Справа № 520/117/15-ц
Провадження № 2/520/5594/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2016 року

Київський районний суд м. Одеса у складі:

головуючого - судді Луняченка В.О.

при секретарі - Нефедової Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

До Київського районного суду м. Одеси 008.01.2015 року звернувся ПАТ « Дельта Банк» з вимогами до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рахунок погашення основного зобовязання ОСОБА_1 щодо оплати заборгованості за договором про надання споживчого кредиту б/н від 15.06.2007 року у розмірі 1940141,19 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру №221, будинку 75 по вулиці академіка Вільямса у м. Одесі.

До судового засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідач ОСОБА_1, до судового засідання надав заяву в якій позов не визнав просить у його задоволенні відмовити та розглядати справу за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідач ОСОБА_3, в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Одночасно з тим, судом приймається до уваги, що на протязі всього часу знаходження справи на розгляді у суді від з врахуванням того, що від позивача заяв про залишення позову без розгляду, відмов від позову не надходило, що свідчить про його бажання отримання рішення по суті виниклого спору, тому залишення позивних вимог на підставі ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, буде порушувати права та законні інтереси позивача.

Чергове відкладення розгляду справи, провадження по якої триває понад розумних строків, також порушує права позивача на своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що є основоположними завданнями цивільного судочинству, і передбачені у ст. 1 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 15.06.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно до умов якого, банк зобовязується надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 100 000,00 доларів США та спалити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 505 000,00грн. за курсом НБУ на день укладання цього договору.

Згідно до п.п. 1.2.1., 1.2.2. договору про надання споживчого кредиту №0 від 15.06.2007 року надання кредиту здійснюється у наступний термін: 252 місяця. Позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 15.06.2028року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну, відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 8.4., 10.2., 10.14. договору.

Відповідно до п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту №0 від 15.06.2007року за використання кредитних коштів у межах установленого строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 12,5% річних. По закінченню 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 10.2. даного договору.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. вищезазначеного договору, позичальник зобовязується використати кредит на зазначені у цьому договорі цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані баком проценти, комісій та інші платежі у порядку та терміни, встановлені договором. Погашати кредит та сплачувати нараховані проценти шляхом сплати ануїтетних платежів, розмір яких встановлений згідно з п. 1.2.2. на рахунок, вказаний в пункті 1.2.2. даного договору.

П.п. 5.5., 5.7. зазначеного договору передбачає, що у випадку несплати позичальником чергового ануїтетного платежу в установлений цим договором день сплати ануїтетного платежу більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 12 цього Договору. У випадку невиконання позичальником своїх зобовязань по своєчасному поверненню кредиту та/або сплати процентів та/або комісій банк має право стягнути з позичальника суму боргу, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення, зазначений в п. 2.1. договору та інше майно.

Згідно п. 8.1. договору у випадку порушення зобовязання позичальником в частині не сплати чергового ануїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому, ніж передбачено цим договором: на прострочену суму основного боргу банк нараховує підвищені проценти, в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу збільшеної на 4,5% відсотків; на суму прострочених процентів, банк може нараховувати пеню. Пеня нараховується в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого плату, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом «факт/360», але в будь-якому випадку таких розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 15.06.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачами - ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір відповідно до умов якого, у забезпечення виконання у повному обсязі усіх грошових зобовязань ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.06.2007року, іпотекодавці передають в іпотеку нерухоме майно квартиру, що складається з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 71,4кв.м., житловою площею 39,0кв.м., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцям на праві приватної спільної часткової власності. Ринкова вартість предмету іпотеки, згідно звіту незалежного оцінника, становить 691 934, 00грн.

Відповідно до п.п. 2.1.1.., 2.1.2. договору іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. У разі порушення іпотекодавцями та/або боржником обовязків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязань за кредитним договором, а у разі невиконання іпотекодавцем цієї вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобовязань по договору про надання споживчого кредиту №0 від 15.06.2007року, 15 червня 2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 були укладені договори поруки №121419, №121420 та №121422, згідно з якими, поручителі зобовязуються перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №0 від 15.06.2007року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому.

Відповідно до п.п. 1.3., 1.4. договорів поруки №121419, №121420 та №121422 від 15 червня 2007року поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

У подальшому, між 11.02.2009року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 15.06.2007року.

У звязку з укладенням додаткової угоди №1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 15.06.2007року, 11.02.2009року були укладені додаткові угоди до договорів поруки, а 13.02.2009року було також укладено договір про внесення змін до іпотечного договору

З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2011року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта-Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта-Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта-Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта-Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного, та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

04.01.2012року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено акт приймання передачі, згідно з яким, ПАТ «УкрСиббанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв права вимоги за кредитами, зокрема, щодо договору про надання споживчого кредиту №0 від 15.06.2007року.

Враховуючи порушення відповідачем строків повернення кредиту, 22.03.2013року ПАТ «Дельта Банк» звернулось на адресу відповідачів з досудовими вимогами №31.4-08/2555/13, №31.4-08/2621/13, №31.4-08/2359/13, №31.4-08/2638/13, №31.4-08/2637/13 сплатити прострочену (поточну) заборгованість (а.с.48-52), які були надіслані на адресу відповідачів, що підтверджується реєстром поштових відправлень (а.с. 42-49).

Відсутність відповіді на надіслані вимоги, а також невиконання відповідачами своїх зобовязань по вищезазначеним договорам, зумовило звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду із відповідним позовом.

Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 ЦК України передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зазначене кореспондується з п. 1.4 договорів поруки, якими передбачено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Таким чином, суд зазначає, що позичальник ОСОБА_1 та поручителі - ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є відповідальними перед кредитором - ПАТ «Дельта Банк» як солідарні боржники.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Крім того, відповідно до п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту №0 від 15.06.2007року за використання кредитних коштів у межах установленого строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 12,5% річних.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Оскільки відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, за ним виникла заборгованість, тому позивач в рахунок виконання основного зобов'язання просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття предмету іпотеки у власність ПАТ «Дельта Банк» згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, у порядку, передбаченому ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку», обґрунтовуючи свої вимог тим, що згідно п.4.4. іпотечного договору, у випадку настання підстав для звернення стягнення на Предмет іпотеки, передбачених п.4.1 даного договору, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги одним із способів, а саме: шляхом прийняття Іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання Основного зобов'язання, тому позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк». Позивач посилався також на те, що положеннями ст.ст.33, 36,ст. 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, враховуючи, що зазначений спосіб захисту прав іпотекодержателя передбачений умовами іпотечного договору від 06 квітня 2007 року.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Однак з матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.11.14 року були частково задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет, а саме: стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 (09.12.1979року народження, місце народження: місто Одеса, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН №, паспорт серії КЕ №694579, виданий 24.06.1997р. Київським РВ УМВС України в Одеській області), ОСОБА_2 (11.11.1948року народження, місце народження: смт. Єланець Єланецького району Миколаївської області, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН №, паспорт серії КЕ №674794, виданий 19.07.1997р. Київським РВ УМВС України в Одеській області), ОСОБА_4 (19.12.1950року народження, місце народження: місто Волгоград Росія, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН №, паспорт серії КЕ №674797, виданий 19.07.1997р. Київським РВ УМВС України в Одеській області) та ОСОБА_5 (06.02.1981року народження, місце народження: м. Одеса, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 і ПетроваАДРЕСА_2, ІПН № НОМЕР_1, паспорт серії КК №220146, виданий 17.03.1999р. Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, МФО 380236, ) загальну суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.06.2007року в розмірі 143 873 (сто сорок три тисячі вісімсот сімдесят три) доларів США 82 центи, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 1 781 957 (один мільйон сімсот вісімдесят одна тисяча девятсот пятдесят сім) грн. 98 коп., яка складається з: - 98 026 (девяносто вісім тисяч двадцять шість) доларів США 14 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 1 214 108 (один мільйон двісті чотирнадцять тисяч сто вісім) грн. 74 коп. заборгованість за кредитом; - 45 847 (сорок пять тисяч вісімсот сорок сім) доларів США 68 цент, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 567 849 (пятсот шістдесят сім тисяч вісімсот сорок девять) грн. 24 коп. заборгованість за відсотками також стягнуто з ОСОБА_1 (09.12.1979року народження, місце народження: місто Одеса, зареєстрований за адресою: м. Одеса, вул. Ак. ВільямсаАДРЕСА_3, ІПН №, паспорт серії КЕ №694579, виданий 24.06.1997р. Київським РВ УМВС України в Одеській області) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, МФО 380236, ) 860 (вісімсот шістдесят) грн. 25 коп. витрат по сплаті судового збору, стягнуто з ОСОБА_2 (11.11.1948року народження, місце народження: смт. Єланець Єланецького району Миколаївської області, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН №, паспорт серії КЕ №674794, виданий 19.07.1997р. Київським РВ УМВС України в Одеській області) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, МФО 380236, ) 860 (вісімсот шістдесят) грн. 25 коп. витрат по сплаті судового збору, стягнуто з ОСОБА_4 (19.12.1950року народження, місце народження: місто Волгоград Росія, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН №, паспорт серії КЕ №674797, виданий 19.07.1997р. Київським РВ УМВС України в Одеській області) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, МФО 380236, ) 860 (вісімсот шістдесят) грн. 25 коп. витрат по сплаті судового збору, стягнуто з ОСОБА_5 (06.02.1981року народження, місце народження: м. Одеса, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 і ПетроваАДРЕСА_2, ІПН № НОМЕР_1, паспорт серії КК №220146, виданий 17.03.1999р. Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, МФО 380236, ) 860 (вісімсот шістдесят) грн. 25 коп. витрат по сплаті судового збору; в решті позовних вимог відмовлено (а/с 97).

Однак зазначене рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасовано, та апеляційним судом Одеської області 27.05.15 року постановлено нове рішення ( а/с 158), яким позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Також зазначено у рішенні , що воно в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VII, який набрав чинності 07.06.2014 року на час дії цього Закону не підлягає виконанню. Вказане рішення набрало законної сили.

У звязку із наявністю рішення суду по тому ж самому предмету спору, яке на час розгляду даної справи не набрало законної чинності, ухвалою від 19.05.2015 року позов було залишено без розгляду відповідно до п.4 ч.1 ст. 207 ЦПК України ( а/с 106). Ухвалою від 14.07.2015 року апеляційного суду Одеської області ухвала суду від 19.05.2015 року скасована, та справа направлена для продовження розгляду , у звязку із тим, що у зазначених позовах різни правові підстави звернення стягнення, хоча і на той ж самий предмет іпотеки і по одному і тому ж кредитному договору (а/с 144).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України « про іпотеку» іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки виникає також з підстав, встановлених ст. 12 ЗУ « Про іпотеку», а саме: у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі ст. 33 цього Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Враховуючи цей факт, та приймаючи до уваги, що позивач вже скористався своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки по іпотечному договору б/н від 15.06.2007 року у забезпеченні виконання зобовязань по кредитному договору №0 від 15.06.2007 року, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88,130, 169, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 335, 376, 392, 512, 514, 525, 526 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луняченко В. О.