Провадження № 2/344/938/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

17 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи тим, що 24 листопада 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким останній позичив грошові кошти в розмірі 30 000 гривень та зобов`язався їх повернути до 30 березня 2014 року, що підтверджується доданою до заяви розпискою позичальника. Однак у встановлений в розписці строк грошові кошти позивачу повернуті не були.

Позивач в судове засідання не зявився, в письмовій заяві його представник вимоги позову підтримав повністю з мотивів викладених в позовній заяві. Просив розгляд справи проводити без сторони позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись за закінченням терміну зберігання, причини неявки суд не повідомив.

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов договору позики, внаслідок чого позикодавець позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором позики з позичальника.

Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

24 листопада 2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики, що підтверджується борговою розпискою від 24 листопада 2013 року, за якою відповідач отримав від позивача 30 000 гривень. Відповідно до розписки відповідач зобовязався до 30 березня 2014 року повернути позику, проте, свої зобовязання вчасно не виконав, грошові кошти не повернув (а.с.13).

За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку договору позики від 14 листопада 2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України

Статтею 625 Цивільного Кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В даному випадку, враховуючи що розмір процентів за користування позикою не встановлений договором (розпискою), позивач просить про стягнення в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми в розмірі 588 грн. 71 коп. та 4 770 грн. інфляційних втрат.

Загальний розмір заборгованості за договором позики складає 35 358 грн. 71 коп.

Будь-яких доказів, які б спростовували наведену позивачем суму заборгованості за вказаним договором позики відповідачем суду не представлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача в його користь на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527 ч. 1, 625, 1048, 1049 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч. 1 ЦПК України, керуючись ст. ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 міської ради, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, основний борг за договором позики від 24 листопада 2013 року в сумі 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень), 3 % річних - в сумі 588 грн. 71 коп. (пятсот вісімдесят вісім гривень 71 копійку, інфляційні втрати в сумі 4 770 грн. (чотири тисячі сімсот сімдесят гривень) та 353 грн. 59 коп. витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Бабій