ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/268/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"24" травня 2016 р. смт Петриківка

24 травня 2016 року Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караула О.А. за участю секретаря судового засідання Запари А.І., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

25.03.2016 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позов обґрунтовано тим, що 09 лютого 2015 року ОСОБА_2 взяв в борг 600,00 доларів США, у ОСОБА_1, які зобов'язався повернути до 01 квітня 2015, про що написав розписку у присутності свідків.

У визначений термін відповідач боргу не повернув, на вимоги кредитора, про його повернення, не реагував.

За таких обставин позивач вважає, що відповідач, крім повернення суми основного боргу, у розмірі 16 131,25 грн., у відповідності до приписів ст. 625 ЦК України, повинен сплатити, за період з 01 квітня 2015 по 16 березня 2016, 3% річних, що є 465 грн. 37 коп.

Розрахунок:

Сума основного боргу становить 600 доларів, що в еквіваленті по курсу Національного Банку України, станом на 16 березня 2016 , дорівнює 16 131 грн. 25 коп.

16 131,25 х 3% : 365 х 351дн.= 465,37 грн.

Загалом: 16 131,25 + 465,37 =16 596,62 грн.

З огляду на викладене кредитор змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення боргу, у якому просить: задовольнити її вимоги та стягнути з ОСОБА_2, на її користь, суму основного боргу 16 596,62 грн, з урахуванням 3% річних - 465,37 грн., також стягнути з відповідача судові витрати у сумі 1 351,20 грн.

Позивач, у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В своїх поясненнях посилалися на доводи та докази, що зазначені в позовній заяві та додатках до неї.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що згоден сплачувати борг, але просив розстрочити його виконання. Так, боржник має можливість сплачувати по 100,00 доларів щомісячно, в еквіваленті по курсу НБУ.

Позивач не заперечувала проти запропонованого відповідачем розстрочення виконання рішення суду.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, та заслухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно письмової розписки від 09.02.2015, ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_1, прописаний в АДРЕСА_1 взяв в борг 600,00 (шістсот) доларів в ОСОБА_1, які він зобов'язався повернути до 01.04.2015 р. Розписку засвідчили своїми підписами свідки: ОСОБА_4, ОСОБА_5.(а.с.7).

Долучено довідку № 31 від 16.03.2016, з Райффайзен Банку Аваль, згідно до інформації з якої курс долара США, станом на 16.03.2016, становив 2688,5419 грн. за 100 доларів США, відповідно до курсів іноземної валюти НБУ (а.с.10).

У матеріалах справи наявна угода № 94 про представництво клієнта адвокатом з юридичних питань від 16.03.2016, укладена між адвокатом ОСОБА_6 та

ОСОБА_1 Згідно акту виконаних робіт по угоді № 94 від 16.03.2016, клієнтом ОСОБА_1 сплачено гонорар адвокатові у розмірі 800,00 грн. (а.с.5,6)

Правовим висновком, що викладений у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, визначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Дослідивши правову природу вищезазначеної розписки, суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, які випливають з договору позики грошових коштів.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою ст. 1050 ЦК України передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, та беручи до уваги те, що боржник повністю визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини, які випливають з договору позики грошових коштів, виконання зобов'язань порушено з вини відповідача, на день розгляду справи заборгованість за розпискою позивачу не сплачена, позивачем вірно розраховані грошові санкції за несвоєчасне повернення боргу, що передбачені ст.. 625 ЦК України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі.

Разом з тим ОСОБА_2 просив суд розстрочити виконання рішення у розмірі 100,00 (сто) доларів на місяць в еквіваленті по курсу НБУ.

Статтею 217 ЦПК України передбачено те, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Отже, суд вважає за доцільне розстрочити виконання рішення шляхом виплати суми у розмірі 2688 грн. 54 коп. щомісячно на протязі 6 (шести) місяців та суми у розмірі 2281 грн. 95 коп. до кінця сьомого місяця, починаючи з моменту набрання рішення законної сили.

Позивачем долучено документ, яким підтверджено сплату ним судового збору у розмірі 551, 20 грн. (а.с.2).

Згідно з ч. 1 ст. 88, ч. 1 ст. 84 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 61, 79, 84, 88, 209, 212, 218, 212-215, 217 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України, постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу у розмірі 16 596 (шістнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто шість) грн. 62 коп., 3% річних у розмірі 465 (чотириста шістдесят п'ять) грн. 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн.. 20 коп. та витрати пов'язані з наданням правової допомоги у розмірі 800 (вісімсот) грн.. 00 коп.

Розстрочити виконання рішення шляхом виплати суми у розмірі 2688 грн. 54 коп. щомісячно на протязі 6 (шести) місяців та суми у розмірі 2281 грн. 95 коп. до кінця сьомого місяця, починаючи з моменту набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А.Караул