Справа № 185/3961/16-ц
Провадження № 2/185/2439/16
23 травня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О.
з участю секретаря Мерцалової Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,
29 квітня 2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, посилаючись на те, що 21 серпня 2012 року по пр.Ілліча у м.Донецьку з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1, застрахований позивачем згідно договору страхування транспортного засобу № 2992466 від 12 липня 2012 року. Випадок було визнано страховим і на виконання договору страхування було перераховано страхове відшкодування у розмірі 19 622 грн 16 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ТДВ «СК «Райп». Рішенням Господарського суду м.Києва від 28 жовтня 2013 року стягнуто з ТДВ «СК «Райп» на користь ПрАТ «УАСК АСКА» борг в сумі 15 493 грн 18 коп.
Посилаючись на ст.1194 ЦК України, а також на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові № 6-2587цс15 від 23 грудня 2015 року, позивач просить стягнути з відповідача невідшкодовану частину сплаченого страхового відшкодування у розмірі 4128 грн 98 коп, суму сплаченого судового збору у розмірі 1318 грн.
У судове засідання представник позивача не з'явився, надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність.
Судові повістки про виклик до суду відповідача не направлялись у зв'язку з тим, що тимчасово призупинено приймання поштових переказів, адресованих до Донецької області на території проведення АТО. Повідомлення про місце, дату та час розгляду справи розміщено на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. За таких обставин суд проводить заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановою Калінінського районного суду міста Донецька від 09 жовтня 2012 року (а.с.27) ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 21 серпня 2012 року, керуючи автомобілем, порушив п.10.9, 2.9б Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження автомобіля НОМЕР_2. Постанова набрала законної сили 22 жовтня 2012 року.
ОСОБА_2 А4 д/н НОМЕР_3 був застрахований ПрАТ «УАСК АСКА» згідно договору страхування транспортного засобу № 2992466 від 12 липня 2012 року. Страховим ризиком за даним договором є зокрема матеріальна шкода (а.с.6-10).
Згідно висновку автотоваровідчого дослідження № 358/8 від 05 вересня 2012 року (а.с.14-17), вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 складає 15 993 грн 18 коп.
Відповідно договору страхування був зроблений розрахунок страхового відшкодування (а.с.24), сума до виплати 19 622 грн 16 коп.
Позивачем було виплачено на користь власника пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 згідно договору № 2992466 від 12 липня 2012 року - 19 622 грн 16 коп, що підтверджується платіжними дорученнями № 4025 від 04 вересня 2012 року, № 4000 від 11 вересня 2012 року (а.с.25-26).
Рішенням Господарського суду міста Києва від 28 жовтня 2013 року стягнуто зі страхової компанії «Райп» як страховика винної в ДТП особи ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УАСК АСКА» у відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування) 15 493 грн 18 коп (а.с.29-31).

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.

Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2587цс15.

Тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь ПрАТ «УАСК АСКА» різниці між сумою виплаченого страхового відшкодування (19 622 грн 16 коп) та сумою, стягнутою з ТДВ «СК «Райп» за рішенням господарського суду (15 493 грн 18 коп), що складає 4128 грн 98 коп.

Витрати, понесені позивачем на сплату судового збору при подачі позовної заяви у сумі 1378 грн, підтверджуються платіжним дорученням (а.с.1) і підлягають стягненню з відповідача на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» невідшкодовану частину сплаченого страхового відшкодування в сумі 4128 (чотири тисячі сто двадцять вісім) грн 98 коп, судові витрати в сумі 1378 (тисячу триста сімдесят вісім) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.О. Головін