Справа № 1-212/99
Провадження № 6/165/134/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ушаков М.М.,

з участю секретаря Лубаєвській Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нововолинську подання головного державного виконавця Нововолинського міського ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

встановив:

01 вересня 2016 року головний державний виконавець Нововолинського міського ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

21 вересня 2016 року на підставі повторного автоматизованого розподілу судових справ дане подання, передано судді Ушакову М.М. для розгляду.

Свої вимоги головний державний виконавець Нововолинського міського ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у Нововолинському МВ ДВС ГТУЮ знаходиться виконавче провадження №50046647 по виконанню виконавчого листа №1-212/99 від 03.12.1999 року, що видав Нововолинський міський суд Волинської області про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість в сумі 50670,34 грн.

В добровільному порядку до 08.06.2015 року кошти за вимогами виконавчого листа боржник своєчасно та в повному обсязі не сплатив, ухилився від покладених на нього зобов'язань. Вважає, що невжиття відповідних заходів у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може утруднити або зробити неможливим виконання виконавчого листа.

В судове засідання головний державний виконавець Нововолинського міського ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 не зявився, подав до суду письмову заяву, просить розглядати подання без його участі, подання підтримує в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно зі статтею 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначає Закон України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року. Положеннями ст. 6 зазначеного Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 18 ч. 3 вказаної статті Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у Нововолинському МВ ДВС ГТУЮ знаходиться виконавче провадження №50046647 по виконанню виконавчого листа №1-212/99 від 03.12.1999 року, що видав Нововолинський міський суд Волинської області про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість в сумі 50670,34 грн.

В добровільному порядку в термін до 08 червня 2016 року кошти за вимогами виконавчого листа боржник не сплатив.

Згідно матеріалів справи загальний борг ОСОБА_2 по виконавчому листі №1-212/99 від 03.12.1999 року, що видав Нововолинський міський суд Волинської області становить 50670,34 грн. Станом на 29 серпня 2016 року заборгованість залишається непогашеною.

В судовому засіданні встановлено, що в поданні державним виконавцем не наведено жодних документально підтверджених обставин, які об'єктивно свідчили б про цілеспрямоване ухилення ОСОБА_2 від виконання покладених на нього судовим рішенням грошових зобов'язань при наявності у нього такої можливості та про намір останнього вибути за межі України саме з цією метою, не встановлено даних обставин і під час судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ухилення боржника від виконання рішення є обов'язковою ознакою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та у зв'язку із відсутністю таких даних в матеріалах подання, тому суд прийшов до висновку, що підстав для обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон немає.

Керуючись ст.ст.60, 217, 377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України", суд, -

ухвалив:

У задоволенні подання головного державного виконавця Нововолинського міського ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.М. Ушаков