Справа № 317/1505/16-ц
№/п 2/317/641/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді: Нікітіна В.В.

при секретарі: Московкіній І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Державний нотаріус Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4М.) про визнання права власності на ? частину будинку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності на ? частину будинку.

Третіми особами в справі є ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Державний нотаріус Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

10 травня 2014 року помер батько позивачки ОСОБА_5, після смерті якого відкрилось право на спадщину за заповітом від 23.12.2013 року, складеного Біленьківської сільською радою за № 84, в якому зазначено, що до ОСОБА_1 переходе ? майна померлого, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ? частина в рівних долях кожній.

У визначений законом строк позивач та її сестри ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулись із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але державним нотаріусом Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 16 грудня 2015 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо зазначеного будинку, після чого позивач вимушена звернутися до суду для захисту своїх прав.

В судове засідання позивач не зявилась, заяви про відкладення розгляду справи не надала, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Відповідач свого представника до суду не направив, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив про повне визнання позову.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову.

Третя особа державний нотаріус Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась. Заперечень проти позову не надала.

Суд, дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено поняття спадкування - перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини, в силу статті 1218 Цивільного кодексу України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Так, дійсно, ОСОБА_5 залишив заповіт, який 23.12.2013 року посвідчено ОСОБА_6 секретарем виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, зареєстровано в реєстрі за № 84. Згідно заповіту ОСОБА_5 все своє майно залишив: ОСОБА_1 - ? частина; ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ? частина в рівних частках кожній.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 292962 від 13 травня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_5 помер 10 травня 2014 року.

Згідно технічного паспорту, складеного станом на 16.07.1990 року ЗМБТІ, ОСОБА_5 був власником житлового будинку № 21 по вул.. Кірова в с. Біленьке Запорізького району Запорізької області.

Згідно довідки № 01-29/3517, виданої 28.12.2015 року виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, згідно з записами в по господарській книзі Біленьківської сільської ради, власником житлового будинку № 21 по вул.. Кірова в с. Біленьке Запорізького району Запорізької області був ОСОБА_5 по день смерті 10.05.2014 року.

ОСОБА_1 державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на частину жилого будинку, про що 16.12.2015 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов'язковою. Право власності, при цьому, виникає з моменту такої реєстрації.

В той же час, згідно з приписами ч. 4 ст. 3 вказаного закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Вирішуючи питання щодо наявності у ОСОБА_5 права власності на вказане нерухоме майно, суд встановлює час і підстави виникнення такого права а також належність правовстановлюючих документів спадкодавцю.

Така ж позиція викладена в п. 3.1. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24?753/0/04?13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: "При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину".

Оскільки Цивільним Кодексом Української РСР 1963 року (що діяв на час побудови будинку та господарських споруд), не передбачено обов'язкової реєстрації права власності на нерухоме майно, суд враховує наявні у справі документи, що підтверджують належність спірного будинку спадкодавцеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. суд приймає визнання відповідачем позову та вважає необхідним його задовольнити.

Керуючись статтями 10, 11, ст. ст. 174, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності на ? частину будинку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку № 21 по вул.. Кірова в с. Біленьке Запорізького району Запорізької області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Запорізький районний суд Запорізької області.

Головуючий суддя В.В. Нікітін