справа №0414/2965/2012
провадження №2/176/14/16
РІШЕННЯ

Іменем України

03 серпня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді Павловської І.А.

при секретарі Ніколенко М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів і зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди та визнання додаткової угоди недійсною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить стягнути з приватного підприємця ОСОБА_3 на свою користь 61845 грн. 99 коп. Свої вимоги обґрунтував тим, що 14.02.2012 року між ним та відповідачем укладено договір про співробітництво для досягнення спільної мети, організації придбання, надання послуг з трансляції в кінозалі, кіно,-відео продукції. На виконання умов зазначеного договору відповідач зобов'язався профінансувати даний спільний проект на суму 145000 грн, а він (позивач) на суму 55000 грн. Факт отримання він ОСОБА_1 ОСОБА_3 коштів у розмірі 55000 грн. підтверджується розпискою. У зв'язку з невиконанням останнім умов зазначеного договору, 05.06.2012 року укладено додаткову угоду до основного договору, якою ОСОБА_3 визнав факт порушення умов основного договору та зобов'язався повернути отримані кошти відповідно до затвердженого графіку погашення заборгованості. Однак, вказані зобов'язання відповідач не виконав, у зв'язку з чим ОСОБА_1 просить захистити порушені права, стягнувши із відповідача на свою користь заборгованість за договором про співробітництво та додотковою угодою до нього у розмірі 58300 гривен та пеню в сумі 3545, 99 гривен, а всього 61845, 99 гривен.

03 грудня 2012 року ОСОБА_3 подано до суду зустрічний позов, де останній просить стягнути із ОСОБА_1 на свою користь 129356 грн. 66 коп. матеріальної шкоди та визнати додаткову угоду від 05 червня 2012 року недійсною.

Вимоги обґрунтував тим, що у відповідності до домовленості із ОСОБА_1, яка згодом оформлена у письмовий формі договором про співробітництво від 14.02.2012 року, він придбав обладнання з метою відкриття кінотеатру на загальну суму 144 668,58 грн., згодом отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 55 000,00 грн., як це передбачено зазначеною угодою, вчиняв активні дії щодо укладення договору оренди приміщення. Однак по незалежним від нього причинам відкрити у визначений строк кінотеатр виявилось неможливим. 05.06.2012 року між ними укладено додаткову угоду до договору про співробітництво, відповідно якої він взяв на себе зобов'язання повернути отримані ним від ОСОБА_1 грошові кошти з пенею в узгоджені строки. Однак, наразі зазначена сума грошей ним не повернута, оскільки ОСОБА_1 у період часу з початку червня 2012 року по 16 червня 2012 року здійснив крадіжку придбаних ним апаратури та крісел з приміщення актового залу «Центру дитячої творчості", що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, місто Жовті Води, вулиця Маяковського,59, на загальну суму 129356,66 грн. Дана крадіжка завдала йому матеріальної шкоди, а тому вказану суму просить стягнути із останнього. Також зазначає, що додаткова угода від 05.06.2012 року до договору про співробітництво від 14.02.2012 року укладена між ним та ОСОБА_1 не відповідає вимогам ч.1 ст.203 ЦК України, а тому має бути визнана недійсною.

Зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду із первісним ухвалою суду від 25 березня 2013 рок.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) та його представник у судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги у повному обсязі та просили суд її задовольнити, при цьому зазначили що відповідачем ОСОБА_3 не виконуються умови укладеного договору та додаткової угоди до нього. Не одноразові пропозиції виконати взяті ним зобов'язання та погасити заборгованість , позитивного результату не дали, жодних заходів для врегулювання даного спору в досудовому порядку відповідач не вжив. У задоволені зустрічного позову просять відмовити.

Відповідач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) у судовому засіданні участі не приймав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Відповідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

14 лютого 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про співробітництво за умовами якого вони об'єднують зусилля для досягнення спільної мети, організації придбання, надання послуг з трансляції в кінозалі кіно, відео продукції. На виконання умов договору, ОСОБА_3 зобов'язався профінансувати даний спільний проект на суму 145000 грн., а ОСОБА_1 на суму 55000 грн. Строк дії даного договору до 16.04.2015 року (а.с.7-8).

Факт отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_1 грошових коштів у розмір 55000 грн. підтверджується п.2.6. договору та розпискою (а.с.9).

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 умов укладеного договору, 05.06.2012 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору про співробітництво від 14.02.2012 року, відповідно якої ОСОБА_3 зобов'язався повернути ОСОБА_1 отримані від отстаннього кошти з урахуванням нарахованих 2% на вказану суму, відповідно до затвердженого графіка погашення заборгованості (а.с.10)

Відповідно вказаного графіку погашення заборгованості відповідач за первісним позовом зобов'язався до 16.07.2012 року повернути ОСОБА_1 частину отриманих грошових коштів в сумі 19443,00 грн., до 16.08.2012 року в сумі 19433,00 грн., до 16.09.2012 року - 19433,00 грн., а всього 58 300,00 грн (а.с. 11).

Згідно зі ст.525 ЦКУ одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору.

Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сума заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 станом на 16.10.2012 року складає 58300 грн.

Відповідно до п.3.2. додаткової угоди від 05.06.2012 року у випадку порушення строків повернення грошових коштів, які встановлені графіком погашення заборгованості ОСОБА_3 виплачує ОСОБА_1 пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення. Виплата пені стороною, яка порушить строки розрахунку , виконується лише за умови направлення другою стороною відповідної письмової вимоги у письмовій формі (а.с.10).

Так, на адресу ОСОБА_3 позивачем неодноразово направлялись листи із пропозицією виконати взяті ним зобов'язання та погасити заборгованість, які були залишені без реагування (а.с.15-16).

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають встановлені договором або законом правові наслідки.

Таким чином, відповідачем за первісним позовом не виконані зобовязання за договором, а тому позивач не втратив права вимоги про стягнення з відповідача належних до сплати сум заборгованості за цим договором протягом дії останнього.

З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому суд погоджується із розрахунком заборгованості та пені в сумі 0,1% зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону і умовам договору та додаткової угоди, таким чином з відповідача на користь ОСОБА_1 має бути стягнута заборгованість у розмірі 58300 грн., пеня 3545,99 грн.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 725,76 грн.

Щодо вимог заявлених ОСОБА_3 у зустрічному позові слід зазначити наступне.

Відповідно до ст..626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав і обов'язків.

Згідно до ст..627 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагентів та визначені умов договору. Зміст договору становлять умови визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається зі змісту зустрічного позову останній фактично визнав та підтвердив факт укладення договору про співробітництво та не заперечив особисте і добровільне укладення додаткової угоди до договору про співробітництво, погодився з наявністю заборгованості підписавши графік її погашення скріпивши їх власним підписом.

Стосовно посилання ОСОБА_3 на положення ст.ст.203 ч.1, ст.215 ч.1 , як на правове обґрунтування визнання недійсною додаткової угоди від 05.06.2012 року слід зазначити наступне.

Відповідно до роз'яснень що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам необхідно врахувати, що згідно із статтями 4, 10

та 203 ЦК ( 435-15 ) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України ( 254к/96-ВР ) та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам

Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Також надано роз'яснення, що відповідно до ст.215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів:нікчемні правочини -якщо їх недійсність встановлена законом (ч.1 ст.219, ч.1 ст.220 ч.1 ст.224 ЦК України) та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлено законом , але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставі встановлених законом (ч.2ст.222,ч.2 ст.223, ч.1 ст.225 ЦК України.

Відповідачем за первісним позовом обґрунтовуючи свою позицію щодо недійсності додаткової угоди, не зазначив який саме вид недійсності правочину він пропонує визначити та в чому саме зазначена вище додаткова угода суперечить цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та не надав суду жодного доказу цих порушень.

Щодо вимоги про стягнення матеріальної шкоди на суму 129356,66 грн. то на підтвердження своїх доводів щодо придбання різноманітної техніки для кінотеатру на суму 144 668,58 грн. ОСОБА_3 надано платіжні документи та роздруківки з Інтернету, фотографії обладнання, документів щодо приміщення, афіші , однак суд не може приймати їх як докази так як за своєю формою, змістом належно не підтверджують факт придбання переліченого обладнання його кількість і маркування.

Відповідно до п.п.18,37 «Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами»,затверджених наказом Міністерства економіки України 19.04.2007 року за №104 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.11.2007 року за №1257/14524, що прийняті на виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» разом з товаром споживачеві в обов'язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який засвідчує факт купівлі товару.

При цьому, ОСОБА_3 надано лише копії видаткових накладних, що не являються доказом розрахунку за товар, а лише є первинним документом для бухгалтерського обліку придбаного або відпущеного товару.

У матеріалах справи також міститься копія постанова про відмову у відкритті кримінальної справи за фактом крадіжки апаратури з приміщення актового залу «Центру дитячої творчості», розташованого за адресою Дніпропетровська область, місто Жовті Води, вулиця Маяковського, 59, з причини ненадання ОСОБА_3 документів які б засвідчили понесений матеріальний збиток у зв'язку з чим неможливо встановити суму завданого збитку ( т.1 а.с. 99).

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000132, за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР 20.11.2012 року внесені відомості за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а саме, що в період з 20 червня 2012 року по 03.11.2012 року ОСОБА_1 шляхом вільного доступу з приміщення СЮТ незаконно заволодів аппаратурою, належною ОСОБА_3 При цьому, будь-яку особу не повідомлено про підозру (т.1 а.с. 117).

На даний час відсутні дані, що ОСОБА_1 за вказаним кримінальним провадженням являється підозрюваним, обвинуваченим чи то засудженим.

У судовому засіданні останній зазначив, що дійсно на прохання ОСОБА_3 частину апаратури, придбаної за їх спільні кошти, вивіз у червні 2012 року до належного йому (ОСОБА_1.) гаражу. Дані дії вчинені ним саме за особистим проханням ОСОБА_3, який не мав місця для зберігання обладнення. За деякий час останньому повернено усе устаткування і жодних притензій він не мав навідь здійснював підприємницьку діяльність за допомогою даного обладнення.

Суд звертає увагу, що жодних належних доказів на підтвердження події незаконного заволодіння майном належним ОСОБА_3 і вчинення відповідних дій саме ОСОБА_1 ОСОБА_3 не надано.

Виходячи з встановленого, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. , 526, 527, 626,627 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 214, 215, 88, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи- підприємця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 заборгованість за Договором про співробітництво від 14.02.2012 року та Додатковою угодою до цього договору від 05.06.2012 року в сумі 58 300,00 (п'ятдесят вісім тисяч триста) гривень та пеня в розмірі 3545 (три тисячі п'ятсот сорок п'ять) грн.99 коп., а всього в сумі 61845 (шістдесят одна тисяча вісімсот сорок п'ять) грн. 99 коп.

Стягнути з фізичної особи- підприємця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий збір сплачений позивачем при подачі позову у розмрі 725,76 грн.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що належить йому на праві власності на суму 62464,45 грн.

Копію ухвали направити відділу державної виконавчої служби Жовтоводського міського управління юстиції, для виконання.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди та визнання додаткової угоди недійсною відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська