Справа №442/5274/16-ц
Провадження №2/442/1867/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши в судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Раневицької сільської ради про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Раневицької сільської ради про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, а саме на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 130,2 кв.м., житлова 48,2 кв.м.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 19 березня 1981 року виконкомом Раневицької сільської ради Дрогобицького району було винесено рішення про відведення у постійне користування земельної ділянки площею 0,6 га у с. Раневичі для будівництва чотирьох-квартирного житлового будинку Дрогобицькою райсільгосптехнікою. Даний будинок по АДРЕСА_5 було збудовано у 1998 року. Квартиру №1 у цьому житловому будинку було виділено їй у власність, однак жодного правовстановлюючого документа надано не було. Також, вона була зареєстрована у вказаній квартирі і до цього часу продовжує там проживати, однак не має жодного документа на право власності на цю квартиру. Згідно норм ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 ст. 395 Цивільного кодексу України передбачено, що законом можуть встановлені інші речові права на чуже майно. Також, ст.396 Цивільного кодексу України вказано, що особа яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А На підставі вищевикладених фактів та поданих доказів, вбачається те, що я правомірно набула у користування майно та з 1998 року відкрито, безперервно і добросовісно користується спірною квартирою, підтримую її у належному стані, вкладаю власні кошти в ремонт, оплачую комунальні послуги тощо.

Згідно Технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2, виготовленого Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації станом на 02.04.2015р. загальна площа квартири складає 130,2 кв.м., житлова 48,2 кв.м. А тому у неї виникла необхідність звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, однак від неї поступила заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги позивача підтримує повністю, просить їх задоволити в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі

Представник Раневицької сільської ради в судове засідання не з»явився, однак від нього поступило клопотання, в якому просить справу розглядати без участі представника сільської ради, відносно задоволення позовних вимог не заперечують, а тому суд розглянув справу у відсутності представника Раневицької сільської ради на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Як вбачається із довідки за №688 від 20.07.2016р., виданої Виконавчим комітетом Раневицької сільської ради, що останні не заперечують проти приватизації квартири АДРЕСА_3.

Як вбачається із копії ордеру №1, виданого Комітетом профспілки ВАТ «Дрогобицький «Агротехносервіс» від 06.09.2006р. - ОСОБА_1 на право зайняття квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Виконкому Дрогобицької районної ради народних депутатів та спільного рішення адміністрації і профкому ВАТ «Дрогобицький агротехсервіс» від 06.09.2006р.

Як вбачається із технічного плану на квартиру АДРЕСА_1, квартира складається з трьох кімнат, загальна площа квартири складає 130,2 кв.м., житлова 48,2 кв.м.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з приписами ст.344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна власність), якщо інше не встановлено цим законом. Право вланості за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду, а оскільки позивач ОСОБА_1 з 1998р. добросовісно та безперевно володіє та відкрито користується майном, зробила поточний ремонт у квартирі, доглядає та утримує його у належному стані, оплачує комунальні послуги,тощо.

У відповідності до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, правила ст.344 ПК України, про набувальну, давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим ЦК України.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, а тому судом враховано зокрема, таке, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні.

Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не перерізалось протягом всього строку набувальної давності, а тому суд вважає заявлені позовні вимоги підставними та такими, що підлягають до задоволенння.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 209, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 223 ЦК України, Згідно п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014, ст.344 Цивільного кодексу України суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 130,2 кв.м., житлової 48,2 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Гарасимків Л.І.