Провадження №: 2/752/1594/16
12.05.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Лебедєва В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
25.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 05.08.2014 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, на виконання якого він передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 500 000, 00 грн., що підтверджено розпискою. Строк повернення позики було визначено до 05.08.2015 року. Однак свої зобов'язання щодо повернення боргу ОСОБА_2 05.08.2015 року не виконала. У зв'язку з пропущенням строку виконання зобов'язання, просив стягнути з ОСОБА_2 у примусовому порядку неповернену позику у розмірі 500 000, 00 грн. та судові витрати при зверненні в суд з позовом.
У судове засідання позивач не з»явився, позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 про час, день та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином шляхом публікації оголошення про виклик у пресі.
З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений до ОСОБА_2 позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05.08.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, що підтверджується розпискою (а.с. 3).
Відповідно до вимог статей 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Звертаючись в суд з позовом, позивач зазначив, що у визначені договорами позик строки, відповідач не виконав свої зобов'язання щодо повернення позики.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Як встановлено судом, між сторонами було укладено договір позики. Відповідно до змісту розписки, яка підтверджує укладення договору позики, предметом договору були грошові кошти в національній валюті України - гривня.
Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує про невиконання відповідачем умов договору позики, укладеного 05.08.2014 року.
Наразі, зазначені позивачем вимоги про повернення грошових коштів, отриманих за договором позики, є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 213, 224 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 500 000, 00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 000, 00 грн , що разом складає належну до стягнення суму в розмірі -505 000 (п»ятсотп»ять тисяч) грн.00 коп.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Плахотнюк К.Г.