233 № 233/2189/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Наумик О.О., за участі секретаря Сухоставець Т.А., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт смерті її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 11 квітня 2016 року в місті Горлівці Донецької області, про що вона отримала лікарське свідоцтво про смерть №796 від 11.04.2016 р., видане «Республіканським бюро СМЕ Горлівського відділення Донецької області», тобто на тимчасово окупованій території, що унеможливлює реєстрацію її смерті органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Встановлення зазначеного факту необхідно їй для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 задля отримання свідоцтва про смерть для захисту її права на спадщину після смерті батька, та отримання коштів на поховання.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Від заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області матеріали справи містять відмову у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 за № 156/03.2-85 від 29.04.2016 р.

Дослідивши матеріали справи, суд дістає висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав.

Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Судом встановлено, що 11 квітня 2016 року помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Ця подія відбулася в м. Горлівці Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом.

На підтвердження цього факту заявник надала суду копії таких документів, як «Врачебное свидетельство о смерти №796» за формою первинної облікової документації за № 106/у, затвердженою «Приказом МЗ ДНР» від 09.01.2015 р. №12, видане 11.04.2016 р. «Республиканским бюро СМЕ Горловского отделения» (а.с.11); Довідка про причину смерті (до форми №106/у №796, видана для поховання) ОСОБА_2 від 11.04.2016 р. (а.с.10); «Дозвіл» на поховання ОСОБА_2 13.04.2016 р. на кладовище «Октябрьское» від 12.04.2016 р. (а.с.10); Накладна ПП ОСОБА_3 за №492 від 12.04.2016 р. та розрахункова квитанція ФОП ОСОБА_3 АЭ № 459715 від 12.04.2016 р. на надання ритуальних послуг по похованню (а.с.9), а також фото могили ОСОБА_2 з кладовища (а.с. 14).

Та обставина, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про його смерть з огляду на нижченаведене законодавство.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4).

З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 є об'єктивні перешкоди, суд вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись п.8 ч.1 ст.256, ст.ст.259, 257 1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 11 квітня 2016 року у місті Горлівка Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після його проголошення або невідкладно надіслати судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Суддя