ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5321/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2016 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Комаревцевої Л.В., за участю секретаря Борисова М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що 10.12.2013 року з вини відповідача ОСОБА_2 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_3, який було застраховано за договором добровільного страхування транспортного засобу №УБ 0977947, укладеним між ОСОБА_4 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА». ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило страхувальнику страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_4 у сумі 59 252 грн. 55 коп., згідно розрахунку суми страхового відшкодування.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у страховій компанії ТДВ "Експрес Страхування", останнє на виконання рішення Господарського суду м.Києва від 28.01.2015 року, перерахувало на рахунок позивача регресне відшкодування у сумі 49 490 грн. 00 коп.

Оскільки позивачу сплачено лише частину регресного відшкодування, позивач просить суд стягнути з відповідача різницю між розміром шкоди та страховою виплатою у сумі 9762 грн. 55 коп.

Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась. Надала до суду письмові заперечення, в яких зазначала, зокрема, оскільки позивачем сплачено потерпілій стороні страхове відшкодування, то він повинен звернутись до суду із позовом про суброгацію, а не регрес. Просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Приймаючи до уваги пояснення та заперечення сторін, надані суду докази, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.12.2013 року о 10.40 год., ОСОБА_2 керуючи автомобілем "Шевроле" д.н.з. НОМЕР_5, рухаючись в м.Києві по вул. Автозаводській, не урахувала дорожню обстановку, стан проїздної частини, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем "Мітсубісі" д.н.з. НОМЕР_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 10.01.2014 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляду штрафу (а.с.14).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Автомобіль «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_4 було застраховано у страховій ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно договору добровільного страхування транспортного засобу №УБ/0977947 від 11.04.2013 року, який укладено із ОСОБА_4 (а.с.6-10).

Відповідно до страхового акту №СТО-13-16093/1 від 08.01.2014 року та розрахунку страхового відшкодування до нього вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_4 складає 59 252 грн. 55 коп. (а.с. 26-27).

Позивач у справі на підставі вказаних документів та угоди про припинення зобов"язання переданням відступного від 29.01.2014 року (а.с.28), здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 трьома рівними частинами нра загальну суму 59 252 грн. 55 коп..

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3893143, у страховій компанії ТДВ "Експрес Страхування".

Відповідно до наказу про примусове виконання рішення, виданого Господарським судом м.Києва від 10.02.2015 року, на виконання рішення Господарського суду м.Києва від 28.01.2015 року, з ТДВ "Експрес Страхування" стягнуто на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 49 490 грн. 00 коп. страхового відшкодування в порядку регресу (а.с.32), однак залишилась невідшкодованою сума 9762 грн. 55 коп.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика (в даному випадку - HACK «ОРАНТА»), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, як роз'яснено у Постанові Верховного суду України від 23.09.2015 р. (справа № 910/22731/14), у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок з відшкодування шкоди не виконала.

Правова позиція Верховного суду України щодо різниці у понятгях «суброгація» та «зворотня вимога (регрес)» чітко викладена зокрема у витягу з «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» (Витяг із аналізу до друку підготували суддя Верховного Суду України Я. М. Ромашок та головний консультант відділу вивчення судової практики управління вивчення та аналізу судової практики, канд. юр. наук 3. П. Мельник): «І регрес, і суброгація виникають на підставі закону. Наприклад, право регресної вимоги встановлено для страховика за договорами обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів до особи, яка заподіяла шкоду, у разі, коли ця шкода заподіяна життю та здоров'ю умисно, а також внаслідок вчинення ДТП у стані алкогольного або наркотичного сп'яніння тощо. Суброгація також виникає на підставі закону - ст. 993 ЦК та ст. 27 Закону N 85/96-ВР.

Проте між зазначеними поняттями існують відмінності. За суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов'язанні (зміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов'язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Ці інститути мають різний режим правового регулювання. Так, регрес регулюється загальними нормами цивільного права, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК встановлений особливий правовий режим. Регрес у страхуванні виникає стосовно вузького кола осіб, тоді як суброгація застосовуються щодо будь-якої особи, відповідальної за настання страхового випадку. При суброгації перебіг строку позовної давності починається з моменту виникнення страхового випадку. При регресі - з моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування, тобто зазнав збитків.

У чинному законодавстві термін "суброгація" у страхуванні застосовується лише в Кодексі торговельного мореплавства (ст. 269), де також обумовлюється перехід прав до страховика за договором морського страхування на застраховане майно.

Розглядаючи такі справи, суди мають встановлювати не лише факти здійснення виплати страхового відшкодування, але й те, чи була застрахована цивільно-правова відповідальність осіб, винних у заподіянні збитків, до яких заявлено позов та в якому розмірі.

У порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювана шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. Тому, якщо страхове відшкодування лише частково погашає спричинені потерпілому збитки, то до заподіювача шкоди є можливість пред'явлення двох вимог: перша - вимога страховика в розмірі виплаченого потерпілому страхового відшкодування, друга вимога - потерпілого в розмірі тієї частини завданої шкоди, яка не була покрита страховим відшкодуванням. Заподіювач шкоди може висувати проти страховика лише ті вимоги (заперечення), які він має до потерпілої особи.»

Беручи до уваги вищевикладене, можна зазначити, що поняття «в порядку регресу» у позовній вимозі ПАТ HACK «ОРАНТА» № 09-06- 06/6187 від 24.05.2016 р. до ОСОБА_2 було застосовано некоректно, але це не впливає на вирішення справи по суті. Норми ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" в даному випадку застосовані вірно.

Як зазначено у позовній заяві, HACK «ОРАНТА» на підставі вищезазначених документів та Угоди про припинення зобов'язання переданням відступного від 29.01.2014 р. здійснила виплату страхового відшкодування трьома рівними частинами в загальному розмірі 59 252.55 грн.

Цивільна відповідальність ОСОБА_2 - водія транспортного засобу «Chevrolet Orlando», державний реєстраційний № НОМЕР_5, на момент скоєння ДТП була застрахована у страховій компанії ТДВ «Експрес Страхування», поліс № АС/3893143. Ліміт відповідальності страховика за заподіяну шкоду за вищевказаним полісом становить 50 000,00 грн. Франшиза становить 510,00 грн.

11.03.2015 р. ТДВ «Експрес Страхування» сплатило страхове відшкодування в порядку регресу відповідно до полісу № АС/3893143 у розмірі 49 490.00 грн.

Згідно ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В даному випадку потерпілим є HACK «ОРАНТА», так як у процесуальному відношенні страхувальник (в даному випадку ОСОБА_4.) передає свої права страховику на підставі Договору № УБ 0977947 від 11.04.2013 р.

Єдиним законодавчим актом, який регулює порядок оцінки (визначення вартості) дорожніх транспортних засобів, регламентує загальні принципи, методи оцінки та товарознавчих досліджень, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості дорожніх транспортних засобів є "Методика товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів", затверджена наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (надалі - Методика). Проте ніде в Методиці не передбачено обов'язкової участі винної в ДТП особи при проведенні огляду пошкодженого транспортного засобу.

Згідно п. 5.2 Методики - у разі потреби виклик зацікавлених осіб на технічний огляд здійснюється замовником дослідження після узгодження з виконавцем дослідження дати, місця та часу проведення огляду дорожнього транспортного засобу...".

П. 11.3 Договору добровільного страхування транспортного засобу за програмою «ПРЕСТИЖ «12+2» від 11.04.2013 р. 100-44 № УБ/0977947 дійсно передбачає узгодження огляду пошкодженого застрахованого транспортного засобу «...з усіма зацікавленими особами, в тому числі зі страховою компанією винної особи...». Проте у зазначеному пункті договору ніде не вказано конкретно, що необхідна присутність винної у ДТП особи, але чітко вказана необхідність узгодження огляду пошкодженого застрахованого транспортного засобу зі страховою компанією винної особи. Про факт повідомлення ТДВ «Експрес Страхування» про проведення огляду пошкодженого ТЗ та узгодження дати та часу свідчить поштова телеграма, яка є в додатках до позовної заяви.

Крім того, суд вважає важливими доводи Відповідача про її відсутність при огляді транспортного засобу з причин, не повідомлення страховиком про дату та час проведення огляду, натоміть не може їх врахувати виходячи з наступного. Відсутність відповідача (інших зацікавлених осіб) під час проведення огляду пошкодженого транспортного засобу жодним чином не вплинуло на визначення розміру матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний № НОМЕР_4 оскільки опис пошкоджень, зазначений в протоколі огляду транспортного засобу (від 16.12.2013 р.) відповідає опису пошкоджень, зазначеному в первинній довідці ВДАІ Оболонського РУ в м. Києві, що була видана водію ОСОБА_3 інспектором ДПС ВДАІ Оболонського РУ в м. Києві Червінським Є. на місці дорожньо-транспортної пригоди (копія даної довідки є в додатках до позовної заяви).

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити, однак стягнути з відповідача на користь позивача необхідно виплачене останнім страхове відшкодування у порядку суброгації, а не у порядку регресу.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 131, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_6) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (, яке розташоване у м. Києві по вул. Здолбунівській, 7-Д) страхове відшкодування у сумі 9762 (дев"ять тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 55 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1450 (одну тисячу чотириста п"ятдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Л.В. КОМАРЕВЦЕВА