Справа № 487/7408/14-ц
Провадження № 2/487/59/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2016 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Оцабера М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву-клопотання (уточнену) представника позивача та позивача, а також уточнену позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського міського бюро технічної інвентаризації, Миколаївської міської ради,Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Миколаївського міського управління Юстиції Миколаївської області, за участю прокуратури Заводського району м. Миколаєва, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про скасування реєстрації права власності, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Миколаївського міського бюро технічної інвентаризації, Миколаївської міської ради,Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Миколаївського міського управління Юстиції Миколаївської області, за участю прокуратури Заводського району м. Миколаєва, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про скасування реєстрації права власності, зобов'язання вчинити певні дії.

До суду надійшли позивача заяву-клопотання (уточнена) від 14.01.2016 року представника позивача та позивача, а також уточнена позовна заява від 22.01.2016 року.

Представник позивача ОСОБА_3 вищевказане питання залишив на розгляд суду.

Вислухавши клопотання, думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Клопотання про прийняття уточненої позовної заяви, відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, відмовлятися від позову, а до початку розгляду справи по суті - шляхом подання письмової заяви зменшити предмет або підставу.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження відкрито з вимогами про скасування реєстрації за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок по вул. Молдавській 2 в смт. М. Корениха м. Миколаєва та в частині вимог про зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину за законом та вчинення певних дій.

14.01.2016 року позивач та її представник подає заяву-клопотання (уточнена) та 22.01.2016 року подає уточнену позовну заяву, в яких просить суд:

- Скасувати право власності на дім та на землю за ОСОБА_2 та рішення Миколаївської міської ради від 24.07.2014р. №42/45 про надання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 974кв.м.

- Скасувати незаконну реєстрацію, запис про реєстрацію в реєстрі майнових прав громадян вже скасованого свідоцтва за ОСОБА_2 по БТІ, Реєстраційній службі та повернути реєстрацію на будинок по вул. Молдавська, 2 в м.Миколаєві за ОСОБА_4 до 1992р., яка була зареєстрована - перереєстрована в БТІ в 1990р., а з 1992р. за ОСОБА_5, який помер в 2010р. та відновити її в правах на спадок її бабусі та її батька та зареєструвати за нею майно, яке їм належало за життя та повинно перейти у спадок їхнім законним спадкоємцям, а не передаватись шахраям!

- Зобов'язати Нотаріуса та Реєстраційну службу зареєструвати право власності на будинок по вул.Молдавська, 2 в м.Миколаєві за ОСОБА_1 і видати свідоцтво на право власності на спадщину ОСОБА_4 та ОСОБА_5

- Вилучити скасоване свідоцтво на право власності на дім та на землю на імя ОСОБА_2 та накласти арешт на майно ОСОБА_2

- Відшкодувати позивачці збитки завдані діями посадових осіб Влади та Суду незаконними рішеннями та реєстрацією майна за ОСОБА_2

Розцінюючи подані заяву-клопотання (уточнена) від 14.01.2016 року представника позивача та позивача, а також уточнену позовну заяву від 22.01.2016 року, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є новими, а відповідно такий позов повинен розглядатися самостійно і не може бути пред'явлений в порядку уточнених позовних вимог відповідно ст. 31 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Також суд, зазначає, що ухвалою суду від 08.12.2015 року, за цими саме вимогами було відмовлено у прийнятті уточненої (додаткової) позовної заяви ОСОБА_1.

За таких обставин, у прийнятті заяви-клопотання (уточнена) від 14.01.2016 року представника позивача та позивача, а також уточненої позовної заяви від 22.01.2016 року слід відмовити.

При цьому позивачу необхідно роз'яснити, що відмова у прийнятті до розгляду уточненої позовної заяви не є перешкодою для звернення до суду у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 31, 35, 36, 77, 168, 207 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви-клопотання (уточнена) від 14.01.2016 року представника позивача та позивача, а також уточненої позовної заяви від 22.01.2016 року.

Роз'яснити позивачу його право на звернення із цим позовом на загальних підставах.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.Г.Нікітін