Справа № 202/1692/16-ц
Провадження №2-р/202/13/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішенняІндустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 із заявою про розяснення рішення суду. В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року по справі №202/1692/16-ц йому було відмовлено у задоволенні вимог до Відкритого акціонерного товариства «Дніпрометиз», третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду загальнодержавного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворювань України в м. Дніпропетровську про визнання права на забезпечення та відновлення права на середньомісячний заробіток. Рішення суду було оскаржено позивачем. В заяві позивач просить розяснити чи є для суду належним, допустимим, достовірним доказом обставини, встановлені рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська №2-1499/04р від 28 травня 2004 року.

В судове засідання учасники процесу не зявилися з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду заяви повідомлені судом належним чином. Неявка учасників процесу, у відповідності до ч.3 ст.221 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду заяви.

У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись з поданою заявою про розяснення рішення, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких мотивів.

Відповідно до ч.1,2 ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про розяснення рішення допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Зі змісту цих правових норм вбачається, що розясненню підлягає рішення, якщо таке є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця.

Дане рішення суду, зокрема резолютивна його частина про відмову у позові, є чіткою.

В мотивувальній частині суд навів обставини, які враховував при постановленні цього рішення. Зазначення додаткових обґрунтувань висновків суду не може проводитися шляхом розяснення рішення суду, вважатиметься внесенням змін до його змісту.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Подавши заяву про розяснення рішення, позивач фактично просить внести зміни в текст рішення, вказати в ньому нові дані. Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні заяви про розяснення рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст.209,210,221 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1про розяснення рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року у справі №202/1692/16-ц - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня оголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутні під час оголошення ухвали, мають право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Волошин Є.В.