У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення відсотків, інфляційних втрат та трьох процентів річних нарахувань, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 22 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 04 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 17 жовтня 2013 року між нею та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») укладено договір № SAMDN5077 (вклад «Стандарт» на 3 міс.).

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 16 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 29 січня 2015 року, стягнуто з ПАТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_4 заборгованість за вкладом у розмірі 48 000 грн та відсотки за вкладом у розмірі 9 521 грн 10 коп. за період з 17 жовтня 2013 року по 01 грудня 2014 року.

Вказане судове рішення було виконано у примусовому порядку тільки 20 липня 2015 року.

Просила стягнути з відповідача за період з 02 грудня 2014 року по 19 липня 2015 року проценти вклад у розмірі 6 351 грн 78 коп., за період з 18 жовтня 2014 року по 19 липня 2015 року - 3 % річних у розмірі 1 084 грн 93 коп. і інфляційні втрати у розмірі 24 576 грн, а також витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 грн.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 22 березня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 відсотки за вкладом за період з 02 грудня 2014 року по 19 липня 2015 року у розмірі 6 351 грн 78 коп.; три проценти річних за період з 18 жовтня 2014 року по 19 липня 2015 року у розмірі 1 084 грн 93 коп. та інфляційні втрати у розмірі 24 576 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 04 липня 2016 року рішення Лебединського районного суду Сумської області від 22 березня 2016 року змінено у частині стягнення процентів за вкладом за період з 02 грудня 2014 року по 19 липня 2015 року, а також розподілу судових витрат. Позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 проценти за вкладом у розмірі 302 грн 46 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 17 жовтня 2013 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приват Банк» укладено договір № SAMDN5077 (вклад «Стандарт» на 3 міс.), відповідно до умов якого позивачка розмістила на рахунку у банку вклад у розмірі 48 000 грн строком на 3 місяці з нарахуванням 16 % річних, тобто до 17 січня 2014 року.

Згідно з п. п. 5, 6, 8 зазначеного договору вкладу його сторони погодили як дострокове припинення договору на вимогу вкладника, так і його автоматичну неодноразову пролонгацію на нові тримісячні строки з виплатою по закінченню відповідного місяця процентів у розмірі, що будуть діяти на день закінчення попереднього вкладу.

Таким чином, після закінчення терміну дії договору вкладу 17 січня 2014 року він продовжувався на інші тримісячні терміни (з 18 січня по 18 квітня 2014 року, з 19 квітня по 19 липня 2014 року та з 20 липня по 20 жовтня 2014 року).

Проте, 31 липня 2014 року, тобто до закінчення терміну дії договору, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернувся з вимогою до банку про дострокове повернення вкладу та нарахованих процентів на нього, тому за змістом п. 5 договору він припинив свою дію через два дні.

У зв'язку з невиконанням умов договору банківського вкладу ОСОБА_4 звернулася до суду.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 16 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 29 січня 2015 року, стягнуто з ПАТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_4 заборгованість за вкладом у розмірі 48 000 грн та відсотки за вкладом за період часу з 17 жовтня 2013 року по 01 грудня 2014 року у розмірі 16 % річних, з 17 липня по 01 грудня 2014 року - у розмірі 21 % у сумі 9 521 грн 10 коп.

На виконання зазначеного рішення суду 20 липня 2015 року на рахунок ОСОБА_4 у ПАТ «КредіАгріколь Банк» з Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ надійшли грошові кошти у розмірі 50 965 грн 56 коп.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд першої інстанції, з яким у цій частині погодився й апеляційний суд, зробив правильний висновок, що ПАТ КБ «Приват Банк» порушив зобов'язання щодо повернення депозитних коштів із процентами на вимогу вкладника, тому повинен виплатити проценти за банківським вкладом до дня фактичного його повернення, 3 % річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання згідно з ч. 2 ст.625 ЦК України.

Оскільки кошти за банківським вкладом надійшли на рахунок позивача тільки 20 липня 2015 року, що за період часу з 02 грудня 2014 року по 19 липня 2015 року складає 230 днів, то розмір процентів, який підлягає стягненню на користь позивачки, з урахуванням ставки за вкладом «на вимогу» (1 %) суми вкладу (48 000 грн) становить 302 грн 46 коп., про що правильно вказав апеляційний суд.

Апеляційний суд обґрунтовано задовольнив позов частково. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду та рішення суд першої інстанції у незміненій апеляційним судом частині залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 04 липня 2016 року та рішення Лебединського районного суду Сумської області від 22 березня 2016 року у незміненій апеляційним судом частині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Іваненко Ю.Г. Маляренко А.В.