Справа № 580/1082/16-ц
Номер провадження 2/580/438/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2016 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Стеценка В. А.,

при секретарі Радковській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.03.2015 року між ними був укладений договір купівлі продажу садиби № 49 по вул. Горячова в м. Лебедині Сумської області, яка складається з житлового будинку деревяного 1954 року побудови загальною площею 47,3 кв.м., житловою 15,8 кв.м., позначеного на плані домогосподарства під літ. «А» з надвірними спорудами: верандою дощатою під літ. «а», літньою кухнею цегляною під літ. «Д», верандою дощатою під літ. «д», сараєм цегляним під літ. «Б», літньою кухнею цегляною під літ. «Е», огорожею дощатою № 1-2. Нотаріальне посвідчення договору купівлі продажу мало бути здійсненим до 01.01.2016 року. Однак від даного обовязку відповідач ухиляється.

Тому позивачка звернулася до суду та просила визнати дійсним договір купівлі-продажу садиби по вул. Горячова 49 в м. Лебедині Сумської області та визнати за нею право власності на нерухоме майно.

Третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що є чоловіком позивачки ОСОБА_1 та 20.03.2015 року разом із останньою придбав у відповідача садибу № 49 по вул. Горячова в м. Лебедині Сумської області, і на підставі ст. 60 СК України просив визнати за ним право власності на зазначене нерухоме майно.

В судовому засіданні позивачка не стала підтримувати свої вимоги в частині визнання за нею права власності на спірну садибу та підтримала вимоги щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу.

Відповідач в судове засідання не з'явився, в наданій суду заяві проти задоволення позову не заперечив, просив розглянути справу у його відсутність.

Третя особа в судовому засіданні підтримав свої вимоги в повному обсязі.

З паспортів (а.с. 3, 43), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що позивачкою є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а третьою особою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

З свідоцтва (а.с.4), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що відповідачем є ОСОБА_2, а його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

З свідоцтв (а.с.5-6), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_5

Захарівна померла 19.04.1985 року, актовий запис № 156, а ОСОБА_4 помер

28.01.1998 року, актовий запис № 41.

З технічного паспорта, актів, договору, довідки, рішень (а.с. 7-18, 26), досліджених у судовому засіданні, вбачається, що садиба № 49 по вул. Горячова в м. Лебедині Сумської області, складається з житлового будинку деревяного 1954 року побудови загальною площею 47,3 кв.м., житловою 15,8 кв.м., позначеного на плані домогосподарства під літ. «А» з надвірними спорудами: верандою дощатою під літ. «а», літньою кухнею цегляною під літ. «Д», верандою дощатою під літ. «д», сараєм цегляним під літ. «Б», літньою кухнею цегляною під літ. «Е», огорожею дощатою № 1-2, належить ОСОБА_4.

З витягу (а.с.22), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 28.01.1998 року було заведено спадкову справу № 274 від 21.08.2014 року.

З розписки (а.с. 24), дослідженої в судовому засіданні, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 20.03.2015 року продав позивачці ОСОБА_1 успадковану ним після смерті ОСОБА_4 садибу № 49 по вул. Горячова в м. Лебедині Сумської області, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки.

З листа та спадкової справи (а.с. 37-40), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що після смерті ОСОБА_6 21.08.2014 року заведена спадкова справа № 274, спадкоємцем є ОСОБА_2

Зі свідоцтва (а.с.45), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб 09.06.2001 року.

Вислухавши позивачку та третю особу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 обґрунтована, між сторонами мають місце цивільні правовідносини і позов підлягає до задоволення частково, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що 20.03.2015 року між сторонами був укладений договір купівлі продажу садиби № 49 по вул. Горячова в м. Лебедині Сумської області, яка складається з житлового будинку деревяного 1954 року побудови загальною площею 47,3 кв.м., житловою 15,8 кв.м., позначеного на плані домогосподарства під літ. «А» з надвірними спорудами: верандою дощатою під літ. «а», літньою кухнею цегляною під літ. «Д», верандою дощатою під літ. «д», сараєм цегляним під літ. «Б»,літньою кухнею цегляною під літ. «Е», огорожею дощатою № 1-2. Нотаріальне посвідчення договору купівлі продажу мало бути здійсненим до 01.01.2016 року. Однак від даного обовязку відповідач ухиляється.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що обґрунтованою є і зустрічна позовна заява, так як в судовому засіданні було встановлено, що під час придбання спірного майна позивачка і третя особа перебували в шлюбі, а в судовому засіданні вони дійшли згоди щодо права власності на нього та визначились щодо його власника.

Вказані обставини були встановлені з пояснень позивачки та третьої особи і матеріалів справи та не були оспорені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно вимог ст.ст. 316, 317 ЦК України громадяни України можуть бути субєктами права власності на підставах, не заборонених законом.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно вимог ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові спільної сумісної власності.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачкою було доведено, щовідповідач не виконав своїх зобовязань за договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, а відповідачем не було доведено те, що він виконав свої обов'язки належним чином, чи що існують обставини, які виключають необхідність їх виконання.

Крім того, суд враховує, що позивачка та третя особа за час перебування в шлюбі набули і інше майно крім домогосподарства по вул. Горячова 49 в м. Лебедині і як власники всього нажитого майна мають право самостійно визначатись хто з них є власником тієї чи іншої його частини.

Також, суд враховує, що відповідач не заперечив проти задоволення позовних вимог, що укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та право власності продавця на це майно підтверджується письмовими доказами і тому вважає необхідним задоволити вимоги ОСОБА_1 в частині визнання дійсним договору купівлі продажу садиби по вул. Горячова 49 в м. Лебедині та задоволити вимоги ОСОБА_3 в частині визнання права власності на цю садибу.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 суд вважає необхідним відмовити.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 130, 209, 213 - 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 220, 316-317, 328, 392 ЦК України, ст. 60 СК України;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу садиби № 49 по вул. Горячова в м. Лебедині Сумської області, яка складається з житлового будинку деревяного 1954 року побудови загальною площею 47,3 кв.м., житловою 15,8 кв.м., позначеного на плані домогосподарства під літ. «А» з надвірними спорудами: верандою дощатою під літ. «а», літньою кухнею цегляною під літ. «Д», верандою дощатою під літ. «д», сараєм цегляним під літ. «Б»,літньою кухнею цегляною під літ. «Е», огорожею дощатою № 1-2, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 20.03.2015 року.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканцем вул. Горячова, 46 м. Лебедина Сумської області, право власності на садибу № 49 по вул. Горячова в м. Лебедині Сумської області, яка складається з житлового будинку деревяного 1954 року побудови загальною площею 47,3 кв.м., житловою 15,8 кв.м., позначеного на плані домогосподарства під літ. «А» з надвірними спорудами: верандою дощатою під літ. «а», літньою кухнею цегляною під літ. «Д», верандою дощатою під літ. «д», сараєм цегляним під літ. «Б»,літньою кухнею цегляною під літ. «Е», огорожею дощатою № 1-2.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції в 10-ти денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Стеценко В. А.