Справа № 750/3014/15-ц
Провадження № 6/750/308/16
У Х В А Л А

29 грудня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.,

за участі секретаря Юрченко І.В.

за участі заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду від 11.04.2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.04.2016 року позов Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 1457-07 від 23.07.2007 року в розмірі 699961 грн 62 коп (шістсот девяносто девять тисяч девятсот шістдесят одну грн..), яка складається із 676626 грн 71 коп. - заборгованості за кредитом, 23334 грн 91 коп. - заборгованості за відсотками та стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» в рахунок відшкодування судових витрат 3531 грн. 59 коп.

Боржник по справі ОСОБА_1 звернулася із заявою про відстрочку виконання рішення суду, на підставі того, що у заявниці змінилося матеріальне становище внаслідок зменшення масштабів господарської діяльності, просила відстрочити виконання рішення до 01.01.2018 року, подану заяву у судовому засіданні підтримала та просила задовольнити. Представник заявника просив задовльнити подану заяву.

Представник стягувача у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає виняткових обставин, що унеможливлюють виконання судових рішень, а отже у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки боржником не зазначено жодної обставини, що свідчила б про неможливість виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням..

Відповідно до ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання..

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримівнальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17.10.2014 № 1, судам розяснено, що при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі - Конвенція) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, визначаючи межі перебігу таких строків, слід виходити з такого. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа "Скопелліті проти Італії" від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25 березня 1999 року). Таким чином, згідно зі статтею 6 Конвенції виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження. У зв'язку із цим під час розгляду питань про відстрочку, розстрочку, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, а також під час розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби судам необхідно дотримуватися вимог Конвенції щодо виконання судового рішення упродовж розумного строку (справи "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року, "Ромашов проти України" від 27 липня 2004 року, "Дубенко проти України" від 11 січня 2005 року, "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та інші).

Виходячи із вищевикладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви позивача про зміну способу і порядку виконання рішення слід відмовити внаслідок відсутності виняткових обставин, оскільки погіршення матеріального стану не є винятковою обставиною, на підставі якої суд може відсторочити виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 293, 373 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: