РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/3893/16-ц

Провадження № 2/643/3371/16

21.12.2016 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді - Сиротникова Р.Є.

При секретарі Новаковій Т.С.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення порядку участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, 04.04.2016 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення порядку участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.08.2008 року між ним та відповідачем укладено шлюб, від якого вони мають малолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Московського районного суду м. Харкові від 26.03.2015 року,

Фактично однією родиною сторони не проживають з лютого 2014 року. З цього часу малолітня дочка сторін - ОСОБА_3 проживає разом із матір'ю. Позивач вказує, що він активно приймав участь у вихованні дочки, завжди цікавився життям дитини, піклувався про її фізичний та духовний розвиток. Нерідко дитина залишалась із ним на цілий день, вони разом проводили дозвілля, відвідували ляльковий театр, тощо. Для дитини позивач купував усе необхідне, надавав кошти на її утримання, достатні для її нормального розвитку та задоволення потреб, купляв іграшки. У позивача з дочкою тісний емоційний зв'язок, він дуже до неї прив'язаний, дитина тягнеться до батька. Не зважаючи на окреме проживання, позивач робить все необхідне для того щоб дитина завжди відчувала присутність та підтримку батька, батьківську любов.

З кінця листопада 2015 року у позивача із відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дочки, ї відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача щодо нормального спілкування позивача з дочкою.

Більш того, як зазначив позивач в своєму позові, відповідача категорично відмовляється отримувати будь-які кошти від нього на утримання дитини. Позивач вказує, що має стабільний прибуток, тому має можливість і бажання забезпечувати дочку всім необхідним, борати участь у додаткових витратах на дочку. Поштові грошові перекази від позивача на ім'я відповідача остання відмовляється отримувати, не бере гроші і особисто. З цього часу відповідач повністю ізолювала дитину від батька, не допускала його спілкування з дочкою, коли позивач приїздив до неї.

Відповідач не підпускає позивача до дитини, вигадує різноманітні ситуації та версії, що на її думку унеможливлюють зустріч позивача з дочкою, постійно намагається відсторонити батька від дитини, посилаючись на постійну зайнятість дочки в різноманітних секціях. Окрім того, відповідач не дозволяє дитині називати позивача татом.

Позивач зазначив, що він намагався урегулювати спір із колишньою дружиною мирним шляхом, неодноразово звертався до неї та просив не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною. Позивач в позові вказує, що веде здоровий образ життя, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеризується позитивно.

Не зважаючи на такі обставини, відповідач не має бажання підтримувати з ним зв'язок з питань виховання дочки, самостійно приймає рішення щодо її виховання, не доводячи ці рішення до відома позивача, не радячись із ним. В зв'язку із такими перешкодами у спілкуванні із дитиною позивач був змушений звертатися до правоохоронних органів. Позивач має бажання бачитися зі своєю дитиною спілкуватися з нею, має можливість і бажання приймати активну участь у її вихованні, хоче приймати участь у розвитку та житті ОСОБА_3.

Позивач вказує, що був вимушений звернутися до управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради із заявою щодо встановлення порядку його участі у вихованні малолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.03.2016 року №143 було встановлено порядок участі позивача у вихованні дочки. Мати дитини була попереджена, що перешкоджаючи зустрічам батька з дочкою, вона порушує права дитини та батька.

Позивач зазначає, що він намагався йти на поступки щодо вимог відповідача, але ОСОБА_4, в порушення вимог чинного законодавства України, порушуючи його права, як батька дитини, ухиляється від виконання вищевказаного рішення органу опіки та піклування, продовжує створювати йому перешкоди у спілкуванні з дочкою, участі у її вихованні.

Також позивач посилався на той факт, що відповідач всіляко налаштовує дочку проти нього, в зв'язку із чим він вважає зустрічі з дочкою в присутності матері недоречними та такими, що не відповідають інтересам дитини.

З урахуванням вищевикладеного, позивач був змушений звернутися до суду із цим позовом та просив суд зобов'язати ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_1 перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши час:

-кожен четвер місяця з 18-00 до 20-00 години без присутності матері дитини, ОСОБА_5;

- першу та третю суботу місяця з 10-00 до 20-00 години без присутності матері дитини, ОСОБА_5;

-Другу та четверту неділю місяця з 10-00 до 20-00 години, без присутності матері дитини, ОСОБА_5; надати батькові дитини, ОСОБА_1, 14 днів в літній період для спілкування та сумісного проведення часу, оздоровлення дитини за попереднім повідомленням матері дитини, ОСОБА_2, про дату відпустки;

надати ОСОБА_1 можливість проведення часу з дочкою, ОСОБА_3, (не менше трьох годин) у святкові дні без присутності матері дитини - ОСОБА_5, в день народження дитини - 21 жовтня, в день народження позивача - 20 липня, та дні народження бабусі та дідуся - 11 липня та 02 липня; дозволити ОСОБА_1 безперешкодно спілкуватися з дитиною за допомогою засобів телефонного зв'язку.

В судовому засіданні позивач, та його представник, що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, позовні вимоги повністю підтримали, та, посилаючись на вищевикладене, просили суд позовні вимоги повністю задовольнити.

Відповідач на судове засідання не з'явилась, до його початку надала до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 вона не визнає повністю, проти їх задоволення заперечує. Відповідач вказала, що обставини, викладені в позовній заяві є надуманими, не відповідають дійсності. Відповідач вказала, що дійсно перебувала у шлюбі із відповідачем, від якого народилась дочка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. В січні 2014 року сімейні відносини між сторонами було припинено, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.03.205 року шлюб між ними розірвано. З січня 2014 року по кінець жовтня 2015 року позивач не проявляв бажання брати участь у житті дитини, не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, не брав участь у витратах, пов'язаних із придбанням одягу, взуття, іграшок, книжок, тощо. Позивач сама виховувала та утримувала дочку, яка часто хворіла. У витратах на лікування дитини позивач також участі не брав, не цікавився здоров'ям дочки, її розвитком.

Адель дуже обдарована дитина, для розвитку її здібностей відповідач створює всі необхідні умови, постійно займається з дитиною, приділяє багато уваги її вихованню.

Мати позивача - ОСОБА_6, періодично просила відповідача дозволити перебування дитини в неї вдома, на що відповідач погоджувалась, оскільки не хотіла позбавляти бабусю можливості побачитись та спілкуватись з онукою. Користуючись її відсутністю, мати позивача налаштовувала дитину проти матері, що негативно вплинуло на її психо-емоційний стан, дитина ставала дратівливою, плакала, казало, що вона (мати) погана, тощо.

З урахуванням такої реакції дитини на відсутність матері в незвичних для неї умовах та оточенні, відповідач, вважала неможливим задоволення вимог позивача щодо порядку спілкування із дочкою за відсутності матері.

Відповідач в своїх запереченнях зазначила, що більше двох років дитина постійно перебувала разом із нею, та коди позивача в жовтні 2015 року заявив про свої права на дочку, відповідач не перешкоджала їх зустрічам, більш того готувала дочку до них, роз'яснювала їй, що батька не треба боятися. Не зважаючи на це, дочка дуже насторожено ставилася до батька, довго не могла звикнути до його присутності в своєму житті. Знаючи про вразливість та ранимість дитини, відповідач була присутньою на їх з батьком прогулянках, спостерігаючи за ними осторонь. Відповідач вказувала, що дії позивача пов'язані насамперед із його бажанням, проявити владу над нею, створити їй додаткові труднощі, оскільки його дратувала її самостійність та організованість, стале матеріальне положення. Саме з таких причин, на думку відповідача, позивач в певний момент почав диктувати свої умови в різкій формі, не враховуючи її зауваження, встановлений в неї із дочкою режим дня, провокувати конфліктні ситуації, тощо.

Так, відповідач вказала, що в січні 2016 року позивач зателефонував їй та наказним тоном повідомив, що забере дитину на прогулянку. Відповідач повідомила, що дитина хворіє, гуляти не може. Через 10-15 хвилин позивач викликав поліцію. Вказана ситуація неодноразово повторювалась. Коли дочка одужала, відповідач надала позивачу можливість побачитись із дитиною. ОСОБА_1 взяв дочку та поїхав із нею на ролером. При цьому зі слів дочки їй відомо, що батько нею не опікувався, не допомагав кататися на роликах, займався лише сином своєї знайомої. При цьому відповідач виявила на колінах та спині у дочки численні синці. Позивач вказану ситуацію жодним чином не прояснив, відмовившись із нею спілкуватися. Після цього інциденту позивач звернувся до служби у справах дітей, яка прийняла рішення про участь батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Відповідач вказує, що це рішення нею виконувалось. Але на час хвороби дитини відповідач просила позивача відкласти час для прогулянок до її одужання, на що позивач знову викликав поліцію, вчинив скандал, який почула дитина та дуже налякалась.

Відповідач вказує, що позивач в своїх діях керується, перш за все, своїми власними інтересами, амбіціями, бажанням самоствердитися, а не інтересами дитини.

З урахуванням викладеного в письмових запереченнях, відповідач просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, або, у разі задоволення вимог ОСОБА_1 дозволити останньому побачення та спілкування з дочкою лише в присутності матері.

Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, що діє на підставі довіреності, - Ломова Н.М. на судове засідання не з'явилась, подала до його початку клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила суд прийняти рішення по справі з урахуванням рішення виконавчого комітету Харківської міської ради, як органу опіки та піклування від 09.03.2016 року №143 «Про встановлення фізичним особам порядку участі у вихованні дітей», що долучений до матеріалів справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, ознайомившись із запереченнями відповідача, клопотанням представника третьої особи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано за рішенням суду (.а.с. 7).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що її батьком є ОСОБА_1, матір'ю - ОСОБА_2 (а.с. 17).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, як проживають окремо від дитини зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.

Відповідно до положень ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Так рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 143 від 09.03.2016 року (а.с. 11), встановлено порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши час: перша, третя субота місяця з 10-00 до 13-00 години, друга та четверта неділя місяця з 17-30 до 19-3- години, щоп'ятниці з 18-00 до 20-00 години у присутності матері дитини, ОСОБА_2.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 намагається приймати активну участь у вихованні доньки, однак з боку матері іноді чиняться перешкоди у спілкуванні, вихованні тощо.

Такі обставини підтверджені, зокрема, поясненнями свідка - ОСОБА_6, допитаної в судовому засіданні під час розгляду справи.

Так, вказаний свідок пояснила суду, що вона є матір'ю позивача та безпосередньо була свідком того, що відповідач в категоричній формі заперечувала та фізично перешкоджала спілкуванню її сина, ОСОБА_1, зі своєю малолітньою дочкою ОСОБА_3. Вона, як бабуся дівчинки, також через перешкоди відповідачки не має можливості спілкуватися з онукою, бачитися з нею.

Відповідно до ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Оскільки дитина проживає разом із матір'ю, суд вважає за доцільне і правильно встановити спосіб та режим участі батька в вихованні дочки, шляхом особистих побачень, спільного відпочинку, що передбачено правилами ст. 159 Сімейного Кодексу України.

При цьому суд не приймає до уваги твердження відповідача, про те, що спілкування дитини із батьком та бабусею завдають їй психо-емоційні травми, негативно впливають на стан здоров'я дитини, оскільки вказані факти не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. Крім того, оскільки відповідачем не надано до суду будь-яких відомостей щодо наявності об'єктивних причин неможливості встановити саме такий порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні з дочкою, як зазначено в позовній заяві, суд позбавлений можливості при встановленні порядку та способу участі батька у вихованні та спілкуванні із дитиною, врахувати конкретний розклад занять, кружків, секцій, які відвідує дівчинка, тощо.

При цьому, з урахуванням віку дитини, вочевидь неприязних стосунків між сторонами по справі, суд вважає, що побачення та спілкування позивача зі своєю дочкою будуть доцільними і за відсутності матері дитини, оскільки як вбачається з пояснень позивача та письмових заперечень відповідача, їхні сварки та спроби дійти згоди у тих чи інших питаннях в присутності дитини, завдають останній суттєвої емоційної та моральної шкоди.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61 ч.4, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 141, 157, 159 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_1 перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши час:

-кожен четвер місяця з 18-00 до 20-00 години без присутності матері дитини, ОСОБА_5;

- першу та третю суботу місяця з 10-00 до 20-00 години без присутності матері дитини, ОСОБА_5;

-Другу та четверту неділю місяця з 10-00 до 20-00 години, без присутності матері дитини, ОСОБА_5

Надати батькові дитини, ОСОБА_1, 14 днів в літній період для спілкування та сумісного проведення часу, оздоровлення дитини за попереднім повідомленням матері дитини, ОСОБА_2, про дату відпустки;

Надати ОСОБА_1 можливість проведення часу з дочкою, ОСОБА_3, (не менше трьох годин) у святкові дні без присутності матері дитини - ОСОБА_5, в день народження дитини - 21 жовтня, в день народження позивача - 20 липня, та дні народження бабусі та дідуся - 11 липня та 02 липня.

Дозволити ОСОБА_1 безперешкодно спілкуватися з дитиною за допомогою засобів телефонного зв'язку.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_5, на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду в сумі 551,20грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.Є. Сиротников