Справа № 524/8624/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Савічева В.О.

при секретарі Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ВДВС Львівського МУЮ, ОСОБА_3 сервісного центру МВС у Львівській області, ОСОБА_4 про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на транспортний засіб,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 ВДВС Львівського МУЮ, ОСОБА_3 сервісного центру МВС у Львівській області, ОСОБА_4 про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на транспортний засіб, зазначаючи, що 10.06.2014 року він фактично придбав у ОСОБА_5 автомобіль марки BA3-21043, універсал-В, зеленого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 за 10.000 грн., яким він розпорядився на підставі нотаріально завіреної довіреності від 01.02.2014 року від імені власника ОСОБА_4, який мешкає у м.Львів.

Факт продажу підтверджується розпискою продавця та договором купівлі- продажу

транспортного засобу, укладеного між ними, але не засвідченого нотаріально.

Юридичним підтвердженням продажу автомобіля є довіреність від 10.06.2014 року від імені ОСОБА_5 на його імя та засвідчена приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_6, в якій зафіксоване право на розпорядження вищезазначеним майном, а також розписка засвідчує факт отримання від нього ОСОБА_5 грошових коштів 10.06.2014 року. Постановою старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 24.03.2015 року з метою виконання рішення Іллінецького районного суду Вінницької області про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів в розмірі 1/4 частки з всіх видів прибутків та виконання постанови державного виконавця від 2.02.2015 року про накладання арешту на майно боржника було видане розпорядження щодо затримання вищезазначеного транспортного засобу та вилучення державних номерних знаків, внаслідок чого працівники ДАІ вилучили у нього автомобіль в с.Коблево Миколаївської області.

Постановою старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 4.06.2015 року був скасований розшук автомобіля марки ВАЗ-21043,2006 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, після чого він був повернений на відповідальне зберігання, як це зазначено в постанові державного виконавця від 4.06.2015 року про скасування розшуку майна боржника. Відповідно до ч.1,2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Наразі він не може здійснити перереєстрацію цього транспортного засобу з тієї причини, що заборона на відчуження вищезазначеного автомобіля була збережена, внаслідок чого він не може на протязі останніх місяців зареєструвати ТЗ на своє імя, не зважаючи на те, що фактично він користується ним на протязі останніх 15 місяців, тобто ще з того часу, коли з ОСОБА_4 ще не були стягнуті аліменти за рішенням суду. Просив суд звільнити з-під арешту автомобіль марки ВАЗ-21043, універсал - В, 2006 року виробництва, реєстраційний номер НОМЕР_1, зеленого кольору та визнати за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ-21043, універсал - В, 2006 року виробництва, реєстраційний номер НОМЕР_1, зеленого кольору.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили суд їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 ВДВС Львівського МУЮ в судове засідання не прибув по невідомим суду причинам про день, час та місце слухання справи були повідомлені.

Представник відповідача ОСОБА_3 сервісного центру МВС у Львівській області в судове засідання не прибув надіслав заперечення на позовну заяву в якому заперечував проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибув по невідомим суду причинам про день, час та місце слухання справи був повідомлений.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так судом встановлено, що відповідно до електронних баз даних РСЦ МВС України у Львівській області, транспортний засіб ВАЗ 21043, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ХТК0875 04.08.2006 зареєстровано на імя відповідача ОСОБА_4. В особливих відмітках зазначено «Кредит. Відчуження заборонено». За таких обставин, відповідач ОСОБА_4 не мав правових підстав відчужувати транспортний засіб.

Крім цього, 12.03.2015 року працівниками УДАІ ГУМВС України у Львівській області до баз даних внесено інформацію про накладення на вказаний транспортний засіб ОСОБА_2 ВДВС Львівського МУЮ арешту на підставі виконавчого листа №207/422/2012 виданого 06.07.2012 Іллінецьким районним судом у виконавчому проваджені №43870899.

У наданій позивачем довіреності, яка посвідчена в установленому законом порядку, вказано, що вона видана для здійснення представництва (щодо керувати, зняття з обліку, продажу, обміну, передачі в оренду, позички). Тобто, нотаріусом засвідчено, що підставою для видачі вказаної довіреності був договір ДОРУЧЕННЯ, а не договір купівлі-продажу і не встановлює факту набуття права власності на транспортний засіб.

Довіреність містить посилання на ст.ст. 237-241, 244-250, 398, 1187 ЦК України, що стосуються саме договорів представництва та доручення.

Згідно ст.ст. 238, 244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль.

Статтею 249 ЦК України передбачено, що особа, яка видала довіреність може в будь-який час її касувати. Припинення повноважень представника відбувається внаслідок одностороннього волевиявлення особи, яку він представляв.

Автомобіль є річчю визначеною індивідуальними ознаками, оскільки має неповторні

номери складових частин та агрегатів, і підлягає обов'язковій державній реєстрації.

У пункті 2 ч. 1 ст. 181 ЦК України визначено, що режим нерухомої речі поширюється на речі, права на які підлягають державній реєстрації. Тобто на автомобіль поширюється правовий режим нерухомої речі.

Ч. 1 ст. 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на

нерухомі речі (правовий режим яких носять і транспортні засоби), їх виникнення, перехід і

припинення підлягають державній реєстрації.

Частина 2 названої статті передбачає, що державна реєстрація таких прав здійснюється відповідним органом. (Згідно ч. 4 ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" таким органом реєстрації для автомобілів є ОСОБА_3 сервісний центр МВС).

Отже, будь-яка фізична чи юридична особа стає власником транспортного засобу з моменту реєстрації його на своє ім'я в підрозділі ОСОБА_3 сервісного центру МВС.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про дорожній рух", законодавство про дорожній

рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до

нього.

Згідно із ст. 34 вказаного Закону державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі.

Державна реєстрація і облік здійснюються органами ОСОБА_3 сервісного центру МВС, а їх порядок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (назва Постанови в редакції Постанови КМУ № 1371 від 23.12.2009, на момент виникнення спірних правовідносин постанова КМУ № 1388-98 року носила назву "Про затвердження Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок).

У п. 1 вказаного нормативного акту (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було зазначено, що: "Цими Правилами встановлюються єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок та видачі реєстраційна документів і номерних знаків".

У новій редакції пункт 1 Порядку має аналогічний зміст: "Цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також: самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків".

Пунктом 2 Порядку (як у старій, так і в новій редакції) передбачено, що цей нормативний акт є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

В абзаці 1 п. 7 Порядку (як раніше, так і нас сьогоднішній день) визначено, що власники транспортних засобів та особи, які їх експлуатують на законних підставах, зобов'язані їх зареєструвати (перереєструвати) упродовж 10 днів після придбання (одержання).

У п. 5 Порядку (а так само і у п. 5 вказаного нормативного акту в старій редакції) зазначено, що "Особи, які порушують цей Порядок, несуть відповідальність згідно із законодавством".

Таким чином, дії по відчуженню транспортних засобів не повинні суперечити визначеному порядку державної реєстрації транспортних засобів та здійснюватися у відповідності до вказаного Порядку (у старій редакції - Правил).

Пунктом 8 Порядку, зокрема, чітко встановлено, що перед відчуженням, транспортний засіб, що перебував в експлуатації і зареєстрований в підрозділі ДАІ, повинен бути знятий там з обліку.

Отже, до вчинення дій щодо реєстрації автомобіля, передбачених вищевказаним Порядком, відповідач не мав права відчужувати спірний автомобіль, а позивач не мав права його придбати.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 діяли всупереч вказаним Правилам, хоча, як стверджує сам позивач, від початку мали намір здійснити відчуження автомобіля.

Видача довіреності на право керування та розпорядження транспортним засобом і укладення договору купівлі-продажу автомобіля мають різні правові наслідки.

Згідно Порядку, у відносинах, пов'язаних з реєстрацією та обліком транспортних засобів, вказана довіреність надає особі право експлуатувати автомобіль, представляти інтереси власника в підрозділах Державтоінспекції і навіть зняти його з обліку для реалізації. Але на підставі такої довіреності особа не має можливості без власника, вказаного в реєстраційних документах, самостійно зняти з обліку автомобіль щоб перереєструвати його на себе ж самого.

Той правочин, який заключили позивач та відповідач юридично не зафіксував зміну права власності на транспортний засіб, і це підтверджується записом нотаріуса про те, що довіреність видана на підставі усного договору з метою здійснення представництва.

Згідно ст. 210 ЦК України правочин, який підлягає державній реєстрації є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації

Посилання позивача (в обґрунтування позовних вимог щодо визнання таким, що відбувся договору купівлі-продажу спірного автомобіля) на положення ч. 2 ст. 220 ЦК України, згідно якої якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, є безпідставним, так як застосування вказаної норми можливо лише у разі обов'язкового нотаріального посвідчення правочину.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-59, 60, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ВДВС Львівського МУЮ, ОСОБА_3 сервісного центру МВС у Львівській області, ОСОБА_4 про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на транспортний засіб відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області.

Суддя: