Справа №173/445/16-ц
Провадження №2/173/375/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровське районне управління юстиції, КП "Верхньодніпровське БТІ",

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Верхньодніпровської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10 березня 2012 року померла мати позивача ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина, а саме 1/10 частки житлового будинку, розташованого за адресою: вул..Федоровського, 53, м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області. 1/5 частину цього будинку купив батько позивача ОСОБА_4. Згодом батько подарував свою частку у цьому майні, а саме 1/10 частку, на підставі договору дарування від 22 червня 1990 року. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа. Позивач посилається на те, що йому відомо, що було свідоцтво про право власності у спільному майні подружжя від 3 березня 1989 року, проте відшукати його не виявилося можливим. На підставі вищевикладеного позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/10 частину житлового будинку, розташованого за адресою: вул..Федоровського, 53 м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав зазначених у заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Верхньодніпровське районне управління юстиції, в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, КП «Верхньодніпровське БТІ» в судовому засіданні повідомила, що в грудні 2015 року БТІ звернувся ОСОБА_1 Згідно з матеріалами архівної інвентарної справи встановлено, що ОСОБА_4 придбав 1/5 частину будинку по вул..Федоровського, 53 м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області. 3 березня 1989 року між подружжя Горб було поділено це майно, про що було видано свідоцтво про право власності на це майно: по 1/10 частці ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Право власності було зареєстровано в БТІ у відповідності до чинного на той час законодавства. В 1990 році ОСОБА_4 подарував свою часту у цьому майні своєму сину - ОСОБА_1 Позивачу було рекомендовано звернутися до нотаріального архіву з метою отримання дубліката цього свідоцтва про право власності.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

9 грудня 1988 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_4 придбав 1/5 частину житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими спорудами за адресою: вул.. Федоровського, 53, м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області (а.с.18-19). 3 березня 1989 року було видано свідоцтво про право власності на спільне майно подружжя, згідно з яким було визнано право власності за кожним з подружжя, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а саме по 1/10 частці житлового будинку за адресою: вул.. Федоровського, 53, м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області. Право власності було зареєстровано в БТІ, що підтверджується відповідною відміткою у свідоцтві та підтверджується матеріалами архівної інвентарної справи, оригінал якої було досліджено безпосередньо у судовому засіданні (а.с.54).

Отже, судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 належало на праві власності 1/10 частка житлового будинку житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: вул..Федоровського, 53, м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.

10 березня 2012 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після її смерті з метою оформлення спадкових прав, до нотаріуса звернувся її син, ОСОБА_1. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що було винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 1 березня 2016 року (а.с.20).

В судовому засіданні встановлено, що правовстановлюючий документа на спадкове майно, а саме свідоцтво про право власності на 1/10 частку житлового будинку житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: вул..Федоровського, 53, м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області було, проте його оригінал втрачено. З метою отримання дубліката цього документа позивач зверталася до Дніпропетровського державного нотаріального архіву на що 22 лютого 2016 року було отримано відповідь про те, що свідоцтво про право власності в спільному майні подружжя від 3 березня 1989 року на імя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не знайдено (а.с.14).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 мала у власності 1/10 частку житлового будинку житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: вул..Федоровського, 53, м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, проте правовстановлюючий документ на це майно втрачено. Позивач прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом або за заповітом не встановлено. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 перейшло право власності на спадкове майно після смерті його матері, ОСОБА_3, проте оформити спалеві права він не має можливості через втрату правовстановлюючого документа на це майно. Окрім того суд звертає увагу на те, що 1/10 частка житлового будинку житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: вул..Федоровського, 53, м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області також належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 22 червня 1990 року (а.с.16-17).

У звязку з чим іншого шляху оформити право власності на спадкове майно, ані ж звернення до суду з позовом про визнання права власності не має, а тому вимоги позивача є законним та обґрунтованими, а ому позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 392, 1216, 1218 Цивільного кодексу України, ст.ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ін..н., ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на 1/10 частку житлового будинку житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: вул..Федоровського, 53, м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко