справа №619/2478/15-ц
провадження №2/619/88/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Остропілець Є.Р.

при секретарі Бурлаковій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ТОВ « Фрегат К» « Про стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо транспортної пригоди» ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2, ТОВ «ФРЕГАТ-К», про відшкодування матеріальної й моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 16.08.2014 року ОСОБА_2, перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ «Фрегат-К», керуючи транспортним засобом вказаного підприємства VOLVO B10 державний номер НОМЕР_1, в районі перехрестя вул. Клочківська вул. Олексіївська у м. Харкові відповідно до дорожньої обстановки не вірно обрав безпечну швидкість руху та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням позивача ОСОБА_1, з послідуючим зіткненням автомобіля НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_3, чим заподіяв останній значної матеріальної шкоди, що і стало підставою для звернення до суду. Враховуючи, що цивільна-правова відповідальність водія VOLVO B10 (ДН: АХ9320ВВ) була застрахована, а ОСОБА_2 завдав шкоду під час виконання ним своїх трудових обов'язків, позовні вимоги звернені до ТОВ «ФРЕГАТ-К» - на суму майнової шкоди в розмірі, що перевищує ліміт відповідальності страховика. Додатково, у звязку з заподіянням моральної шкоди, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Представник ТОВ « Фрегат К» надав заперечення проти позову , в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог до ТОВ « Фрегат К» , посилаючись на те , що позов предявлено неналежним позивачем , оскільки відповідно до довіреності від 21.09.2011 року реєстровий номер № 1762 громадянин ОСОБА_4 на підставі усного договору цією довіреністю уповноважив позивача управляти та розпоряджатись належним йому автомобілем НОМЕР_2 , також уповноважує вести справи довірителя в усіх судових установах , з усіма правами наданими позивачу , передавати від його імені заяви.

Отже ОСОБА_1 уповноважений подавати позов від імені власника автомобіля ОСОБА_5, а не від свого власного , отже він є неналежним позивачем.

Стосовно покладання на ТОВ « Фрегат-К» обовязку відшкодувати майнову шкоду , вимоги позивача не доведені тому, що як вбачається з матеріалів наданої кримінального провадження та провадження по справі про адміністративне правопорушення під час його проведення не були проведені відповідні авто технічні та транспортно трасеологічні експертизи . Отже відсутні належні та допустимі докази які визначають всі обставини ДТП і спричинення шкоди . ТОВ « Фрегат К» є неналежним відповідповідчем по справі , оскільки відповідачем має бути ОСОБА_2, адже автомобіль НОМЕР_4 належить йому на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом САО 237347 .

Крім того , що заподіянню шкоди сприяв автомобіль НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 , також вказує на сумнівність наданих позивачем доказів на підтвердження розміру заподіяної шкоди.

Є сумнівними вимоги позивача стосовно визначення розміру суми майнової шкоди так як, автотоварозначву експертизу на яку посилається позивач було проведено за ніби то постановою слідчого від 20.08.2014 року , яка відсутня у наданих суду матеріалах кримінального провадження, в наданих матеріалах відсутній сам висновок судової автотоварозначвої експертизи , технічний огляд автомобіля НОМЕР_2 було проведено за відсутності представників ТОВ « Фрегат К» , ПАТ « СК Еталон» , ОСОБА_2, висновок автотоварозначої експертизи датовано 03.10.2014 року , хоча кримінальне провадження було закрито постановою старшого слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області 02.09.2014 року.

Висновок № 9735 від 03.10 .2014 року судової автотоварознавчої експертизи встановлено величину матеріальної шкоди у розмірі ринкової вартості автомобілю 133 863.40 грн. , з підстав того , що вартість відновлюваного ремонту 151 055.39 грн. перевищує ринкову його вартість.

Представник ОСОБА_2 , також в свою чергу надала заперечення проти позову , в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , вражає, що заподіянню шкоду сприяв автомобіль НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , а також вказує на сумнівність наданих позивачем доказів на підтвердження розміру заподіяної майнової шкоди.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник ТОВ «ФРЕГАТ-К» в судове засідання з'явився, підтримав свої заперечення, підтвердив, що ОСОБА_2 завдав шкоду та керував автомобілем , що належить йому на праві приватної власності , просив відмовити у задоволенні позовних вимог до ТОВ «ФРЕГАТ-К» у повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 до судового засідання з'явився, підтримав свої заперечення, підтвердив, що ОСОБА_2 завдав шкоду під час виконання ним своїх трудових обов'язків у ТОВ «ФРЕГАТ-К», просив відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 у повному обсязі у звязку з недоведеністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини та приходить до висновку про наступне .

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія АХС №121336, власником транспортного засобу WOLKSWAGEN LT 28 державний номер НОМЕР_5 зазначено: ОСОБА_4, позов подано ОСОБА_1. Разом з тим у матеріалах справи знаходиться довіреність, зареєстрована в реєстрі за №1762 від 21.09.2011 року (дійсна по 21.09.2021року), якою ОСОБА_4 уповноважує ОСОБА_1 управляти та розпоряджатися автомобілем НОМЕР_2.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК та абз.2 п.4 постанови №6 Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92р., володільцем джерела підвищеної небезпеки є юридична особа або громадянин, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Дане положення закону підтверджується також й фактом, що саме ОСОБА_1 ОСОБА_6 «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЕТАЛОН» здійснила виплату страхового відшкодування за завдану матеріальну шкоду та наданими ОСОБА_1 копії актів виконаних робіт та видаткових накладних в якості підтвердження своїх витрат на оплату ремонту автомобіля НОМЕР_2. З огляду на зазначене, суд вважатє ОСОБА_1 неналежним позивачем.

Судом встановлено, що 16.08.2014 р. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом VOLVO B10 державний номер НОМЕР_1, в районі перехрестя вул. Клочківська вул. Олексіївська у м. Харкові відповідно до дорожньої обстановки не вірно обрав безпечну швидкість руху та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням позивача ОСОБА_1, з послідуючим зіткненням автомобіля НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_3, чим заподіяв останнім значної матеріальної шкоди.

Постановою старшого слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_7 від 02.09.2014 р. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004214 від 17.08.2014 р., за наслідком розгляду обставин вказаної дорожньо-транспортною пригоди, закрито у звязку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2014 р. у справі № 638/20105/14-п, з урахуванням постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.02.2015 р. у справі № 638/22821/14-п, за наслідками розгляду адміністративного матеріалу за вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2014 р. у справі № 638/20105/14-п та від 02.02.2015 р. у справі № 638/22821/14-п набрали законної сили.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 серпня 2014 року зіткнення автомобілів VOLVO В10, державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та WOLKSWAGEN LT 28 державний номер НОМЕР_5, під керуванням позивача ОСОБА_1, відбулося на відстані 3,8м. від краю дороги та 2,3 м. від кута повороту з вулиці Клочківська на вулицю Олексіївська у м. Харкові. При цьому на схемі зафіксовані сліди лише бокового юзу переднього та заднього лівих колес автомобіля WOLKSWAGEN LT 28 у напрямку повороту на вул. Олексіївську до місцезнаходження на цій вулиці автомобіля MITSUBISHI PAJERO SPORT, державний номер НОМЕР_6, яким керував ОСОБА_3, слідів гальмування автомобілів не виявлено. Кузов автомобіля MITSUBISHI PAJERO SPORT має деформацію переднього лівого крила, лівих передніх та задніх дверей, заднього лівого крила, счеси в місцях деформації, у місцях кріплення зірване, деформована накладка заднього лівого колеса, заднє праве колесо без тиску. Автомобіль WOLKSWAGEN LT 28 має деформацію переднього лівого крила, розбита ліва передня фара, пошкоджено дзеркало (корпус) ліве бокове, деформоване заднє праве крило, задні праві двері, задній бампер, розбита задня права фара, скло задньої правої двері, скло праві бокові, за винятком скла двері водія, деформовано праве бокове заднє крило, счеси. На автобусі VOLVO В10, державний номер НОМЕР_1, розбите лобове скло справа, зруйнований бампер (частково, передня частина бамперу відокремлена), деформація правого переднього крила. Із письмових пояснень ОСОБА_2 від 16 серпня 2014 року вбачається, що в той день він працював водієм на маршруті Дергачі-Харків, рухався по вул. Клочківській в сторону м. Дергачі у крайньому правому ряду руху. Перед перехрестям із вул.. Олексіївською із середнього ряду різко почав повертати праворуч автомобіль НОМЕР_2. Він прийняв усі заходи для недопущення ДТП, але зіткнення уникнути не вдалося. Зазначені письмові пояснення знайшли своє підтвердження в показах ОСОБА_2, наданих у судовому засіданні.

Із письмових пояснень водія автомобіля MITSUBISHI PAJERO SPORT, державний номер НОМЕР_6, ОСОБА_3 від 16 серпня 2014 року видно, що він рухався по вул.. Олексіївській у напрямку вул.Клочківській і перед перехрестям зупинився на забороняючий сигнал світлофору. По вул.. Клочківській в бік виїзду із м. Харкова рухався мікроавтобус WOLKSWAGEN LT 28 державний номер НОМЕР_5, у якого був включений правий поворот і він здійснював поворот направо на вул.. Олексіївську. В момент повороту в задню частину мікроавтобусу WOLKSWAGEN вїхав пасажирський автобус VOLVO В10, державний номер НОМЕР_1. Від удару WOLKSWAGEN перекинувся на його автомобіль, який не рухався, і встав на колеса. В результаті цього зіткнення автомобіль MITSUBISHI отримав механічні ушкодження, які не дозволяють йому самостійно пересуватися. У салоні його автомобіля знаходилася малолітня донька, яка отримала тілесні ушкодження .

Із письмових пояснень від 16 серпня 2014 року ОСОБА_1 вбачається, що він в той день рухався на своєму автомобілі НОМЕР_2 по вул.. Клочківська в бік м. Дергачі у крайньому правому ряду, завчасно включив поворот, повертав на вул. Олексіївську. При повороті відчув сильний удав у задню праву частину автомобіля. Цей удар призвів до того, що його автомобіль став рухатись і здійснив удар автомобіля MITSUBISHI PAJERO SPORT, державний номер НОМЕР_6. Згодом відскочивши від автомобіля MITSUBISHI він закінчив рухатись. Догнав його маршрутний автобус з АХ9320ВВ. Зазначені письмові пояснення знайшли своє підтвердження в показах ОСОБА_1, наданих у судовому засіданні.

Таким чином, пояснення ОСОБА_2 про те, що водій автомобіля WOLKSWAGEN ОСОБА_1 під час ДТП створив аварійну ситуацію і тому також повинний понести разом з ним солідарну відповідальність, спростовуються поясненнями інших учасників цього ДТП і результатами огляду місця пригоди, обєктивних доказів, якими у даному випадку з урахуванням спливу значного часу після ДТП не можуть бути показання свідків, на їх підтвердження не було надано. Ніяких слідів гальмування, у тому числі автомобіля VOLVO на місці ДТП не виявлено, розташування місця зіткнення автомобілів VOLVO та WOLKSWAGEN на повороті з вулиці Клочківській на вулицю Олексіївську, з урахуванням локалізації механічних ушкоджень на цих автомобілях, траєкторії юзу коліс автомобіля WOLKSWAGEN, з урахуванням того факту, що водій автомобіля WOLKSWAGEN здійснював поворот із включеним покажчиком повороту, узгоджуються із висновками районного суду, які відповідають наведеним нормам матеріального права стосовного лише вини водія ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, а також свідчить про відсутність підстав для призначення судової автотехнічної експерти та виклику свідків для встановлення вини водія автомобіля WOLKSWAGEN. З цих підстав суд також відхиляє зазначені з цього приводу доводи заперечень.

Таким чином, суд вважає встановленими та такими, що не підлягають доказуванню, обставини дорожньо-транспортною пригоди, яка мала місце 16.08.2014 року , та вчинення такої пригоди саме з вини ОСОБА_2.

Посилання представників ТОВ «ФРЕГАТ-К» та представника ОСОБА_2 на той факт, що створенню дорожньо-транспортній пригоді сприяв водій автомобіля WOLKSWAGEN LT 28 є необґрунтованими, оскільки дії вказаного водія були предметом спочатку кримінального провадження, а потім справи про адміністративне правопорушення, в рамках якої винною особою визнано ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Судом встановлено, що 16.08.2014 р. під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Фрегат-К» та керував транспортним засобом VOLVO B10 державний номер АХ9320В, який на праві оренди належить ТОВ «Фрегат-К», на підтвердження чого до суду надано наказ про прийом на роботу, копію трудової книжки, дорожній лист та договір оренди транспортного засобу.

Керуючись ч. 1 ст. 1172 ЦК України, суд приходить до висновку, що обовязок з відшкодування шкоди, завданої позивачу, покладається на ТОВ «Фрегат-К».

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні на момент пригоди цивільно-правова відповідальність водія VOLVO B10 державний номер НОМЕР_1 була застрахована у ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЕТАЛОН», на підтвердження чого наданий поліс № АІ/2708989 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, майну третьої особи.

Так, судом встановлено, відповідно до заяви ОСОБА_1 про часткову відмову від позовних вимог у відношенні ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЕТАЛОН» та заперечень ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЕТАЛОН», наданих в процесі судового розгляду, ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЕТАЛОН» здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в межах встановленого полісом ліміту.

Розмір заподіяної позивачу матеріальної шкоди визначений висновком судової автотоварознавчої експертизи № 9735 від 03.10.2014 р., проведеної Харківським НДІ судових експертиз імені заслуженого професора ОСОБА_8, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004214 від 17.08.2014 р.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 9735 від 03.10..2014 р. розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля НОМЕР_2 в результаті ДТП 16.08.2014 р., складає 133863,40грн. При цьому, судом відхиляються доводи представників ТОВ «ФРЕГАТ-К» та ОСОБА_2 про сумнівність вказаного висновку, оскільки його не спростовано належними та допустимими доказами по справі.

Таким чином, судом встановлено, що загальний розмір шкоди, заподіяної в результаті ДТП 16.08.2014 р. майну позивача, складає 133863,40 грн.

Той факт, що вказаний висновок був складений вже після закриття кримінального провадження, не впливає на належний рівень кваліфікації судового експерта, який є штатним керівним судовим експертом в лабораторії НДІ судових експертиз, судовим експертом першого кваліфікаційного класу, має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта по спеціальності 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів і розміру шкоди, завданого володільцю транспортного засобу», відповідне свідоцтво № 493 від 12.08.2009 року і свідоцтво про реєстрацію у Державному реєстрі оцінщиків № 5470 від 28.04.2007р., стаж експертної роботи з 1999 року .

Тому, оскільки вказаний висновок був отриманий у позасудовому порядку і містить інформацію щодо предмета доказування по цій справі, то відповідно до ст.ст. 57-59, 64 ЦПК України його слід розцінювати, як належний і допустимий письмовий висновок спеціаліста, наявні у скаргах заперечення з цього приводу є безпідставними, внаслідок чого підлягають відхиленню.

Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі

недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Враховуючи, що загальний розмір шкоди, заподіяної в результаті ДТП 16.08.2014 р. майну позивача, складає 133683,40 грн., а ліміт страхової відповідальності 50 000,00 грн., франшиза за полісом становить 1000,00 грн., суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «ФРЕГАТ-К» на користь позивача 84 863,40 грн. (133863,40 грн.- 50 000,00 грн.+1000,00грн).

Позивач, також, просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування завданої моральної шкоди позивач зазначає, що така шкода полягає у стресі та переживаннях, з приводу пошкодження майна, у зміні спокійного укладу її життя, так як їй було необхідно витрачати свій час на збирання документів, листування із страховими компаніями, пошук грошових коштів та запчастин для ремонту автомобіля, неможливість довгий час у звязку з цим користуватись автомобілем за призначенням.

Суд вважає, що в даній частині позовних вимог необхідно відмовити , оскільки відповідно до ч. 2ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Позивачем не було доведено наявність завдання йому вищеперечислених складових частин моральної шкоди .

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суду не було надано доказів , які підтверджують факт заподіяння позивачу моральної шкоди в її проявах, жодних змін в життєвих і виробничих стосунках дорожньо транспортна пригода не вплинула .

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 109, 169, 209, 212-215, 218, 221 ЦПК України, ст.ст. 16, 530, 979, 988, 1166, 1172, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п.4 постанови №6 Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92р, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р., постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ТОВ « Фрегат К» « Про стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо транспортної пригоди» - задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ « Фрегат К» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 83 863 ( вісімдесят три тисячі вісімсот шістдесят три ) грн. 40 коп.

Стягнути з ТОВ « Фрегат К» на користь ОСОБА_1 1000 /одна тисяча/ грн. безумовної франшизи.

В інших позовних вимогах відмовити.

Стягнути з ТОВ « Фрегат К» судовий збір на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1620 ( одна тисяча шістсот двадцять ) грн. 55 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Є. Р. Остропілець