№ 274/5369/16-ц
провадження № 2/0274/2061/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., при секретарі Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку набувальної давності право власності на 1/5 ідеальних частин квартири АДРЕСА_1.

Позов мотивує тим, що він є власником 4/5 ідеальних частин квартири АДРЕСА_1. Інша частина квартири (1/5) належить ОСОБА_2, яка була другою дружиною його дідуся, та померла ІНФОРМАЦІЯ_2. 09.09.2016 року він звернувся до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не довів родинні стосунки із спадкодавцем. Інших спадкоємців немає. З 16.05.1989 року по теперішній час він зареєстрований в квартирі за вищевказаною адресою, здійснює в квартирі ремонти, сплачує за комунальні послуги, купує в квартиру меблі та техніку. З 01.01.201 року до теперішнього часу, ніхто не заявляв йому жодних претензій відносно володіння чи користування спірним нерухомим майном, не цікавився ним. Таким чином він добросовісно заволодів вищевказаним чужим нерухомим майном і продовжує відкритом та безперервно ним володіти понад 15 років.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача - Бердичівської міської ради Кухар О.І. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує, просить прийняти рішення в межах вимог чинного законодавства.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 4/5 ідеальних частин квартири АДРЕСА_1, що підтверджується витягами з реєстру прав власності на нерухоме майно, договорами дарування частки квартири(а.с. 9-14).

Власником 1/5 ідеальних частин квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно(а.с. 9).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с.15).

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в квартирі за вищевказаною адресою до дня смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою приватного підприємства " Житлоремекс"від 08.09.2016 року(а.с. 17, 25).

Він здійснює в спірній квартирі ремонти, сплачує за комунальні послуги, що підтверджується рахунками(а.с .20-22, 28-34).

09.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не довів родинні стосунки із спадкодавцем, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії(а.с. 16).

З копії спадкової справи № 95/2016 вбачається, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає(а.с. 52-60).

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

У відповідність до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Пунктами 11 та 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

А тому суд вважає, що ОСОБА_1 добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, а тому набув право власності на це майно (набувальна давність), тобто позовні вимоги підлягають задоволення.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»,суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер - НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на 1/5 ідеальних частин квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 -денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Головуючий: