№ 225/5979/16-ц
№ 2/225/1993/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2016 року місто Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Нємиш Н.В.,

за участю секретаря Андрієвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором кредиту № IKAPNAIG.698.005 від 17.04.2013 року у сумі 195 029,75 гривень.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 17.04.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № IKAPNAIG.698.005, відповідно до якого банк зобов'язався надати останньому кредит у розмірі 169 740,00 гривень строком до 16.04.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,50% річних зі сплатою щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,20% від суми кредиту по договору щомісячно в період сплати.

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № PX029031.699.005, за умовами якого поручитель зобовязалася відповідати своїми грошовими коштами та всім своїм майном та у випадку невиконання зобовязань по Кредитному договору, відповідати перед позивачем як солідарний боржник.

Станом на 19.10.2016 року відповідачі не виконали умови погашення кредиту, через що утворилася заборгованість в розмірі 195 029,75 гривень, яка складається із: поточної заборгованості по тілу кредиту у розмірі 62 999,65 гривень, простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 73 447, 58 гривень, поточної заборгованості за процентами у сумі 502,09 гривень, простроченої заборгованості за процентами у сумі 48 914, 47 гривень, простроченої заборгованості по комісії у сумі 9 165, 96 гривень, яку позивач просить стягнути у солідарному порядку з відповідачів.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність суду не надали.

Суд вважає, що причини неявки відповідачів, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не є поважними, в звязку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.04.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № IKAPNAIG.698.005, відповідно до якого банк зобов'язався надати останньому кредит у розмірі 169 740,00 гривень строком до 16.04.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,50% річних зі сплатою щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,20% від суми кредиту по договору щомісячно в період сплати.

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № PX029031.699.005, за умовами якого поручитель зобовязалася відповідати своїми грошовими коштами та всім своїм майном та у випадку невиконання зобовязань по Кредитному договору, відповідати перед позивачем як солідарний боржник.

Станом на 19.10.2016 року відповідачі не виконали умови погашення кредиту, через що утворилася заборгованість в розмірі 195 029,75 гривень, яка складається із:

- поточної заборгованості по тілу кредиту у розмірі 62 999,65 гривень,

- простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 73 447, 58 гривень,

- поточної заборгованості за процентами у сумі 502,09 гривень,

- простроченої заборгованості за процентами у сумі 48 914, 47 гривень,

- простроченої заборгованості по комісії у сумі 9 165, 96 гривень.

У відповідності до ст.526, ст.614, ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.553, ч.1 ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Таким чином, обґрунтованими є доводи позивача про суттєве порушення відповідачами умов кредитного договору, а також зобов'язань, які виникли із укладенням договорів поруки.

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з цим, згідно ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» в переліку міст, де проводиться антитерористична операція, зазначене місто Донецьк.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що нарахування банком суми комісії у розмірі 9 165,96 гривень є неправомірним.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що позивач при поданні позову не здійснював оплату судового збору, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2787,96 грн.

На підставі ст.ст.525, 526, 530, 589, 590, 610-612, 651, 1048-1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 213, 215, 224 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІПН 7 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором № IKAPNAIG.698.005 від 17.04.2013 року в розмірі 185 863 (сто вісімдесят пять тисяч вісімсот шістдесят три) грн.79 коп., яка складається з поточної заборгованості по тілу кредиту в розмірі 62 999, 65 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 73 447,58 грн., поточної заборгованості по процентам в розмірі 502, 09 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 48 914, 47 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 393 (одна тисяча триста девяносто три) грн. 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН 7 на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 393 (одна тисяча триста девяносто три) грн. 98 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмової заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: