Справа №592/8545/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/2033/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Лузан Л. В. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 листопада 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Сумської міської ради, ОСОБА_8, про виділення частки майна в натурі та встановлення права власності на квартиру,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, позивачі просили суд: виділити в натурі з трьохкімнатної квартири, загальною площею 64,8 кв.м, житловою площею 48,9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, двохкімнатну квартиру, загальною площею 49,5 кв.м, житловою площею 33,6 кв.м; встановити право власності на вказану двохкімнатну квартиру за позивачами, а саме: за ОСОБА_3 49/100 частки двохкімнатної квартири (згідно технічного паспорту від 08.07.2016 року 23,91 кв.м, в тому числі коридор №1 - 1,35 кв.м, кухня № 2 - 2,08 кв.м, туалет № 3 0,55 кв.м, житлова кімната № 4 - 4,53 кв.м, житлова кімната № 8 15,4 кв.м); за ОСОБА_4 17/100 частки двохкімнатної квартири ( згідно технічного паспорту 8,53 кв.м, в тому числі коридор №1 - 1,35 кв.м, кухня №2 2,08 кв.м, туалет №3 0,55 кв.м, житлова кімната №4 - 4,55 кв.м); за ОСОБА_5 - 17/100 частки двохкімнатної квартири ( згідно технічного паспорту 8,53 кв.м, в тому числі коридор №1 - 1,35 кв.м, кухня №2 - 2,08 кв.м, туалет №3 - 0,55 кв.м, житлова кімната №4 - 4,55 кв.м); за ОСОБА_6 17/100 частки двохкімнатної квартири (або згідно технічного паспорту 8,53 кв.м, в тому числі коридор №1 - 1,35 кв.м, кухня №2 - 2,08 кв.м, туалет №3 - 0,55 кв.м, житлова кімната №4 - 4,55 кв.м); припинити право спільної часткової власності позивачів на вказану трьохкімнатну квартиру.

Свої вимоги мотивують тим, що 31/100 частки трикімнатної квартири за вказаною адресою належало ОСОБА_9, інша частина в розмірі 36/100 частки належала ОСОБА_8, який відокремив її шляхом закриття дверних прорізів та перевівши у нежитлове приміщення згідно з рішенням суду. Окрім цього, у червні 2016 року ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_3 свої 31/100 частини даної квартири. Таким чином, позивачі, які є близькими родичами, фактично вже являються власниками двокімнатної квартири, проте в позасудовому порядку визнати це неможливо.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.11.2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник позивачів подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення, постановивши нове про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_8 на даний час належить 36/100 частини спірної квартири, оскільки рішенням Господарського суду Сумської області від 27.12.2007 року встановлено право власності, в тому числі і 36/100 частини даної квартири за ТОВ «Аура», яка відокремила зазначену частку, що підтверджується належними доказами. Цей факт визнав і сам ОСОБА_8

Крім того, судом першої інстанції зазначено, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують технічну можливість здійснення виділу часток з обєкта нерухомого майна і що такий поділ майна відповідатиме часткам співвласників, що суперечить технічному паспорту від 08.07.2016 року, що знаходиться в матеріалах справи.

Також, судом не було надано належну оцінку ряду письмових документів, що мають значення для правильного вирішення спору.

Представник позивачів доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник Виконавчого комітету Сумської міської ради проти скарги заперечив, підтвердив свої заперечення проте, що виконавчий комітет як орган місцевого самоврядування не може бути відповідачем по справі, оскільки не є співвласником приміщення, просив рішення залишити без змін.

ОСОБА_8 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, бо підтвердив, що на цей час йому належить 36/100 спірної квартири і він користується кімнатою, тому просив рішення місцевого суду залишити без змін.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету в судове засідання не зявився, але про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не надано доказів на підтвердження технічної можливість виділу в натурі часток у квартирі і що такий поділ квартири відповідатиме часткам співвласників, а припинення права на частку у спільному майні завдасть істотної шкоди інтересам співвласника ОСОБА_8, який не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду щодо підстав відмови у позові, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення вказаним вимогам не відповідає.

Як вбачається із цивільної справи, на час звернення до суду із даним позовом приміщення 3-х кімнатної квартири № 11, яке знаходиться за адресою у м. Суми по вул. Новомістенська у трьохповерховому будинку № 1.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.10.2008 р. виданого Виконавчим комітетом Сумської міської ради, договору дарування 31/100 частини квартири від 15.06.2016 р., укладеного ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 та договору дарування 36/100 частини квартири від 28.01.2003 р., укладеного ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8, та технічного паспорту на квартиру від 23.10.2001 р. 3-хкімнтана квартира № 11 загальною площею 68,34 кв.м., житловою 48,4кв.м. по вул. Новомістенська, буд. №1. у м. Суми належить на праві власності фізичним особам у наступному порядку.

Так, родині ОСОБА_5, а саме, ОСОБА_5, неповнолітній ОСОБА_4 ОСОБА_6 і ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить 37/100 частини спірної квартири, кожному по ? частки. Окрім цього ОСОБА_3 за договором дарування від 15.06.2016 р. прийняла у приватну власність 31/100 частини цієї квартири.

ОСОБА_8 за договором дарування від 28.01.2003р. належить 36/100 частини спірної квартири.

Вказані розміри часток квартири визначено правовстановлюючими документами.

Право власності перелічених фізичних осіб підтверджено і інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державних іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна станом на 27.10.2016 р.

Як визначено у технічній характеристиці квартири, виданій ОСОБА_8, службові приміщення квартири (кухня, туалет, коридори) перебувають у спільному користуванні.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 27.12.2007 р. , яке набрало законної сили, визнано за ТОВ «АУРА» право власності на нежитлове приміщення, зазначене в технічному паспорті 22.01.2004 р. під літерою «А» площею 86,4кв.м., яке розташовано за адресою: м. Суми, вул. Новомістенська 1.

З мотивувальної частини цього рішення вбачається, що квартира АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_8, була переведена у категорію нежитлових приміщень та перепланована під аптеку.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що частки спірної квартири №11, які належать ОСОБА_8, перейшли у власність ТОВ «АУРА» матеріалами справи не підтверджуються.

Відповідач по справі Виконавчий комітет Сумської міської ради відповідно до ст.ст. 5,11,ч.1ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є самостійним субєктом системи місцевого самоврядування, наділяється цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діє самостійно і несе відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Оскільки позовні вимоги про виділення в натурі з трьохкімнатної квартири частки у вигляді 2-х кімнатної квартири та визнання за позивачами права власності на 2-х кімнатну квартиру заявлено до Виконавчого комітету Сумської міської ради, який відповідно до ст.60 цього Закону не виступає субєктом комунальної власності нерухомого майна територіальної громадами міста Суми, бо будівля житлового будинку 1 по вул. Новомістенська перебуває у комунальній власності даної територіальної громади, представницьким органом якої є Сумська міська рада, представник якої за довіреністю хоча і приймав участь в судовому засіданні, але вимоги до цього самостійного субєкту цивільних правовідносин, як і до третьої особи ОСОБА_8 - співвласника 36/100 частини спірної квартири, позивачем не були предявлені, тому колегією суддів визнається, що позов заявлено до неналежного відповідача і з цих підстав не підлягає задоволенню.

За принципом диспозитивності цивільного судочинства згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільних справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Питання заміни неналежного відповідача належним суд вирішує за клопотанням позивача, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом.

Вирішуючи спір по суті, місцевий суд не звернув на це уваги і ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у позові з підстав предявлення позову до неналежного відповідача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції з вказаних підстав, апеляційний суд не дає правової оцінки обґрунтованості позовних вимог та представленим ними доказам, оскільки така оцінка може бути надана судом під час розгляду справи з належним відповідачем.

Скасування рішення та відмова у позові з вказаних підстав не позбавляє позивачів права звернутися до суду з аналогічним позовом, пред'явивши його до належного відповідачів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 листопада 2016 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Сумської міської ради, ОСОБА_8, про виділення частки майна в натурі та встановлення права власності на квартиру, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: