АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційні скарги ОСОБА_2та ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськавід 16 лютого 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2015 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2016 року позов - задоволено частково.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на отримання останнього у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи стягнення з 09 вересня 2015 року, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на отримання останнього у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи стягнення з 09 вересня 2015 року, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу.

У задоволенні решти позову - відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів - відмовлено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн., тобто по 243,60 грн. з кожного.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2016 року в частині стягнення аліментів з них на користь батька та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбу, від якого мають двох дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Даний шлюб був розірваний у 2001 році.

Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська 02 листопада 2001 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Даний шлюб був розірваний у 2007 році.

З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_2. мешкають в квартирі АДРЕСА_1, яка належить їм на праві приватної часткової власності: ОСОБА_4 - 2/4 частини квартири, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - по 1/4 частини.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 з 1996 року є інвалідом ІІ групи.

Відповідно до довідки № 5960/07/37 від 12 серпня 2015 року, виданої Управлінням пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська ОСОБА_4, середньомісячний розмір пенсії останнього становить 1631,03 грн.

Згідно довідки № 602 від 12 травня 2015 року, виданої Управлінням правці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради ОСОБА_4, останній має право на пільги (25%) як дитина війна.

З документів наданих ПАТ КБ «Приватбанк» на запит суду вбачається, що на протязі 2013-2015 років між даною банківською установою та ОСОБА_4 було укладено п'ять договорів банківського вкладу, два з яких на даний час є відкритими на суму у розмірі 25 000,00 грн. кожний, тобто вкладник ОСОБА_4 має певні заощадження та на них щомісячно нараховуються відсотки.

Також , судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить земельний пай в розмірі 5,470 га, який здається ним в оренду за що позивач отримав дохід за один рік (2015) станом на листопад 2015 року у розмірі 5185,30 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачі є дітьми позивача, який, в свою чергу , є непрацездатною хворою особою, приймаючи до уваги, що хоча ОСОБА_4 і має стабільний щомісячний дохід, проте його не вистачає для лікування, а тому стягнув з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на отримання останнього у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи стягнення з 09 вересня 2015 року.

Проте з такими висновком суду частково колегія не погоджується з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків.

Позивач ОСОБА_4 отримує пенсію в сумі 1631,03 грн. щомісячно, має заощадження в сумі 50 000 грн. та на них щомісячно нараховуються відсотки в розмірі 470 грн. - 480 грн. щомісячно по кожному депозиту, на праві власності має земельний пай в розмірі 5,470 га, який здається ним в оренду, за що позивач отримав дохід за один рік (2015) станом на листопад 2015 року у розмірі 5185,30 грн., тобто 518.53 грн. щомісячно, отже в середньому його дохід складає 3100 грн. в місяць. Прожитковий мінімум , встановлений для осіб, які втратили працездатність, на момент винесення рішення судом першої інстанції , складав 1074 грн.

Щодо доходів відповідачів : з довідки Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська № 1405 від 12 жовтня 2015 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в даній установі по безробіттю та з жовтня 2014 року по вересень 2015 року не отримав жодного доходу, а відповідач ОСОБА_3 починаючи з 1996 року страждає рядом захворювань, що підтверджується випискою з її амбулаторною карти від 27.11.2015року. Зокрема, з приводу наявних в неї захворювань лікарями їй було прописано ряд ліків, на придбання яких вона має витрачати щомісяця в середньому 2605, 91грн., що підтверджується записами лікарів у амбулаторній карті ОСОБА_3 та копіями чеків на придбання ліків.

ОСОБА_3 щомісяця не вистачає отримуваної нею заробітної плати для придбання ліків, необхідних для її лікування , вона знаходиться на утриманні свого чоловіка - ОСОБА_7. а крім того матеріальну допомогу їй надає її мати - ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_3 має дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом із нею, що підтверджується свідоцтвом про народження дочки - ОСОБА_9 та довідкою про склад сім'ї № 37347 від 20.10.2015року.

Дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_9 хворіє на Вітіліго, що підтверджується довідкою лікаря ОСОБА_10, тобто на придбання ліків для доньки, матір та чоловік ОСОБА_3 також витрачають кошти.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 яка має щомісячний дохід, який не перевищує 800 грн. та потребує лікування не має можливості надавати матеріальну допомогу ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку, помісячний дохід якого складає 3100 грн. в місяць, а тому необхідно зменшити розмір аліментів до 1/20 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, а відносно стягнутих аліментів з ОСОБА_2, який не працює, необхідно також змінити розмір стягнутих аліментів відповідно до ст.184 СК України і встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 200 грн. щомісячно.

За таких обставин, колегія суддів не може визнати рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим в частині визначення судом розміру аліментів які підлягають стягненню з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тому в цій частині рішення суду у відповідність до ст. 309 ЦПК України повинно бути змінено. Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2та ОСОБА_3- задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськавід 16 лютого 2016 року змінити.

Визнати розмір стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі 200грн. щомісячно.

Зменшити розмір стягнення аліментів стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 з 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника до 1/20 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :