У Х В А Л А

22 квітня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В., Рожина Ю.М.;

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.,

з участю сторін та представника апелянта,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Рівненського міського суду від 12 березня 2016 року про залишення без розгляду заяви відповідача про перегляд заочного рішення від 10 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики грошових коштів,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики грошових коштів.

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 10 лютого 2014 року позов задоволено. З відповідача на користь позивача стягнуто 46 000 грн. боргу та 1 380 грн. відсотків річних від простроченої суми. Вирішено питання про судові витрати.

25 лютого 2016 року відповідач ОСОБА_1 подав у суд заяву про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду від 10 лютого 2014 року.

Ухвалою судді Рівненського міського суду від 1 березня 2016 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення було залишено без руху, а ОСОБА_1 наданий строк протягом 5 днів з дня отримання судової ухвали сплатити судовий збір.

Вимоги ухвали судді від 1 березня 2016 року відповідач виконав.

Ухвалою судді Рівненського міського суду від 12 березня 2016 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду від 10 лютого 2014 року залишено без розгляду на підставі ч. 2 ст. 72 та ч. 2 ст. 228 ЦПК України.

В поданій на цю ухвалу апеляційній скарзі відповідач зазначав, що договори позики, які були нібито укладені між ним і позивачем, який діяв обманним шляхом, насправді були безгрошовими. Суд першої інстанції, постановивши у справі заочне рішення, в порушення вимог ст. 227 ЦПК України не надіслав йому копії судового рішення рекомендованим листом, чим позбавив його права на судовий захист.

Покликаючись на ці обставини, відповідач ухвалу судді місцевого суду про залишення його заяви про перегляд заочного рішення без розгляду вважав незаконною та необґрунтованою і просив апеляційний суд про її скасування.

В запереченні на апеляційну скаргу позивач судове рішення місцевого суду вважав законним та обґрунтованим і просив апеляційний суд залишити його без змін, а подану апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 2 ст. 228 ЦПК України передбачено, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

З матеріалів справи вбачається, що представником відповідача копію заочного рішення Рівненського міського суду від 10 лютого 2014 року було отримано 21 грудня 2015 року, а заяву про перегляд цього заочного рішення відповідач у суд подав лише 25 лютого 2016 року, тобто за межами 10-денного строку, визначеного ч. 2 ст. 228 ЦПК.

Згідно зі до ст.ст. 72 і 73 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку. Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Разом із тим, відповідно до правил ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Однак суддя місцевого суду у порушення зазначених вимог процесуального закону не роз'яснив відповідачу його право заявляти клопотання про поновлення пропущеного десятиденного строку, що передбачений ч. 2 ст. 228 ЦПК України, вказавши у такому клопотанні причини його пропуску.

Крім того, колегія суддів зважає на те, що перед постановленням оскаржуваної ухвали від 12 березня 2016 року, суддя місцевого суду своєю ухвалою від 1 березня 2016 року зобов'язав відповідача сплати судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення, вимоги якої відповідач виконав повністю (а. с. 40-42).

Тому з урахуванням викладеного вище та з метою забезпечення здійснення сторонами їх прав колегія суддів ухвалу судді Рівненського міського суду від 12 березня 2016 року рахує передчасною та такою, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 307, 311-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Рівненського міського суду від 12 березня 2016 року скасувати, а справу направити до цього ж суду для виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: