Справа № 336/4394/15-ц
Пр. № 2/336/37/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - п'ята Запорізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2, треті особи _ ОСОБА_4, ОСОБА_6, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, припинення права власності, виплату грошової компенсації частки в праві спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку у праві спільної власності на нерухоме майно.

В позові, який уточнила (а. с. 47-51, 193-194), в обгрунтування своїх вимог зазначила, що є спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_7, який доводився позивачеві батьком і смерть якого сталася ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя спадкодавець набув права власності на ? частину будинку АДРЕСА_3, 31/100 частина будинку АДРЕСА_4 та на квартиру АДРЕСА_1. Позивач, яка є недієздатною, вважається такою, що прийняла спадщину в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Інші спадкоємці померлого за законом - відповідачі за первісним позовом у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами: ОСОБА_4 - про відмову від прийняття спадщини та про відмову від виділу частки в праві спільної власності подружжя, ОСОБА_3 - про прийняття спадщини. З заявою про прийняття спадщини звернулася і опікун недієздатної позивача - ОСОБА_2 Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2015 року, яке набрало законної сили, припинено право власності відповідача ОСОБА_3 на 1/3 частину будинку АДРЕСА_3, право позивача на 1/6 частину вказаного нерухомого майна, на їхню користь з третьої особи за зустрічним позовом ОСОБА_6, за якою визнано право власності на згаданий будинок, стягнуто грошову компенсацію вартості їхніх часток, тому вимог про визнання за нею права власності на частку в праві на вказане нерухоме майно позивач не заявляє.

На підставі викладеного просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на 31/300 частину будинку АДРЕСА_4 та на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 надав суду зустрічний позов, який уточнив протягом судового розгляду (а. с. 155-156, 2127-219) і в якому, посилаючись на ті й самі доводи, що і його процесуальний опонент, зазначив, що з урахуванням відмови його матері від прийняття спадщини після смерті батька йому належить в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, 31/150 частина будинку АДРЕСА_4. Частки позивача за первісним позовом становлять 31/300 частину будинку АДРЕСА_4 та 1/6 частину квартири АДРЕСА_1. Належні позивачці частки є незначними, їхній виділ в натурі є неможливим, як неможливо і спільне користування предметом спільної часткової власності, оскільки відповідач постійно проживає в іншій державі, тому відповідач в зустрічному позові просить припинити право власності в порядку спадкування на належні позивачці частки в нерухомому майні, стягнути з нього на її користь грошову компенсацію відповідно до звіту про оцінку вартості нерухомого майна в сумі, пропорційній розміру належних позивачеві часток, яка попередньо внесена відповідачем на депозитний рахунок управління Державної судової адміністрації.

Належним чином повідомлені сторони і треті особи до суду не з'явилися.

Представники позивача надали суду письмове звернення, яке містить визнання зустрічного позову і прохання про вирішення справи в їхню відсутність.

Аналогічну заяву надали ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ОСОБА_3 заперечує проти задоволення первісного позову і просить ухвалити рішення за зустрічним позовом на його користь.

Треті особи - фізичні особи, а також представник нотаріальної контори надали суду заяви з проханням вирішувати спір без їхньої участі.

За вказаних обставин, у відповідності до ст. ст. 36, 158, 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішувати справу у відсутність осіб, які беруть в ній участь.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить зустрічний позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, і не вбачає підстав для ухвалення рішення на користь позову ОСОБА_1 із наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивач і відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_7, смерть якого сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 смерть якого сталася ІНФОРМАЦІЯ_2. За життя спадкодавець набув права власності на ? частину будинку АДРЕСА_3, 31/100 частина будинку АДРЕСА_4 та на квартиру АДРЕСА_1. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2015 року, яке набрало законної сили, припинено право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на ? частину будинку АДРЕСА_3. Протягом встановленого законом строку прийняття спадщини до нотаріальної контори. звернулись: із заявою про прийняття спадщини - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в інтересах недієздатної ОСОБА_1, ОСОБА_4 - з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 16 серпня 2013 року постановою державного нотаріуса Запорізької п'ятої державної нотаріальної контори ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через ненадання необхідних правовстановлюючих документів. Інші спадкоємці свідоцтва про право на спадщину не отримали, як випливає з матеріалів спадкової справи.

За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Обґрунтованість позову підтверджують надані суду копії свідоцтв про акти цивільного стану, правовстановлюючі документи на нерухоме майно, технічна документація на будинок, матеріали спадкової справи.

З огляду на встановлені обставини суд доходить висновку, що сторони здійснили право на спадкування, оскільки вчасно звернулись до нотаріальної контори з відповідними заявами, між тим оформити це право у позасудовому порядку не змогли через наявність спору, що розглядається судом .

При цьому відповідач за первісним позовом ОСОБА_4, яка також є спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_7, скористалась правом на відмову від прийняття спадщини, подавши заяву у відповідності до вимог законодавства про спадкування, а також подавши заяву про видачу свідоцтва про право власності на ? частину майна, яке є предметом спільної сумісної власності подружжя, яку автоматично анулює її заяву про відмову від виділу частки в праві спільної власності подружжя.

У зв'язку з викладеним суд погоджується з твердженнями зустрічного позову в частині посилань на розмір часток спадкоємців у спадковому майні.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим;% 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Так як є матеріальні передумови для припинення права власності ОСОБА_1 на належні їй в порядку спадкування частки; на отримання грошової компенсації вартості її часток погоджуються представники, які наділені колом прав і обов'язків сторони в справі; суд вбачає всі підстави для захисту права в обраний позивачем за зустрічним позовом спосіб, що виключає задоволення вимог за позовом первісним.

Керуючись ст. ст. 365, 1261, 1267-1270, 1273 ЦК України, ст. ст.10, 59, 212, 213, 215, 224, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 на 31/100 частину будинку АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 31/300 частину будинку АДРЕСА_4, на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 62334 грн. у рахунок компенсації вартості 31/300 частини будинку АДРЕСА_4 та 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 шляхом перерахування зазначеної суми з депозитного рахунку територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рахунок представника ОСОБА_1 ОСОБА_9 в будь-якій фінансовій установі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя О.В. Щаслива