Справа № 336/4646/16-ц
Пр. № 2-о/336/179/2013
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозовій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Шевченківський районний у місті Запоріжжі відділ реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В заяві вказав, що є сином ОСОБА_2, яка померла після тривалої хвороби 2 серпня 1998 року в стаціонарі міської лікарні № 8 м. Запоріжжя. ОСОБА_2 похована на Південному кладовищі м. Запоріжжя. Свідоцтва про смерть родичі померлої не отримали, і ця обставина унеможливлює отримання його дублікату. Встановлення факту смерті необхідно заявнику, по-перше, для реєстрації факту смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану і отримання свідоцтва про смерть; по-друге, для реалізації права на отримання спадщини, оскільки згідно із статистичними даними через відсутність реєстрації факту смерті мати заявника вважається живою. У звязку з викладеним заявник просить про встановлення факту смерті його матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник заявника підтвердив доводи, викладені в заяві, та просить про її задоволення.

Представник заінтересованої особи, належним чином повідомленої про час та місце вирішення заяви, до суду не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про вирішення заяви без участі представника, а також згоду на задоволення заяви.

За вказаних обставин суд ухвалює про вирішення справи у відсутність представника заінтересованої особи.

Вислухавши представника ОСОБА_1, свідка ОСОБА_3, яка підтвердила викладені в заяві факти, вивчивши надані фактичні дані, встановивши обставини справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Згідно зі ст. 256 ЦПК України у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В силу п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення, зокрема, факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

За розясненнями п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Згідно з положенням п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Неможливість реєстрації факту смерті уповноваженими державою на вчинення цих дій органами підтверджує відповідь закладу охорони здоровя комунальної установи «Міська лікарня № 8» - про те, що видати копію лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, чия смерть сталася в стаціонарі терапевтичного відділення 2 серпня 1998 року, не вбачається можливим через пожежу в приміщенні, де розташований архів лікувального закладу, і про наявність в лікарні лише документів з часу після 1 січня 2001 року (а. с. 17).

Документ на підтвердження факту смерті, який видає комунальна установа «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради, також не сталося можливим отримати, оскільки в силу хронічного онкологічного захворювання, яке стало причиною смерті, розтин тіла ОСОБА_2 не проводився (а. с. 15).

Разом з тим надані суду докази, зокрема, відомості із спеціалізованого комунального підприємства «Запорізька ритуальна служба» про місце поховання ОСОБА_2 квартал № 30, ряд № 4-А, місце № 1 (а. с. 19); завірена копія сторінок журналу поховань Південного кладовища м. Запоріжжя за 1998 рік з інформацією про час та місце поховання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з якої випливає, що поховання відбулося 4 серпня 1998 року (а. с. 23); фотозображення надгробного памятника з відомостями про дати народження і смерті особи (а. с. 22); свідоцтво про народження заявника, яке містить інформацію про його мати (а. с. 9); довідка закладу охорони здоровя про лікування ОСОБА_2 напередодні її смерті (а. с. 17); показання свідка ОСОБА_3, яка є донькою померлої, що підтвердила обставини смерті її матері, а також інші фактичні дані переконують суд в тому, що за вказаних заявником обставин сталася смерть його матері.

Перелічені докази дають підстави для задоволення заяви, тому що від встановлення факту залежить реалізація особою цивільних прав і виконання цивільних обовязків, а встановити це у позасудовому порядку не сталося можливим.

Оскільки відповідно до наведених положень процесуального закону та розяснень Пленуму Верховного Суду суд при вирішенні зазначеної заяви повинен встановити факт смерті особи в певний час, суд в інтересах виконання цього рішення вважає за можливе в якості часу смерті зазначити дату, на яку посилаються родичі померлої, а саме: 2 серпня 1998 року.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 212-215, 256, 259, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка мала місце 2 серпня 1998 року в м. Запоріжжі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя О. В. Щаслива