Справа № 161/9328/16-ц
Провадження № 2/161/3515/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 06.11.2015 року близько 12.00 сталася дорожньо-транспортна пригода за його участю та участю відповідача ОСОБА_2 Так, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Глушець в напрямку до вул. Ковельської на площі Злуки в м. Луцьку при здійсненні повороту на вул. ОСОБА_5 був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав переваги в русі йому (позивачу), як велосипедисту, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження у вигляді: садна в ділянці верхньої губи зліва, підборіддя зліва, перехідної кайми нижньої губи зліва, крововилив та садно слизової оболонки верхньої губи зліва, крововилив під слизову оболонку верхньої губи зліва, синець в проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи зліва. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1318 від 10.11.2015 року, проведеної в рамках кримінального провадження, отримані ним тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Постановою слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 24.11.2015 року кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України було закрито у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Внаслідок вказаної ДТП його велосипед зазнав механічних ушкоджень, подальша його експлуатація без ремонту неможлива. Для подальшого відновлювального ремонту належного йому велосипеду типу «шосейний» необхідно замінити наступні запчастини, а саме: руль шосейний вартістю 350 грн., сидіння 400 грн., тормозні ручки (шосейні) 225 грн., передню вилку 450 грн., колесо переднє 350 грн., покришки 360 грн. Також внаслідок ДТП було пошкоджено велосипедний шолом вартістю 500 грн. Отже, загальна вартість завданих йому збитків складає 2635 грн. Також внаслідок ДТП йому було завдано і моральну шкоду. Остання відображається у втраті можливості пересуватися містом з необхідною для нього швидкістю та втратою можливості в повній мірі виконувати свою роботу та отримувати необхідний заробіток. Крім того, він відчуває дискомфорт від отриманих внаслідок ДТП тілесних ушкоджень, повинен був тривалий час знаходитися вдома, не виходити на вулицю на прогулянку, оскільки соромився того, що на його обличчі наявні синці. Завдану моральну шкоду оцінює у 5000 грн. Просить суд стягнути на його користь матеріальну шкоду у розмірі 2635 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 2400 грн., а всього 10035 грн.

В судовому засіданні позивач заявлені ним позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що з заявою про виплату страхового відшкодування до страхової компанії він не звертався, велосипед на огляд не надавав. В нього відсутні документи які містять опис механічних ушкоджень, завданих його велосипеду внаслідок ДТП. Вартість деталей необхідних для ремонту велосипеда ним взято з мережі Інтернет.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 30.09.2016 року позов не визнав, суду пояснив, що дійсно він винний у ДТП, яка сталася за його участю та участю велосипедиста ОСОБА_1 Дійсно, внаслідок ДТП позивачем було отримано вказані ним тілесні ушкодження. Проте, цивільна відповідальність власника автомобіля застрахована у ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4». Про страховий випадок він повідомив страхову компанію у день ДТП. Вважає, що відшкодування шкоди, завданої позивачу має здійснювати ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4».

Представник відповідача ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4» в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення та заяву з проханням слухати справу за його відсутності. В свої запереченнях представник відповідача зазначив, що ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4» позов не визнає, оскільки вимога позивача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2635 грн. не підтверджена доказами, оцінка завданої шкоди відсутня. Позивач до ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4» не звертався, тобто вимоги Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не виконав. Відповідно до ст. 26-1 вказаного закону страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Оскільки виплат по здоровю не було, то і здійснити розрахунок страхового відшкодування по моральній шкоді неможливо, просить суд у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові доказ по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 06.11.2015 року близько 12.00 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю велосипедиста ОСОБА_1 та участю водія ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1.

Так, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Глушець в напрямку до вул. Ковельської на площі Злуки в м. Луцьку при здійсненні повороту на вул. ОСОБА_5 був неуважний, не стежив за дорожньої обстановкою, не надав переваги в русі велосипедисту ОСОБА_1, внаслідок чого велосипедист ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

06.11.2015 року слідчим СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області вищевказані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 20003356 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1318 від 10.11.2015 року, проведеної в рамках вказаного кримінального провадження, внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: садна в ділянці верхньої губи зліва, підборіддя зліва, перехідної кайми нижньої губи зліва, крововилив та садно слизової оболонки верхньої губи зліва, крововилив під слизову оболонку верхньої губи зліва, синець в проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи зліва. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Постановою слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 24.11.2015 року кримінальне провадження № 20003356 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України було закрито у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення. (а.с. 7). Дана постанова є чинною.

Вищевказаною постановою встановлено, що з виникненням даної ДТП у прямому причинному звязку знаходиться грубе порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.3 (б), 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_2 є винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої позивачу ОСОБА_1 було завдано тілесних ушкоджень.

Свою вину у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, факт та тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих позивачем ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України, факт завдання фізичній особі матеріальної шкода та шкоди каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок.

Судом також встановлено, що цивільна відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1 забезпечена полісом № АІ/7872475 обовязкового страхування цивільно-страхової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з відповідачем ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4». (а.с. 29).

Даним полісом забезпечений транспортний засіб «Seat Inka» реєстраційний знак НОМЕР_2 та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, завдану життю та здоровю 100000 грн., за шкоду завдану майну 50000 грн.

Згідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові), або іншій особі, визначеній у договорі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконати інші умови договору.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 988 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про страхування» слідує, що страховик зобов»язаний на умовах договору страхування при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4» не звертався, пошкоджений велосипед для огляду та оцінки не надавав.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Позивачем, відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що внаслідок ДТП належний йому велосипед зазнав механічних пошкоджень та що внаслідок такого пошкодження було завдано матеріальну шкоду в заявленому ним розмірі.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити у звязку з їх недоведеністю.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно до п. 23.1 ст. 23 цього Закону шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; шкода, повязана із смертю потерпілого.

Отже, обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачене стягнення зі страховика на користь третьої особи моральної шкоди, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Суд вважає доведеним, що дії відповідача ОСОБА_2 у даному випадку були неправомірними і цими неправомірними діями позивачу було завдано моральну шкоду, між діями відповідача ОСОБА_2, що призвели до порушення законних прав позивача та наслідками в вигляді завдання моральної шкоди, яка виразилася у перенесенні фізичного болю, моральних стражданнях у звязку з цим є причинно-слідчий звязок.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із ступеня завданих позивачу тілесних ушкоджень вони за ступенем тяжкості є легкими, ступеня та характеру перенесених позивачам моральних страждань, що були викликані перенесенням ним фізичного болю, порушенням його звичного способу життя.

Тому, виходячи з принципів розумності й справедливості, з врахуванням конституційної значимості здоров'я, як невідчужуваного і нерушимого блага, що належить людині від її народження й охороняється державою, а також характеру і обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач, суд вважає за необхідне стягнути на відшкодування завданої моральної шкоди на користь позивача ОСОБА_1 1000 грн.

В іншій частині позовних вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди суд вважає необхідним відмовити за необґрунтованістю.

Статтею 26-1 Закону України обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Оскільки страхове відшкодування витрат, повязаних зі шкодою, заподіяною здоровю, на користь позивача ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4» не здійснювалося, то не може бути розраховано і страхове відшкодування по моральній шкоді.

Таким, 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2

За правилами ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу.

Разом з тим, стягненню підлягають лише документально підтверджені судові витрати (ст. 88 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), фінансові документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.10.2014 р., № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах").

Проте, враховуючи обсяг наданої позивачу правової допомоги, ту обставину, що адвокат ОСОБА_6 участь у судових засіданнях по даній цивільній справі не приймав, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне вимогу ОСОБА_1 про відшкодування витрати на правову допомогу задовольнити частково, стягнути на його користь 600 грн., в іншій частині відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь витрат по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст. 979, 985 ЦК України, Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_4» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 1000 (тисячу) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати за сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. та витрати, повязані з оплатою правової допомоги в сумі 600 грн., а всього 1151 (тисячу сто п»ятьдесят одну) грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необгрунтованністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_7