ухвала

іменем України

20 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Леванчука А.О.,

Маляренка А.В., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», третя особа - ОСОБА_4, про визнання недійсними умов договору кредиту, визнання недійсним договору страхування, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті», публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПАТ «СК «Українська страхова група»), обґрунтовуючи вимоги тим, що 07 серпня 2013 року ним укладено з ТОВ «Порше Мобіліті» договір № 50009922, згідно з умовами якого він отримав кредит у розмірі 112 779 грн 70 коп. на придбання автомобіля та додатковий кредит у розмірі 36 952 грн 35 коп. на оплату страхових платежів. Позивач вказав, що надавши кредит у національній валюті України, банк одночасно зазначав його еквівалент у валюті США, також до кредитного договору надано графік погашення кредиту, визначений у валюті США; орієнтовна сукупна вартість кредиту зазначена у валюті України та США. Вважав, що банк порушив його права, зокрема перед укладенням договору не надав повної інформації про послуги, неналежним чином визначив ціну кредитного договору, не навів у графіку погашення кредиту конкретних грошових сум погашення у національній валюті. Умови про погашення наданого у валюті України кредиту у перерахунку за поточним обмінним курсом валюти США є несправедливими та недійсними, а умова про застосування при обчисленні платежу курсу філії «Корпоративний та інвестиційний банк» публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (далі - філія «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк») - нікчемною. Крім того, укладений із ПАТ «СК «Українська страхова група» договору страхування придбаного автомобіля є недійсним у зв'язку із тим, що його істотна умова - ціна (страхова сума, ліміт відповідальності, страховий платіж, суми платежів) - визначена неналежним чином у грошовому еквіваленті валюти США за комерційним курсом філії «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк». Посилаючись на викладене, позивач просив визнати недійсним договір кредиту (з додатками) в частині посилання на всі грошові суми в еквіваленті валюти США, визнати недійсними положення договору про курс обчислення платежів за курсом філії «КІБ» ПАТ «Креді АгрікольБанк», визнати недійсними п. п. 1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.3.3, 2.4, 3, 5.5, 5.6 загальних умов кредитування за договором від 07 серпня 2013 року № 50009922, визнати недійсним договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199- РМ2-13-00531, зобов'язати ТОВ «Порше Мобіліті» здійснити перерахунок отриманих коштів у рахунок наступних платежів.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року позов задоволено. Визнано недійсним з усіма додатками до нього укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Порше Мобіліті» кредитний договір від 07 серпня 2013 року № 50009922 у частині здійснення

розрахунку усіх сум договору із посиланням на еквівалент у доларах США. Визнано недійсними у вказаному кредитному договорі положення про курс для обчислення платежів згідно з курсом філії ПАТ «Креді Агріколь банк» Визнано недійсними п. п. 1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.3.3, 2.4, 3, 5.5, 5.6 загальних умов кредитування за кредитним договором від 07 серпня 2013 року № 50009922. Зобов'язано ТОВ «Порше Мобіліті» зробити перерахунок усіх надмірно отриманих грошових коштів у рахунок наступних щомісячних платежів за вказаним кредитним договором. Визнано недійсним договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-РМ2-13-00531, укладений 08 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «Українська страхова група». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду й залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 07 серпня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті», ОСОБА_3 (позичальник) та ОСОБА_4 (поручитель) укладено договір № 50009922, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит на придбання автомобіля марки «Volkswagen polo», 2013 року випуску, у розмірі 112 779 грн 70 коп., що еквівалентно 13 855 доларів США, строком на 60 місяців, та додатковий кредит у розмірі 36 952 грн 35 коп., що еквівалентно 4 539 доларів 60 центів США, за курсом філії «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк» для обчислення, зі сплатою 9,90 % річних.

Усі платежі за вказаним кредитним договором сплачуються у гривні та підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США. Також договір між сторонами за участю поручителя складають цей кредитний договір, загальні умови кредитування, графік погашення кредиту, додаткові угоди та інші документи стосовно кредиту (а. с. 9).

Кредит надано шляхом перерахування на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр-Україна» за придбання автомобіля та оплату страхових платежів за укладеним з ПАТ «СК «Українська страхова група» договором страхування.

Перший внесок в рахунок оплати автомобіля було здійснено позивачем за власні кошти у розмірі 19 902 грн 30 коп., що еквівалентно 2 445 доларів США.

Загальні умови кредитування, як додаток до кредитного договору та його складова частина, містять умови поруки і також підписані ТОВ «Порше Мобіліті», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 36-39).

Додатковою угодою (без дати), укладеною між тими ж сторонами, передбачено цільове призначення кредиту, зобов'язання компанії надати позичальнику кредит у гривнях, та умови повернення кредиту раніше, ніж через 36 місяців з моменту укладення договору (а. с. 10).

Договором про внесення змін № 1 до кредитного договору, укладеним між ТОВ «Порше Мобіліті» та позичальником, змінено строк кредиту шляхом збільшення його до 84 місяців (а. с. 11).

Відповідно до підписаного графіка погашення кредиту від 08 серпня 2013 року суми платежу за розрахунковий період, погашення суми кредиту, відсотків за користування кредитом, суми додаткового кредиту відсотків за користування додатковим кредитом та залишку зазначені до сплати щомісячно у період з 15 вересня 2013 року по 15 серпня 2018 року у валюті США. Визначена вартість послуг, пов'язана з одержанням кредиту та укладенням кредитного договору, а також орієнтовна сукупна вартість кредиту з урахування процентної ставки за кредитом (а. с. 29, 30).

Згідно з графіком погашення кредиту від 12 травня 2014 року суми платежів за розрахунковий період за користування кредитом, додатковим кредитом, процентів за користування додатковим кредитом та залишку зазначені до сплати щомісячно у період з 15 вересня 2013 року по 15 серпня 2020 року у валюті США. Визначена вартість послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням кредитного договору, та орієнтовна сукупна вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за кредитом (а. с. 32-35).

Задовольняючи позов та визнаючи недійсними в частині кредитний договір та договір страхування в цілому, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірні договори укладені всупереч вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. ст. 203, 215 ЦПК України, містять несправедливі умови та істотний дисбаланс прав та обов'язків на шкоду споживачу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові, апеляційний суд виходив із того, що спірний кредитний договір є тристороннім, при цьому поручитель залучений у справі в якості третьої особи, а не відповідача, тому висновок про недійсність спірного правочину є передчасним.

Проте погодитися із такими висновками апеляційного суду не можна з огляду на таке.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 3 ЦПК України).

Згідно зі ст. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що предметом судового розгляду у даній справі є визнання позичальником ОСОБА_3 недійсними окремих положень кредитного договору з підстав порушення банком як фінансовою установою вимог Закону України «Про захист прав споживачів», при цьому спірний договір в частині поручителя позивачем не оскаржуються, тому дійшов помилкового висновку про те, що поручитель за спірним договором повинен бути залучений до участі у справі в якості відповідача.

Крім того, за змістом ст. ст. 303, 316 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд зобов'язаний надати відповіді на всі доводи апеляційної скарги.

Недотримання вказаних вимог є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в частині мотивування судового рішення судом, який має право на дослідження нових доказів і переоцінку доказів.

Таким чином, відмовляючи у позові з підстав незалучення поручителя в якості співвідповідача, апеляційний суд на порушення вимог ст. ст. 212, 213, 303, 316 ЦПК України зазначених положень закону не врахував, фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, належним чином не встановив, доводів та заперечень сторін належним чином не перевірив, у рішенні не навів висновків щодо суті позовних вимог, а тому дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК Українипідставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення судом норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом повністю не встановлені, судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ч. 3 ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.О. Леванчук

А.В. Маляренко

І.К. Парінова