Суддя Маслов М. І.
Справа № 644/833/16-ц
Провадження № 2/644/846/16
18 квітня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Маслова М.І.
при секретарі - Шпиця Л.В.,
за участю представника позивачів - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -
Позивачі, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, звернулися до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме просили визнатиправо власності на 1/6 спадкового майна, а саме - на квартиру № 45, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Орджонікідзе, буд. № 37, за ОСОБА_4, та 1/6 цієї ж квартири за ОСОБА_3.
В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.
Позивачі звернулися до нотаріуса та просили видати Свідоцтво про право на нерухоме майно, а саме на квартиру, в якій вони проживали разом із батьком на момент його смерті. Проте видати дане Свідоцтво нотаріус відмовилася через відсутність державної реєстрації нерухомого майна, яке належало спадкодавцю ОСОБА_5, та порекомендувала звернутися до суду для оформлення права власності на вищевказане спадкове майно.
У звязку з тим, що Позивачі проживали разом із спадкодавцем в одній квартирі більше 50 років, в тому числі на момент відкриття спадщини, але внаслідок того, що спадкодавець за життя не отримав правовстановлюючий документ на квартиру, Позивачі не можуть отримати Свідоцтво про право на спадщину та просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно.
У судовому засіданні представник Позивачів, ОСОБА_1, заявлені у позовній заяві вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.
Відповідач, Харківська міська рада, який про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не зявився, про причини неявки в суд не повідомив, заперечень про позовну заяву не надав.
Враховуючи, що причина неявки Відповідача є неповажною, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності Відповідача. Зі згоди представника Позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справ, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника Позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
06.08.2014 року помер ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 452374 від 13.08.2014 року.
ОСОБА_5 був батьком Позивачів, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії ІІ-ЯР № 800447 від 14.03.1958 року та Свідоцтвом про народження серії ІІІ-УР № 322005 від 03.03.1962 року, в яких ОСОБА_5 записаний батьком Позивачів.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
На момент смерті спадкодавця, ОСОБА_5, Позивачі проживали разом із ним в одній квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що ніким не оспорюється.
Відповідно до Ордеру Виконавчого комітету Орджонікідзевського району Ради депутатів трудящих № 147179 від 12.09.1961 року даний Ордер виданий ОСОБА_6 із сімєю, яка складається з 5 осіб, на право зайняття квартири № 45 в буд. 37 за адресою пр. Орджонікідзе. Згідно із Довідкою Дільниці № 46 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» № 2423 від 29.08.2014 року ОСОБА_4 дійсно зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, і разом з ним за вказаною адресою зареєстрований його брат, ОСОБА_3 (з 06.08.2014 року склад сімї 2 особи, ОСОБА_5 помер).До Позовної заяви Позивачі додали Технічний паспорт на квартиру.
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Позивачі звернулися до державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та просили видати Свідоцтво про право на нерухоме майно, а саме на квартиру, в якій вони проживали разом з батьком на момент його смерті.
23.12.2014 року нотаріусом був відправлений Лист № 5996/02-14 від 23.12.2014 року, в якому нотаріус просила надати довідку про реєстрацію ОСОБА_6, який помер 06.08.2014 року, та який мешкав за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до Довідки Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 1900247 від 11.02.2015 року дана Довідка видана ОСОБА_3 для подання нотаріусу на запит № 831/02-14 від 06.02.2015 року з наступною інформацією: квартира № 45 в м. Харкові по проспекту Орджонікідзе № 37 по праву власності не зареєстрована.
Відповідно до п. 4.18. даного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Згідно з Листом державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 № 1225/02-14 від 03.03.2015 року видати свідоцтво про право на спадщину за законом Позивачам неможливо, у звязку з відсутністю державної реєстрації нерухомого майна, яке належало спадкодавцю ОСОБА_6, було рекомендовано звернутися до суду за оформленням права власності на вищевказане спадкове майно.
Таким чином, суд встановив, що Позивачі проживали разом із спадкодавцем в одній квартирі більше 50 років, у тому числі на момент відкриття спадщини, що ніким не оспорюється, але внаслідок того, що спадкодавець за життя не отримав правовстановлюючий документ на квартиру, Позивачі не можуть отримати Свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Оскільки існують всі документи, які підтверджують законність надання у користування квартири спадкодавцю, а згодом - і законність набуття права власності внаслідок приватизації даної квартири, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги Позивачів про визнання за ними права власності на 1/3 квартири, які належали померлому відповідно до Свідоцтва про право власності.
Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при неможливості видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину справа про спадкування розглядається судом.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, у разі коли це право оспорюється, не визнається, або у разі відсутності документів на майно.
За правилами ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1258 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину ( ст. 1296 ЦК України).
Таким чином, мало місце спадкування за законом, а отже, і перехід права власності на спадкове майно від спадкодавця до його спадкоємців (Позивачів).
Суд вважає, що Позивачі правомірно набули право власності на спадкове майно (кожному з Позивачів по 1/6 на квартиру № 45, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Орджонікідзе, буд. № 37), і тому за Позивачами слід визнати право власності на зазначене спадкове майно у порядку спадкування за законом.
Оцінивши у сукупності зібрані по справі докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку про те, що вимоги про визнання за Позивачами права власності на нерухоме майно підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1268, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити у повному обсязі.
Визнатиправо власності на 1/6 спадкового майна, а саме - на квартиру № 45, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Орджонікідзе, буд. № 37, за ОСОБА_4, та 1/6 цієї ж квартири за ОСОБА_3.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному суді Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив протягом 10- ти днів з дня отримання його копії .
Заочне рішення набирає законної сили, відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Маслов М.І.