справа №176/3635/14-ц
провадження №2/176/215/16
РІШЕННЯ

Іменем України

07 вересня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

при секретарі Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Жовті Води в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути із ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 10288 грн. 19 коп. та судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає що 08.11.2012 року між ним та ОСОБА_2 укладений письмовий договір позики, згідно якого він передав останньому грошові кошти в розмірі 12857,79 грн., при цьому відповідачем власноручно написана відповідна розписка. Відповідно до п.2.4 договору погашення позики має відбуватися рівними частинами по 1071,48 грн., щомісячно до 20 числа, при цьому перше погашення повинно бути зроблено до 20 листопада 2012 року. Починаючи з жовтня 2013 року відповідач не виконує взяті на себе зобовязання у звязку з чим змушений звернутися до суду.

Позивач та його представник ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, у судове засідання не зявилися. При цьому, від представника позивача надійшла заява, щодо підтримання позовних вимог і розгляду справи за її відсутності та відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_2, виклик якого у судове засідання здійснено у визначеному законом порядку, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, до суду не зявився, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечень щодо позову не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

08.11.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 12857,79 грн., що підтверджується угодою та письмовою розпискою останнього (а.с.6-7).

Відповідно до п.2.4 договору повернення позики здійснюється шляхом внесення коштів рівними частинами по 1071,48 грн., щомісячно до 20 числа. При цьому перше погашення здійснюється до 20 листопада 2012 року.

Строк надання позики, згідно п.2.1.договору становить дванадцять місяців з моменту передачі грошових коштів, до листопада 2013 року.

Однак, починаючи з жовтня 2013 року відповідач не виконує взяті на себе грошові зобовязання передбачені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

При цьому, у відповідності до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Виходячи із викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача боргу відповідно до розписки від 08.11.2012 року у розмірі 7419,40 грн. грунтуються на законі та підлягають задоволенню. Так, між сторонами укладений договір позики на вказаних у розписці умовах, наявність у позивача розписки свідчить про неповернення відповідачем боргу, тому позовні вимоги позивача щодо стягнення боргу підлягають задоволенню.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п.4.2 Договору у випадку порушення строків повернення позики Позичальник сплачує Позикодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення від суми неповерненої позики за кожен день прострочення.

Відповідно до ст.258 ЦК України для стягнення неустойки (штрафу та пені) застосовується спеціальна позовна давність в 1 рік.

Тому пеня нараховується за період з 20.10.2013 року по 20.10.2014 року.

Облікова ставка Національного банку України у цей час становила:

-З 20.10.2013р. по 14.04.2014р. 6,5%, розмір пені складає 7419,4 грн. х 2 х 6,5% х177 днів/365 днів = 467,73

-З 15.04.2014р. по 16.07.2014 р.- 9,5%, розмір пені складає 7419,4 грн. х2 х 9,5% х 93 дні /365 днів = 359,18 грн.

-З 17.07.2014 р. 12,5%, розмір пені складає 7419,4 грн. х 2х12,5 % х 96 днів/365 днів = 487,85 грн.

Загальний розмір пені за час прострочення сплати коштів складає 1314,75 грн.

Частина 1 статті 1050 ЦК України передбачила, що позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу, яка, в свою чергу передбачає обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми передбачена і п.4.3 Договору.

Станом на 24.10.2014 року прострочення по сплаті за Договором становить 370 днів.

Сума 3% річних за цей період складає:

7419,4 грн. х 3% х 73 дні /365 днів + 7419,4 грн. х 3% х 297 днів /365 днів = 255,63 грн.

З урахуванням зазначених положень закону, враховуючи, що договором позики розмір процентів за користування позикою сторонами визначений, а також факт несвоєчасного повернення відповідачем отриманих у позику коштів, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені за кожен день прострочення в сумі 1314,76 грн., три відсотки річних із простроченої суми, що становить 255,63 грн., інфляційні збитки 1298,40грн., погоджуючись з письмовим розрахунком вказаної суми, наведеним позивачем у додатках до позову.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити повністю та стягнути на користь останнього із відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 10288,19 грн., що складається з: неповернутої суми отриманої позики у розмірі 7419,40 грн., пені 1314,76 грн., 3% річних - 255,63 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1298,40 грн.

Згідно вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню сплачені останнім при подані позовної заяви судовий збір у розмірі 416,36 грн.,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.625,1046,1047,1048,1049,1050 ЦК України, та згідно із ст.ст.10,11,27, 31,58-60,88,158,169,197,212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, суму боргу за договором позики у розмірі 10288 (десять тисяч двісті вісімдесят вісім) гривен 19 копійок, що складається з неповернутої суми отриманої позики у розмірі 7419,40 грн., пені у розмірі 1314,76 грн., 3% річних у розмірі 255,63 грн.,та інфляційних втрат у розмірі 1298,40 грн.

Стягнути із ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня проголошення, через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська