_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9828/13-ц
Провадження № 2-п/520/171/16
УХВАЛА

про відмову у скасуванні заочного рішення

28.09.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2013 року по цивільній справі № 520/9828/13-ц за позовом прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті особи Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, управління Державного агентства земельних ресурсів у м.Одесі про визнання договору дарування недійсним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2016 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд переглянути та скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2013 року по цивільній справі за позовом прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті особи Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, управління Державного агентства земельних ресурсів у м.Одесі про визнання договору дарування недійсним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, та призначити цивільну справу до розгляду в загальному порядку.

Свої вимоги мотивує тим, що він належним чином не був повідомлений про дату та час розгляду справи, а також зазначає, що він був фактично позбавлений можливості надати суду докази, які мають істотне значення для вирішення цивільного позову по суті, які підтверджують його добросовісність.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з відповідною заявою

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.

У судове засідання зявився заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Представник прокуратури ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Інші сторони по справі, у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/9828/13-ц за позовом прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті особи Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, управління Державного агентства земельних ресурсів у м.Одесі про визнання договору дарування недійсним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2013 року позов прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради - було задоволено. Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки від 09 грудня 2009 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №2669. Витребувано у ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0699 га, розташовану за адресою: м.Одеса, вул. Дм. Донського, 59 кадастровий номер :23:027:0027, на користь територіальної громади міста Одеси. Визначено порядок виконання судового рішення, вказавши що воно є підставою для скасування Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0699 га, розташовану за адресою: м.Одеса, вул. Дм. Донського 59 кадастровий номер :23:027:0027 та для внесення Управлінням Державного агентства земельних ресурсів у м. Одесі Одеської області відповідних змін у Поземельну книгу.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки адресно-довідкового бюро (а.с. 38), відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, знятий з обліку 12.02.2013 року як втративший право користування житловим приміщенням по закінченню дії строку договору оренду.

За вказаною адресою і направлялась судова кореспонденція, яку відповідач отримував, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Факт того, що відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про наявність даного позову та повідомлений про розгляд справи належним чином свідчить й клопотання про відкладення розгляду справи його представника ОСОБА_6, діючої на підставі довіреності від 27 серпня 2013 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий № 2460.

Слід зазначити, що вказана довіреність є чинною, скасована не була, оскільки інше у судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки у судове засідання вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, нехтуючи своїми правами та обовязками, передбаченими ст. 27 ЦПК України, не з`явився до суду, що дало суду можливість ухвалити заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З вказаного можливо зробити висновок, що поважність причин неявки ОСОБА_1 в судові засідання не доведена, так як і не були надані докази, які мали б істотне значення для вирішення справи.

Вирішуючи вказане питання, суд зазначає, що на теперішній час скасоване рішення суду, яке стало підставою для незаконного відчуження спірної земельної ділянки у територіальної громади міста Одеси та видачі державного акта на право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_2, а також скасовано державний акт на право власності серії ЯД №776050.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування

Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що всі матеріали по справі були ретельно досліджені і в судовому засіданні та стосовно них в рішенні суду чітко відображена правова позиція з урахуванням норм матеріального права та наявних у справі документів.

Таким чином, підстав для скасування заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 17.10.2013 року по цивільній справі за позовом прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті особи Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, управління Державного агентства земельних ресурсів у м. Одесі про визнання договору дарування недійсним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння суд не вбачає, а від так у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити через необґрунтованість та безпідставність.

Також слід зазначити, що посилання на практику Європейського суду з прав людини повинне стосуватися фактичних обставин справи, а не обмежуватися переліком його рішень із цитуванням окремих фрагментів.

Оцінюючи можливість захисту права особи за ст.1 Першого протоколу, ЄСПЛ загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулось у звязку з обгрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами, в яких особи позбавлені права власності на майно, котре набуте злочинним шляхом або щодо котрого припускається, що воно було придбане незаконно (рішення ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22.02.94, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 5.07.2001, «Аркурі та інші проти Італії» від 5.07.2001, «Ріела та інші проти Італії» від 4.09.2001, «ОСОБА_5 проти Російської Федерації» від 6.11.2008).

Отже, ст.1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність. В оцінці дотримання справедливого балансу в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Згідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 208,209,210,231,232,294 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2013 року по цивільній справі № 520/9828/13-ц за позовом прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті особи Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, управління Державного агентства земельних ресурсів у м. Одесі про визнання договору дарування недійсним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння залишити без задоволення.

Роз`яснити заявникові, що у разі непогодження з висновком суду, він має можливість оскаржити рішення до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає.

Суддя Куриленко О. М.