Провадження №6-421/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Кучерини Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подпоріна Р.О. про обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_4 без вилучення паспортного документу,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець звернувся до суду із поданням, в якому просить тимчасово обмежити право виїзду за межі України керівника боржника ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Метрополія» - ОСОБА_4 на підставі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження № 49505245 щодо стягнення на підставі наказу Господарського суду м. Києва від 07.08.2015 № 910/6038/15-г з ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «МЕТРОПОЛІЯ» на користь ТОВ «ЧОРНОМОРЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» основної заборгованості в сумі 3 950 000, 00 грн., штрафу в сумі 395 000, 00 грн., 3 % річних в сумі 53 243, 84 грн., інфляційних втрат в сумі 418 414, 46 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 73 080, 00 грн.

Боржник обізнаний про наявність виконавчого провадження, проте на сьогоднішній день сума заборгованості в повному обсязі не погашена і боржником не вчиняється жодних дій для її погашення. Боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, а тому державний виконавець вважає, що наявні підстави для обмеження його керівника у праві виїзду за межі України, визначені ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Держаний виконавець в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.

Боржник та стягувач в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження» визначено загальні умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 11 вказаного Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Таким чином відповідно вказаних норм закону, що ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням слід розуміти як будь-які навмисні, свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Так, зокрема, відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Згідно положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Відповідно задоволення подання державного виконавця про обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення останнього від виконання зобов'язання.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження № 49505245 щодо стягнення на підставі наказу Господарського суду м. Києва від 07.08.2015 № 910/6038/15-г з ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «МЕТРОПОЛІЯ» на користь ТОВ «ЧОРНОМОРЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» основної заборгованості в сумі 3 950 000, 00 грн., штрафу в сумі 395 000, 00 грн., 3 % річних в сумі 53 243, 84 грн., інфляційних втрат в сумі 418 414, 46 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 73 080, 00 грн.

Під час здійснення виконавчих дій, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та встановлено боржнику 7-ми денний термін з моменту винесення постанови для самостійного виконання рішення суду, проте боржником рішення суду у зазначений строк добровільно не виконано.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження, 27.01.2016 на адресу керівника боржника - юридичної особи ОСОБА_4 направлено вимогу державного виконавця про надання пояснень щодо невиконання рішення суду та з'явлення на прийом к державному виконавцю (вих. № 244/8 від 27.01.2016), отриману боржником 30.01.2016, що підтверджується списком рекомендованих поштових відправлень від 28.01.2016 та інформацією з сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку, яку боржником не виконано. 17.05.2016 на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця про надання інформації (вих. № 244/8 від 17.05.2016), отриману боржником 23.05.2016, що підтверджується зворотним повідомленням, яку боржником не виконано. 27.07.2016 керівнику боржника - ОСОБА_4 вручено виклик державного виконавця про з'явлення на прийом к державному виконавцю, який боржником не виконано.

Окрім того, згідно матеріалів подання встановлено, що керівник боржника - юридичної особи ОСОБА_4 неодноразово перетинав державний кордон України.

При цьому, державним виконавцем, зі свого боку, вживаються, передбачені чинним законодавством заходи примусового виконання рішення, однак, у зв'язку з умисним невиконанням боржником своїх обов'язків, які він має змогу виконати, та зобов'язань, покладених на нього рішенням, останнє досі залишається невиконаним.

Таким чином, з огляду на обставини зазначені вище, факт ухилення боржника від виконання рішення суду об'єктивно підтверджується наданими суду та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем були надані докази того, що незважаючи на вжиті ними заходи для примусового виконання рішення суду, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Господарського суду м. Києва від 20.07.2015 по справі №910/6038/15-г.

На підставі викладеного, керуючись статтями 293, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Метрополія» зобов'язань за рішенням Господарського суду м. Києва від 20.07.2015 по справі №910/6038/15-г.

Виконання заходів щодо обмеження права виїзду за межі України без вилучення паспортного документу покласти на Адміністрацію державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: