Справа № 627/446/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 лютого 1998 року померла ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина на майно.

При житті ОСОБА_2 набула право на земельну частку ( пай ), що підтверджується виготовленим на її ім'я сертифікатом на право на земельну частку ( пай ) Серії ХР № 0229823.

До дня смерті вона проживала в с. Мурафа разом зі своїм племінником, а батьком позивача ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Мурафської сільської ради, який фактично успадкував майно ОСОБА_2

26 червня 2005 року батько позивача ОСОБА_4 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина на його майно, яке складається з права на земельну частку ( пай ) згідно з сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ХР № 0229823.

На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті батька ОСОБА_3, оскільки являється спадкоємцем за законом першої черги, в звязку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить: поновити йому строк звернення до суду з позовом, встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт родинних відносин та визнати за ним право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ХР № 0229823, яке фактично успадкував його батько ОСОБА_3 після смерті своєї рідної тітки ОСОБА_2

У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі та прохав їх задовольнити.

Представник відповідача Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні при розгляді справи покладалася на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та свідків, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0229823 ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мурафське», що підтверджується відповіддю відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області від 13.07.2016 року №22-20.25-0.4-1286/2-16.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №522664, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 померла 20 лютого 1998 року.

Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мурафське» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0229823.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (пай).

Згідно прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-ІV правила книги шостої Цивільного кодексу України (спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, тобто до 01.01.2004 року.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Племінник спадкодавці ОСОБА_4 спадщину після смерті своєї тітки ОСОБА_2, відповідно до ст. 1268 ЦК України фактично прийняв, оскільки він проживав разом зі спадкодавцем до дня смерті, що підтверджується довідкою виковначого комітету Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області та не заявив про відмову від неї, однак юридично спадщину не оформив.

Факт, що ОСОБА_3 являвся рідним племінником спадкодавця ОСОБА_2 підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Також спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які відмовляються від прийняття спадщини, про що подані ними нотаріально посвідчені заяви.

25 червня 2005 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №017848, виданим Краснокутським районним управлінням юстиції Харківської області 01 липня 2005 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0229823.

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця.

Факт, що позивач являється сином померлого ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Інших спадкоємців, які б мали обовязкову частку в спадщині, немає, про що свідчать відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву від 20 липня 2016 року № 1956/01-21 та Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 13.07.2016 року №1058/02-14.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Крім того, ОСОБА_1 пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.

Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець після смерті спадкодавця ОСОБА_3, має право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 1217, 1223, 1261, 1265 ЦК України, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай).

Позов ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, яка померла 20 лютого 1998 року була рідною тіткою ОСОБА_3, який помер 25 червня 2005 року.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розташованої на території Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що належало ОСОБА_2, померлої 20 лютого 1998 року, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0229823, яке фактично успадкував його батько ОСОБА_4, який помер 25 червня 2005 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА