АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1841/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2391/16Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Панченка О.О., Пікуля В.П.

При секретарі : Кальник А.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Ленінської районної у м. Полтаві ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління Держгеокадастру у м. Полтаві про визнання недійсним рішення ради, усунення перешкод у здійсненні приватизації та зобов'язання затвердити технічну документацію із землеустрою,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому після неодноразових уточнень, просив визнати недійсним рішення шостої сесії сьомого скликання Ленінської районної в м. Полтаві ради від 12.04.2016 року «Про розгляд пропозиції комісії з розгляду та вирішення земельних спорів на території Ленінського району м. Полтави по АДРЕСА_1» та усунути перешкоди у здійсненні приватизації ним земельної ділянки площею 0,0675 га з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_2 шляхом надання права подальшого проведення приватизації без підпису суміжних користувачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в акті про встановлення і узгодження меж.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 26 червня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення уточнених позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги.

Згідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_3.

Згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтави ради № 233 від 15.06.2004 року позивач також є користувачем земельної ділянки за вказаною адресою загальною площею 675 кв.м, з урахуванням лишків площею 36 кв.м та частини проїзду площею 71 кв.м, виділених у користування.

Домоволодіння ОСОБА_2 суміжне з домоволодінням АДРЕСА_2, власником якого є відповідач ОСОБА_4 та домоволодінням АДРЕСА_4 яке належить відповідачу ОСОБА_5

З метою приватизації наданої йому в користування земельної ділянки, ОСОБА_2 звернувся до Ленінської районної в м. Полтаві ради з заявою, за результатами розгляду якої Ленінська районна в м. Полтаві рада 12.04.2016 року прийняла рішення «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі».

В ході виготовлення зазначеної документації, між позивачем та власниками суміжних земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла суперечка, наслідком якої стало те, що останні відмовились підписати акт прийому-передачі межових знаків на зберігання та погодити існуючі межі.

Дана ситуація знайшла своє продовження на засіданні комісії з розгляду та вирішення земельних спорів на території Ленінського району м. Полтави, куди були запрошені як позивач, так і суміжні землекористувачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Розглянувши звернення останніх, комісія прийшла до висновку про безпідставність відмови в погодженні меж, запропонувала узгодити конфлікт шляхом укладання сторонами угоди про спільний проїзд для спецтранспорту, а власнику будинку НОМЕР_1 ОСОБА_2 - здійснювати оформлення відповідних документів на приватизацію землі без погодження з власниками суміжних земельних ділянок.

Протокол даного засідання комісії був переданий на затвердження районної сесії.

Рішенням 6 сесії Ленінської районної у м. Полтаві ради 7 скликання від 12.04.2016 року «Про розгляд пропозиції комісії з розгляду та вирішення земельних спорів на території Ленінського району м. Полтави по АДРЕСА_1 вирішено не підтримувати протокол проведення засідання комісії з розгляду та вирішення земельних спорів на території Ленінського району м. Полтави, оформлене протоколом № Пр/01 від 18.08.2015 року щодо конфліктної ситуації між гр. ОСОБА_2, яка стосується приватизації земельної ділянки та підписання гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 меж земельної ділянки по АДРЕСА_3

Вважаючи, що своєю відмовою підписати акт погодження меж земельної ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 порушують його право на подальше оформлення необхідних для приватизації земельної ділянки документів, ОСОБА_2 звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що вирішення земельних спорів згідно до ст. 12 Земельного Кодексу України віднесено до повноважень міських рад, яка в даному випадку прийняла рішення в межах своїх повноважень та у спосіб, встановлений законом, оскільки затверджувати чи не затверджувати протоколи відповідних комісій при раді, які мають рекомендований характер, це право, а не обов'язок ради.

При цьому, суд дійшов до висновку про невірно обраний позивачем спосіб захисту щодо вимоги про визнання недійсним рішення 6 сесії Ленінської районної у м. Полтаві ради 7 скликання від 12.04.2016 року «Про розгляд пропозиції комісії з розгляду та вирішення земельних спорів на території Ленінського району м. Полтави по АДРЕСА_1, оскільки позивач у разі незгоди з рішенням органу місцевого самоврядування має право на звернення до суду з метою вирішення земельного спору по суті, а не з питання оскарження рішення.

З вказаним висновком місцевого суду в цій частині позовних вимог колегія суддів погоджується , оскільки він ґрунтується на законі і не суперечить матеріалам справи.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з вирішенням спору в частині вимоги про усунення перешкод.

Так, відмовляючи в цій частині позову, суд першої інстанції виходив з того, що технічну документацію - проект землеустрою позивач іще не виготовив, до Управління Держгеокадастру не звертався, тому підстав для звернення до Ленінської районної в м. Полтаві ради для затвердження проекту землеустрою та передання земельної ділянки у приватну власність не набув, а прийняття відповідачем рішення про надання права на здійснення приватизації, з відхиленням від вимог чинного законодавства, в даному випадку - без підписів суміжних землевласників в акті погодження меж, законом не передбачено.

При вирішенні спору в цій частині колегія суддів звертає увагу на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Частиною 3 ст. 103 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 ЗК України, зокрема для приватизації земельної ділянки необхідним є встановлення та узгодження її розмірів.

Згідно зі ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

За змістом ст. 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Пунктом 2.8 Інструкції встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376 передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає і акт узгодження меж земельних ділянок, підписаний землекористувачами суміжних земельних ділянок.

Таким чином, законодавство пов'язує отримання кадастрового номеру земельної ділянки з наявними в технічній документації погодженими актами прийому-передачі межових знаків та погодження меж з усіма суміжними землевласниками (землекористувачами).

Як зазначалося вище, позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_3 який розташований на земельній ділянці площею 675 кв.м., яку позивач має намір приватизувати.

Заперечення суміжних землевласників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо права позивача на приватизацію зазначеної земельної ділянки обґрунтовано тим, що на їх думку в нього є бажання в подальшому перепродати цю збільшену земельну ділянку, а також тим, що таке збільшення відбулось за рахунок земельної ділянки загального користування - проїзду.

Зазначені заперечення спростовуються наступним.

Стаття 121 ЗК України встановлює норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Нею передбачено, що для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в містах не більше 0,10 га.

Рішенням Ленінської райради від 12.04.2016 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі» дозволено ОСОБА_2 виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі по АДРЕСА_3 площею 675 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Згідно витягу з рішення №233 виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради «Про землекористування» від 15.06.2004 року дозволено співвласникам домоволодіння по АДРЕСА_3 збільшити площу земельної ділянки на 36 кв.м за рахунок лишків, що знаходяться в їх користуванні тривалий час та за рахунок частини проїзду площею 71 кв.м. та зареєструвати за вказаним домоволодінням земельну ділянку площею 675 кв.м.

Відповідно до листа Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради від 19.10.2015 р. та від 12.07.2016 р. проектом корегування генерального плану м. Полтави не передбачено влаштування проїзду між земельними ділянками по АДРЕСА_5

Таким чином, матеріалами справи доводиться, що позивач правомірно користується наданою йому земельною ділянкою площею 675 кв.м. та має право на приватизацію останньої.

За вказаних обставин, обраний позивачем спосіб захисту свого права на приватизацію земельної ділянки - усунення перешкоди шляхом надання йому права на подальше проведення приватизації без підпису суміжних користувачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в акті встановлення і узгодження меж земельних ділянок - ґрунтується на законі та підлягає судовому захисту, позаяк цивільне законодавство не передбачає такого способу захисту як покладення на суміжних землекористувачів обов'язку підписати такі акти та примусово узгодити межі спірних земельних ділянок.

Беручи до увагу викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимоги про усунення перешкод в здійсненні права на приватизацію земельної ділянки та постановлення в цій частині нового рішення про задоволення цієї позовної вимоги.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п. 3,4, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26 червня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про усунення перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_3 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 приватизації земельної ділянки площею 0,0675 га, цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_3, шляхом надання права подальшого проведення приватизації без підпису суміжних користувачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у акті встановлення і узгодження меж земельних ділянок.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги.

З оригіналом згідно.

С У Д Д І :