У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 2 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 24 грудня 2014 року о 17 годині 50 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки Volswagen Polo, номерний знак НОМЕР_1, по вул. Грушевського у м. Коростені Житомирської області, здійснив наїзд на неї, яка перетинала дорогу по пішохідному переходу, у результаті чого їй завдано тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УНІКА»», (далі - ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА»»). У зв'язку з незаконними діями ОСОБА_2 їй завдана моральна та майнова шкода.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА»» майнову шкоду у зв'язку з лікуванням у розмірі 2 500 грн, моральну шкоду у розмірі 2 500 грн, а з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 9 500 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_3 2 225 грн 65 коп. майнової шкоди та 2 500 грн моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2 500 грн моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 2 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині вирішення вимог про стягнення моральної шкоди та судового збору з ОСОБА_2 Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 111 грн 25 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 4 888 грн 75 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувані судові рішення в частині стягнення з нього моральної шкоди скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» судові рішення не оскаржило.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Задовольняючи частково позов та стягуючи моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з ОСОБА_2 (апеляційний суд збільшив суму стягнення з нього моральної шкоди, зменшивши цей розмір з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка»), суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ст. 23, ч.1 ст. 1167 ЦК України, дійшли до правильного висновку про те, що у зв'язку з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_2, ОСОБА_3 завдано моральну шкоду, розмір якої визначено із врахуванням обставин у справі, характеру, тривалості та обсягу заподіяних позивачці моральних страждань, істотності вимушених змін у її житті, ступені вини відповідача, а також вимог розумності і справедливості.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 про те, що він не повинен відшкодовувати завдану ним моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки він застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому саме страхова компанія повинна виплачувати відповідне відшкодування є безпідставними, оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-2808 цс 15 від 20 січня 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія«УНІКА»», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 2 серпня 2016 року в відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник