суду від 7 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 до Збаразької міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення та відновлення межі та за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Збаразької міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування рішення про затвердження технічної документації із землеустрою та державної реєстрації речового права на нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Збаразького районного суду від 7 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким їх позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянти зазначили, що суд не звернув уваги на те, що земельна ділянка, якою вони на даний час користуються, становить 0,0703 га, в той час, як згідно землевпорядної документації, така площа повинна бути 0,0794 га та не врахував, що згідно норм ДБН-92, межа від найбільш виступаючої конструкції будівлі повинна бути 1 м, а оскаржуваним рішенням її встановлено на відстані 0,69 м.

В судовому засіданні представник апелянтів апеляційну скаргу підтримав, пояснив, що спір існує фактично щодо межі, яка проходить повз сарай на відстані 70 см. Правовстановлюючих документів на сарай у позивачів немає, однак він збудований ще у 70-х роках минулого століття.

Представник Збаразької міської ради апеляційної скарги не визнав та пояснив, що з метою вивчення ситуації і встановлення межі була створена спеціальна комісія з представників міської ради, держземагенства, БТІ, відділу містобудування та архітектури, яка на підставі усіх наявних документів встановила межу між будинковолодіннями по вул. Тімірязєва №9 та №11. Саме в таких межах земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_1 Про правильність встановлення межі зазначив експерт у своєму висновку судової земельно-технічної експертизи та підтвердив це в суді першої інстанції. Сарай ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 збудовано на місці мусорного ящика. Нумерація будинків змінювалась.

ОСОБА_1 апеляційної скарги не визнала та пояснила, що позивачі побудували сарай самовільно на межі земельної ділянки і вона погодилась відступити їм 0,67 м для його обслуговування, однак вони вимагають 1 м, посилаючись на ДБНП.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши учасників судового процесу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Позивачі звернулись з позовом про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Збаразької міської ради №134 від 7 серпня 2014 року про затвердження акту комісії від 4 серпня 2014 року щодо встановлення межі між будинковолодіннями №9 та №11 по вул. Тімірязєва у м.Збараж, просили встановити межі відповідно до генплану забудови земельної ділянки. Також просили визнати незаконним і скасувати рішення Збаразької міської ради №961 від 29 січня 2015 року про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки 0,10 га для обслуговування будинку та 0,0817 га для ведення особистого селянського господарства, скасувати державну реєстрацію права на них, посилаючись на те, що ОСОБА_1 з ними, як з користувачами суміжної земельної ділянки, межі не погоджувала і така межа встановлена без врахування будівельних норм щодо надання можливості обслуговування будівель.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із його безпідставності.

Колегія погоджується з таким висновком суду.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Прибудинкова територія даного двоквартирного будинку межує із земельною ділянкою, якою користується ОСОБА_1 площею 0,1817 га.

4 серпня 2014 року земельною комісією в присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - представника ОСОБА_4 проведені обміри земельних ділянок по вул. Тімірязєва,9 та Тімірязєва, 11 і відповідно встановлені межі між будинковолодіннями №9 та №11 по вул. Тімірязєва м. Збараж, про що складено акт.

Згідно вказаного акту межа між земельними ділянками проходить на віддалі від житлового будинку №9 до межі на створі з будинком на початку 1,15 м, а в кінці будинку 2 м, від господарської будівлі 0,67 м. Межа закріплена межовими знаками (а.с. 6).

Даний акт затверджений рішенням виконавчого комітету Збаразької міської ради № 134 від 07 серпня 2014 року.

Рішенням Збаразької міської ради № 877 від 22 жовтня 2014 року, надано ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства по вул.Тімірязєва, 11.

Рішенням Збаразької міської ради № 961 від 29 січня 2015 року затверджено розроблену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0.1817 га та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0777 площею 0.1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд і земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0778 площею 0.0817 га для ведення особистого селянського господарства.

Із затвердженої технічної документації, яка включає кадастровий план, вбачається, що ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку площею 0,1817 га і межа, яка відділяє її земельну ділянку від прибудинкової території двоквартирного житлового будинку по вул.Тімірязєва №9, проходить на відстані 1,15 м вверху з будинком та 2 м внизу від будинку та не по стіні господарської будівлі на яку у позивачів відсутні правовстановлюючі документи, а зміщена в сторону земельної ділянки ОСОБА_1 (а.с. 113).

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку згідно встановленої межі, яка розділяє цих два будинковолодіння, з врахуванням генплану забудови будинковолодіння №9.

Згідно висновку експерта судової земельно-технічної експертизи №696/15-22 від 13.05.2016 року станом на день дослідження частина фактичного землекористування земельної ділянки будинковолодіння №9 по вул.Тімірязєва м.Збараж по конфігурації, розмірам та площі генплану забудови будинковолодіння №9 не відповідає генплану забудови за рахунок зміщення земельної ділянки домоволодіння №7 в сторону домоволодіння №9 по вул.Тімірязєва.

По лінії розподілу між домоволодіннями №9 та №11 частина земельної ділянки домоволодіння №9 зміщена в сторону земельної ділянки ОСОБА_1 домоволодіння №11 в частині знаходження сараю на 0,70 м, як і частина земельної ділянки ОСОБА_1 зміщена в сторону будинковолодіння №9 по вул.Тімірязєва в частині розміщення будинку на 0,69 м.

Експерт констатував, що згідно генплану забудови домоволодіння №9, межа домоволодіння №11 внизу повинна проходити по стіні господарської будівлі (сараю) домоволодіння №9, правовстановлюючі документи на яку відсутні.

Встановивши, що межа розподілу земельних ділянок №9 і №11 по вул.Тімірязєва згідно акту встановлення меж від 4 серпня 2014 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Збаразької міської ради № 134 від 07 серпня 2014 року, проходить у відповідності до генерального плану забудови домоволодіння №9 в частині знаходження будинку, а в частині знаходження сараю зміщена в сторону земельної ділянки ОСОБА_1 на 0,70 м, а також, що саме в таких межах згідно кадастрового плану рішенням Збаразької міської ради №961 від 29 січня 2015 року передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1817 га, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що оскаржувані рішення не порушують прав позивачів.

Посилання апелянтів на те, що згідно п.3.25 ДБН 360-92 Містобудування. Планування забудови міських і сільських поселень для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту, відстань до межі сусідньої земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни, повинна бути не менше 1 м і тому межа розподілу земельної ділянки біля сараю повинна проходити на такій відстані, не заслуговують уваги суду, оскільки зведення позивачами сараю, на межі з земельною ділянкою ОСОБА_1 не дає підстав для зміщення межі в її сторону

Та обставина, що у позивачів знаходиться земельна ділянка площею 0,0703 га, а повинна бути 0,0794 га не свідчить, що зменшення її відбулось за рахунок земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_1 У висновку експерта судової земельно-технічної експертизи №696/15-22 від 13.05.2016 року зазначено, що має місце зміщення земельної ділянки домоволодіння №7 в сторону домоволодіння №9, що призвело до звуження земельної ділянки позивачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно ст 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачі не довели суду незаконності оскаржуваних ними рішень та порушення їх прав, а тому місцевий суд підставно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, рішення суду є законним ті обґрунтованим і підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Збаразького районного суду від 7 листопада 2016 рок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6