Справа № 182/1274/16-ц
Провадження № 2/0182/1971/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.09.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Шестакової З.С.

при секретарі Пометій Є.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Чкалівської сільської ради Нікопольського району про встановлення факту на визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, суд -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади Чкалівської сільської ради Нікопольського району про встановлення факту на визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що з липня 1987 року вона проживала разом з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу.

З 1984 року вона була не працездатною у зв"язку з виходом на пенсію, а ОСОБА_2 мав особисте селянське господарство, а тому мав можливість утримувати її на протязі одинадцяти років.

26 липня 1998 року ОСОБА_2Г помер.

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,20 умовних кадастрових одиниць в межах згідно з планом, розташованої на території КСП "Україна" Чкалівської сільської ради Нікопольського району.

На випадок своєї смерті спадковим майном він не розпорядилась. Інших спадкоємців не має.

У встановлений законом строк позивач звернулась до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого 26 липня 1998 року.

Однак, листом № 1499/01-16 від 20 травня 2015 року нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв"язку з тим, що не доведений родинний зв"язок зі спадкодавцем.

Враховуючи вищевикладене позивач просила суд встановити факт перебування її на утриманні ОСОБА_2 з липня 1987 року та до моменту його смерті, тобто до 26 липня 1998 року, а також визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,20 умовних кадастрових одиниць в межах згідно з планом, розташованої на території Чкалівської сільської ради Нікопольського району в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 26 липня 1998 року.

В судове засідання позивач не зявилась, від неї до суду надійшла заява, в якій вона просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.30).

Чкалівська сільська рада Нікопольського району з позовом ознайомлена, про день та час слухання справи належним чином повідомлялася, в судове засідання не зявилася та надала письмову заяву, в якій просили суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 визнають, не заперечують проти їх задоволення, та (а.с.33).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 26 липня 1998 року помер ОСОБА_2, про що 28 липня 1998 року зроблено запис №30 (а.с.6).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,20 умовних кадастрових одиниць в межах згідно з планом, розташованої на території Чкалівської сільської ради Нікопольського району (а.с.10).

Як вбачається з довідок №848, 861, виданих Чкалівською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області від 20 листопада 2014 року ОСОБА_2 з 1987 року та по день смерті, тобто до 26 липня 1998 року проживав разом з ОСОБА_1 за адресою с. Чкалове Нікопольського району Дніпропетровської області, вели сумісне господарство, а також утримував цивільну дружину ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно з довідкою №4508/10/09, виданої Нікопольським об"єднаним Управлінням пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні і отримує пенсію за віком з 23 серпня 1984 року (а.с.20-21).

ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулась до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого 26 липня 1998 року.

Однак, листом № 1499/01-16 від 20 травня 2015 року нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв"язку з тим, що не доведений родинний зв"язок зі спадкодавцем (а.с.12).

Як вбачається з інформаційної довідки №43497537 від 06 квітня 2016 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася (а.с.24-29).

Відповідно до ст.256 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення власних або майнових прав фізичної особи, якщо законом не передбачено інший порядок їх встановлення.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що ОСОБА_1 дійсно перебувала на утриманні ОСОБА_2, померлого 26 липня 1998 року, так як факт їхнього спільного проживання та перебування позивачки як непрацездатної особи з 1984 року на утриманні ОСОБА_2 підтверджується довідками, а тому у суду даний факт не викликає сумніву (а.с.8).

Відповідно до ст. 531 ЦК України (в редакції 1963 року) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

У відповідності до ч. 2 ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та враховуючи те, що позивачкою надані достатні докази, що свідчать про те, що вона вступила в управління та володінням майном після смерті ОСОБА_2, крім того суд враховує і той факт, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні померлого ОСОБА_2, не менше одного року до дня його смерті, а тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60,61, 209,212-215,218,256 ЦПК України ст. ст. 529,531,549 ЦК УРСР,ст.346 ЦК України,

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади Чкалівської сільської ради Нікопольського району про встановлення факту на визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні ОСОБА_2 з липня 1987 року до моменту його смерті, тобто до 26 липня 1998 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,20 умовних кадастрових одиниць в межах згідно з планом, розташованої на території Чкалівської сільської ради Нікопольського районуДніпропетровської області з визначеним цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 26 липня 1998 року в с. Чкалове Нікопольського району Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3