Справа № 2-5053/2010
Провадження № 6/161/208/16
У Х В А Л А

13 квітня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Олексюка А.В.,

при секретарі Педич Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»» звернулось в суд з заявою про заміну стягувача по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свою заяву мотивує тим, що 06.07.2010 року Луцьким міськрайонним судом винесено рішення в справі № 2-5053/2010 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2в користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 30.08.2006 року в сумі 234497,65 грн., а також 1700,00 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення.

Вказує, що 21.09.2015 року ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» уклали договір факторингу № 26, за яким право вимоги за кредитним договором № 0 від 30.08.2006 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, відступлені ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Таким чином, у зобовязанні за даним договором змінився кредитор.

А тому, просить суд замінити стягувача по вказаній справі.

Представник заявника до початку судового засідання у справі подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Учасники судового процесу, а саме представник ПАТ «УкрСиббанк» та боржники ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не зявились по невідомій суду причині, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підставна і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 06.07.2010 року рішенням Луцького міськрайонного суду в справі № 2-5053/2010 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2в користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 30.08.2006 року в сумі 234497,65 грн., а також 1700,00 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення (а.с. 52, 53).

З метою примусового виконання даного рішення суду Луцьким міськрайонним судом 23.06.2011 року видано виконавчий лист.

23.04.2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Також судом встановлено, що 21.09.2015 року ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» уклали договір факторингу № 26, за яким право вимоги за кредитним договором № 0 від 30.08.2006 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, відступлені ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Відповідно до умов даного договору до ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги до боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2 повного, належного та реального виконання обовязків за кредитним договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. ч. 1, 2, 5 ст. 8 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема й виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

В судовому засіданні також встановлено, що вказані виконавчі листи на виконанні в органах Державної виконавчої служби на виконанні не перебувають.

Проте, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, так як процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям право попередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Позбавлення права ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на заміну сторони виконавчого провадження перешкоджає заявнику повторно звернутися з даним виконавчим листом до державної виконавчої служби, що передбачено Законом.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що заява ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 378 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у справі № 2-5053/10.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_4