Справа № 513/29/15-ц
Провадження № 2/513/22/16
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Коржан О.В., за участю представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра" до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів вказуючи, що 13 грудня 2007 року надав відповідачу ОСОБА_3 кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 42802,16 доларів США. Відповідач зобов'язався повертати отриманий кредит та сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом відповідно до умов укладеного кредитного договору.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, відповідач передав в іпотеку нерухоме майно (предмет іпотеки) земельну ділянку, розташовану за адресою: село Малодолинське, вулиця Леніна 91, Іллічивська міська рада, Одеська область.

Також, наданий ОСОБА_3 кредит було забезпечно порукою відповідача ОСОБА_1, яка у разі невиконання позичальником зобов'язань за договором відповідає перед банком як солідарний боржник.

Позивач зазначив, що ОСОБА_3 не виконує зобов'язання за договором, не повертає кредит, не сплачує відсотки та має заборгованість у розмірі 77796,06 доларів США, що за курсом НБУ складає 997516,64 гривень. У зв'язку з невиконанням боржником зобов'язання, позивач просив стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_1, як солідарних боржників заборгованість за кредитним договором у розмірі 997516,64 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 3654 гривні.

Представник позивача, який діє в справі на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позову в частині стягнення боргу за кредитнимм договором з відповідачів, як солідарних боржників. Просила стягнути борг за договором з відповідача ОСОБА_3 та відмовити у стягненні боргу з поручителя ОСОБА_1, у зв'язку з припиненням поруки.

Заслухавши доводи представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк ... (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобовязаний сплатити кредитору неустойку.

Ст. 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно копії кредитного договору №05/12/2007/840-К/1216 від 13 грудня 2007 року відкрите акціонерне товариство комерційний банк "Надра" та ОСОБА_3 уклали кредитний договір, за яким позичальнику надано кредитні кошти у розмірі 42802 (сорок дві тисячі вісімсот два) долара 16 центів США (а.с. 14-18).

Відповідно до копії договору поруки № 05/12/2007//840/-П/1216 від 13 грудня 2007 року, відкрите акціонерне товариство комерційний банк "Надра" та ОСОБА_1 уклали договір поруки, за яким поручитель поручився перед кредитором за належне виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором №05/12/2007/840-К/1216 від 13 грудня 2007 року (а.с.19-20).

З особового рахунку відповідача ОСОБА_3 вбачається, що відповідач не виконує прийняті на себе зобовязання за кредитним договором, станом на 05 вересня 2014 року має заборгованість за кредитом у розмірі 77796,06 доларів США, що за курсом НБУ становить еквівалент 997516, 64 гривень, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 38956,12 доларів США, що дорівнює еквіваленту 499503,16 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом 27039,47 доларів США, що дорівнює еквіваленту 346705, 49 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту - 7520,25 доларів США, що дорівнює еквіваленту 96426,15 гривень; штраф за порушення виконання умов договору - 4280,22 доларів США, що дорівнює еквіваленту 54881, 84 гривень (а.с.13).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 порушив умови кредитного договору, ухиляється від повернення банку кредитних коштів та сплати процентів.

14 листопада 2014 року позивачем адресовано позичальнику ОСОБА_3 та поручителю ОСОБА_1 досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором №05/12/2007/840-К/1216 від 13 грудня 2007 року (а.с. 25-27).

Відповідно до ч.1 ст. 553, ст. 559 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порука припиняється, зокрема, після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позов до поручителя протягом одного року від дня укладення поруки.

Відповідно до пункту 1.3 Договору поруки № 05/12/2007//840/-П/1216 поручитель ОСОБА_1 відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник, позичальник і поручитель є солідарними боржниками.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин роз'яснено, в ідповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

З договору поруки №05/12/2007//840/-П/1216 вбачається, що у договорі не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 5.3) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України.

У такому випадку слід застосувати норми частини четвертої статті 559 ЦК України, яка встановлює, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року (справа № 6-2056цс15).

З особового рахунку відповідача ОСОБА_3 вбачається, що відповідач здійснив останній платіж за укладеним кредитним договором 01 березня 2009 року (а.с.13).

Вимога до відповідача ОСОБА_1 про виконання взятого нею зобов'язання мала бути пред'явлена позивачем в межах строку дії поруки (6 місяців).

Позивач звернувся до суду з даним позовом 06 січня 2015 року, тобто після того як правовідносини поруки між ним та відповідачем ОСОБА_1 припинились.

За таких обставин, суд вважає необгрунтованим позов в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя, у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення вимог за рахунок поручителя.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 порушив зобов'язання за кредитним договором, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 997516,64 гривень.

У задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 як солідарного боржника слід відмовити, у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення вимог за рахунок поручителя.

На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України, ОСОБА_3 повинен сплатити ПАТ КБ "Надра" судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 3654 гривні.

Керуючись, ст.ст. 509, 526, 543, 559, 651, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра, к/р 0001, МФО 380764, заборгованість за кредитним договором №05/12/2007/840-К/1216 від 13 грудня 2007 року у розмірі 997 516 (дев'ятсот дев'яносто сім тисяч п'ятсот шістнадцять) гривень 64 копійки, судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні.

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра" до поручителя ОСОБА_1, в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити, у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення вимог за рахунок поручителя.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення, через Саратський районний суд Одеської області, а для осіб які не були присутніми під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Т. Я. Кожокар