АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Савчук М.В., Чупікової В.В.

секретар Окармус О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3. її представників ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №6 (далі - КЖРЕП №6), третя особа без самостійних вимог - Управління житлового господарства Шевченківської у м. Чернівці ради, про захист права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2015 року,

встановила:

У квітні 2013 року КЖРЕП №6 звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про захист права власності.

За ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 травня 2013 до участі у справі притягнуто третю особу з самостійними вимогами ОСОБА_1, а подану ним позовну заяву до ОСОБА_3, КЖРЕП № 6 про захист права власності об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

У подальшому ухвалою місцевого суду від 17 липня 2013 року позовну заяву КЖРЕП №6 залишено без розгляду (т. 1, а.с.156).

Позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві зазначав, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_2

Під його квартирою розташовано нежитлове приміщення, яке використовується як продовольчий магазин «Продукти», загальною площею 27,30 кв. м і становить 38/1000 ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_2 Власником приміщення є ОСОБА_3

У 2009 році ОСОБА_3 облаштовано дашок над входом до магазину «Продукти» без його згоди як співвласника будинку та відповідного погодження, з порушенням будівельних, санітарних, протипожежних норм.

Внаслідок цього змінено зовнішній вигляд фасаду будинку, зволожується стіна будинку та його квартири, рівень шуму при опадах перевищує норми.

Посилаючись на вказані обставини, а також на необхідність вжиття відповідачкою ОСОБА_3 заходів з улаштування водовідведення, позивач просив усунути перешкоди в користуванні його квартирою шляхом зобов'язання ОСОБА_3 демонтувати дашок, виконати каналізоване відведення рідких атмосферних опадів з приямку сходів магазину до зовнішньої або до внутрішньо будинкової мережі каналізації.

Позивач також зазначав, що приміщення продовольчого магазину «Продукти» було переплановано у 1997 році попереднім власником, а саме, з фасадної сторони будинку, що виконує функцію несучо-огороджувальної конструкції, замість вікна було влаштовано дверний проріз для входу, а також установлено додатковий віконний проріз на відстані 2 м від входу; при цьому, як дверний так і віконний перерізи змонтовані без перемичок для посилення їх конструкції, що призвело до виникнення у стіні його квартири вертикальної тріщини до 1 мм, яка в даний час не є критичним дефектом для стіни і будинку в цілому.

Посилаючись на те, що влаштування входу до магазину й віконного прорізу негативно впливає на стан його квартири, а в майбутньому може призвести до руйнування квартири, будинку, просив зобов'язання КЖРЕП №6 виготовити в установленому порядку проектну документацію на реконструкцію 38/100 частин зазначеного житлового будинку, що належить на праві власності ОСОБА_3, в якій передбачити підсилення конструктивних елементів частини житлового будинку, послаблених внаслідок влаштування без відповідних погоджень та проекту дверного та віконного прорізів до приміщення магазину, передбачивши при цьому водовідведення рідких атмосферних опадів з приямку сходів магазину до мережі каналізації та провести такі роботи згідно з проектною документацію.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, заявлених до відповідачки ОСОБА_3, у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та недоведеності.

Проте з таким висновком погодитися не можна, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, суд дійшов його внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Це згідно з пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в указаній частині та ухвалення нового рішення, яким позов задовольнити частково.

У справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (т. 1, а.с.48, 49).

Відповідачка ОСОБА_3 є власником нежитлового приміщення -частини указаного житлового будинку, що складається з торгівельного залу площею 23,60 кв. м, коридору площею 1,90 кв. м, вбиральні площею 1,80 кв. м, загальною площею 27,30 кв. м, що складає 38/1000 ідеальних часток житлового будинку (т. 1, а.с. 87).

Квартира позивача знаходиться над нежитловим приміщенням відповідачки ОСОБА_3, яке використовується як продовольчий магазин «Продукти».

Встановлено і це визнається сторонами, що відповідачка ОСОБА_3 у 2009 році під вікном квартири позивача та над входом у продовольчий магазин влаштувала дашок для захисту відвідувачів та водовідведення атмосферних опадів з приямку біля входу в магазин.

Це стверджується також протоколом Комісії з розгляду питання щодо доцільності функціонування дашка від 16 грудня 2009 року (т. 1 а.с.93-94).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За клопотанням позивача у справі проведено повторну судову будівельно-технічну експертизу № 477/15-22 від 11 березня 2016 року, у призначенні якої суд першої інстанції помилково відмовив (т.3, а.с.183-197).

Відповідно до указаного висновку проектна документація на встановлення дашка над входом до магазину «Продукти» відповідає чинним будівельним нормам та правилам станом на 2009 рік.

При детальному обстеженні стіни між дашком та виступаючим віконним відливом виявлено відставання фарби, пошкодження та відпадання шару штукатурки від цегляної кладки. Дані пошкодження зумовлені зволоженням стіни, яке виникає від контакту зі снігом з подальшим замерзанням й розмерзанням штукатурного розчину у холодні пори року.

Для усунення пошкоджень стіни у подальшому необхідно влаштувати захисний фартух у місці примикання покриття дашка до стіни житлового будинку.

Відсутність захисного фартуха у місці примикання дашка до стіни будинку не відповідає п. 3.37ДБН В.2.6-14-97.

Висновок експертизи в указаній частині сторонами не спростовано, він є обґрунтованим.

Отже, у справі встановлено, що на порушення п. 3.37 ДБН В.2.6-14-97 відповідачка ОСОБА_3 не влаштувала захисного фартуха у місці примикання дашка до стіни будинку, що негативно впливає на стіну будинку, а саме, стіну квартири позивача.

Тому, позов ОСОБА_1, як власника квартири та співвласника несучих стін будинку до ОСОБА_3, на підставі ст. ст. 382, 391 ЦК України, підлягає частковому задоволенню.

Зокрема, відповідачку слід зобов'язати усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 його квартирою, а саме, зобов'язати її привести дашок над входом до магазину, розташованого в підвальному приміщенні даного будинку, у відповідність до п. 3.37 ДБН В.2.6-14-97 шляхом встановлення захисного фартуха у місці примикання дашка до стіни житлового будинку.

Що ж до вимоги позивача до відповідачки ОСОБА_3 про демонтаж дашка, зобов'язання виконати каналізоване відведення рідких атмосферних опадів з приямку сходів магазину, до зовнішньої або до внутрішньо будинкової мережі каналізації, то в цій частині вони задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У справі встановлено, що лише самим влаштуванням дашка права позивача не порушено.

Як слідує зі змісту згаданого висновку експертизи за умови відсутності дашка збільшується вірогідність потрапляння атмосферних опадів до підвального поверху житлового будинку з подальшим замочуванням основ фундаментів та деформації будівлі.

Відповідно негативні наслідки від демонтажу є більшими ніж від його наявності.

Позивач посилається на порушення п. 2.54 ДБН В.2.2-15-2005, згідно якого рівень покрівлі вбудовано-прибудованої частини будинку не повинен перевищувати позначку підлоги вище розташованих житлових приміщень основної частини будинку.

Проте, у спірному випадку дашок не є покрівлею вбудовано-прибудованої частини будинку.

Він є елементом фасаду будинку.

Відповідно до ДБН А.2.2-3-2004 зміну архітектурних рішень фасаду необхідно погоджувати з органами містобудування та архітектури.

Встановлено, що ескізну пропозицію та конструктивне рішення дашка погоджено 5 травня 2009 року (т.2, а.с. 52).

Не ґрунтуються на наявних у справі доказах і доводи позивача про те, що дашок є причиною підвищеного рівня шуму у квартирі під час опадів.

Рівень шуму під час дощу практично є фоновим та не постійним, а відповідачкою дашок виготовлено з матеріалів, які зменшують такий рівень (т. 1, а.с.53, 116-118, 119-122).

Первинне вимірювання рівня шуму, на яке посилається позивач, було проведено у 2009 році й не враховує заміни матеріалу покриття дашка, що мало місце у 2012 році.

У справі встановлено, що дашок є способом захисту приямку входу до магазину від опадів, а вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання виконати каналізоване відведення рідких атмосферних опадів з приямку сходів магазину, до зовнішньої або до внутрішньо будинкової мережі каналізації є необґрунтованими та недоведеними й такими, що ґрунтуються на припущеннях, а не на реальних можливостях.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові ОСОБА_1 до КЖРЕП № 6, то підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

У цій частині вимоги позивача зводяться до захисту його права власності на квартиру АДРЕСА_2 шляхом зобов'язання КЖРЕП №6 виготовити в установленому порядку проектну документацію на реконструкцію 38/1000 частин зазначеного житлового будинку, що належить на праві власності ОСОБА_3, в якій передбачити підсилення конструктивних елементів частини житлового будинку, послаблених внаслідок влаштування без відповідних погоджень та проекту дверного та віконного прорізів до приміщення магазину, передбачивши при цьому водовідведення рідких атмосферних опадів з приямку сходів магазину до мережі каналізації та провести такі роботи згідно з проектною документацію.

Встановлено, що КЖРЕП №6 є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території по вулиці Київська, 5, а не його власником.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 24 Закону балансоутримувач зобов'язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76, реконструкція жилого будинку - комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщень житлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведенням їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог.

Капітальний ремонт будинку - комплекс ремонтно-будівельних робіт, пов'язаних з відновленням або поліпшенням експлуатаційних показників будинку, із заміною або відновленням несучих або огороджувальних конструкцій, інженерного обладнання та обладнання протипожежного захисту без зміни будівельних габаритів об'єкта та його техніко-економічних показників.

Виходячи з поняття реконструкції будинку, вимоги позивача до КЖРЕП № 6 про виготовлення проектної документації на будинок № АДРЕСА_2 є безпідставними.

Що ж до можливого проведення капітального ремонту, то указане питання відноситься до компетенції власника (співвласників) будинку, яким КЖРЕП № 6 не є.

Тому вимоги ОСОБА_1 до КЖРЕП №6 про зобов'язання виготовити в установленому порядку проектну документацію на реконструкцію 38/100 частин зазначеного житлового будинку є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на відповідні наведені вище норми матеріального права не дають підстав для скасування рішення суду в указаній частині.

Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині позовних вимог з ухваленням нового рішення, то відповідно до правил ч. 5 ст. 88 ЦПК України розподіл судових витрат слід змінити.

У справі ОСОБА_1 заявлено три вимоги немайнового характеру, одна з яких, що пред'явлена до ОСОБА_3, підлягає частковому задоволенню.

Тому з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1/2 судових витрат, що припадають на вимогу про усунути перешкоди в користуванні його квартирою шляхом зобов'язання демонтувати дашок, що становить 1/6 частину від усіх судових витрат, понесених позивачем.

Так, позивачем понесено витрати зі сплати судового збору у розмірі 236 грн. 50 коп (114,70+121,80) та витрати з проведення судових експертиз у розмірі 18459 грн 20 коп. (7400+11059,20).

Тому, з огляду на часткове задоволення однієї вимоги до ОСОБА_3 з неї на користь позивача слід стягнути 39 грн 42 коп. (236,50 / 6) - витрат зі сплати судового збору та 3076 грн. 53 коп. (18459,20 / 6) - витрат з проведення судових експертиз.

На підставі наведеного та керуючись пп. 1, 2 ч. 1 ст. 307, пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист права власності скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_2, а саме, зобов'язати її привести дашок над входом до магазину, розташованого в підвальному приміщенні даного будинку, у відповідність до п. 3.37 ДБН В.2.6-14-97 шляхом встановлення захисного фартуха у місці примикання дашка до стіни житлового будинку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 39 (тридцять дев'ять) гривень 42 коп. - витрат зі сплати судового збору, 3076 (три тисячі сімдесят шість) гривень 53 коп. - витрат з проведення судових експертиз.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді : М.В. Савчук

В. В. Чупікова