У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Бенца К.К.,

при секретарі Бота О.І.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву представника відповідача ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_3 до ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26 лютого 2016 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_3 до ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позовні вимоги позивача задоволені частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням 18 березня 2016 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 лютого 2016 року, посилаючись на те, що на адресу відповідача надійшла судова повістка по даній справі про виклик на 16 год. 15 хв. 25.02.2016 року. В той же час, 25.02.2016 року представника відповідача, уповноваженого представляти інтереси по даній справі, згідно наказу від 25.02.2016 року за № 16-ВД на два дні було відряджено у м. Львів. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що представник відповідача, уповноважений представляти інтереси по даній справі, 25.02.2016 року та 26.02.2016 року перебував у м. Львів, що унеможливило відповідача забезпечити свою участь у даному судовому засіданні. Крім того, вказує на те, що середній заробіток за час затримки розрахунку підлягає стягненню з ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з урахуванням істотності суми заборгованості порівняно із середнім заробітком, а тому розмір компенсації підлягає обмеженню в розмірі середньомісячної заробітної плати.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні просив задовольнити вимоги заяви та переглянути заочне рішення від 26.02.2016 року з підстав та мотивів викладених у заяві.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на відсутність підстав для перегляду заочного рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що в задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення від 26 лютого 2016 року слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. При цьому згідно зі ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, підставою для скасування заочного рішення є тільки сукупність юридичних фактів, передбачена диспозицією статті - не повідомлення про причини неявки з поважних причин, і істотність доказів, які надаються заявником для правильності вирішення справи.

Відповідач відповідно до вимог ст. 232 ЦПК України повинен був довести дві обставини - що він не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» неодноразово належним чином був повідомлений про слухання справи /а.с.16, 31, 48/ що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи. Дані рекомендовані повідомлення надсилались за адресою реєстрації відповідача і повернуті з відміткою про отримання відповідачем. Жодних клопотань від відповідача про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Таким чином, відповідач ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання проте з невідомих причин не повідомив суд про неможливість бути присутнім на розгляді справи, не подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, відсутні поважні причини щодо неповідомлення суду про причини неявки відповідача. Оскільки наказ №16-ВД від 25.02.2016 року про службове відрядження провідного юристконсульта не є доказом того, що відповідач не мав можливості повідомити суд про причину неявки в судове засідання.

Доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, заявник суду не представив.

Відповідно до приписів ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Отже, лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.За відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення суду слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4