Справа № 369/7604/16-ц
Провадження № 2-о/369/230/16
РІШЕННЯ

Іменем України

02.09.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Прикмета І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця, ОСОБА_1, 17.08.2016 року звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даною заявою, заінтересована особа Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту народження дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що 19.05.2016 року в м. Краснодон Луганської області народилась ОСОБА_2, якій заявниця являється бабусею.

Проте, отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану виявилось неможливим, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження, відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

У зв'язку з цим Дарницьким районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану на звернення матері дитини - ОСОБА_3 було відмовлено у державній реєстрації народження ОСОБА_2.

Разом з тим, встановлення факту народження ОСОБА_2 необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України та реалізації з подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Заявниця зазначила, що внаслідок обставин які склалися на сьогодні отримання свідоцтва про народження дитини в органах РАЦС міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом для його отримання та захисту прав дитини є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення.

Тому, заявниця просила суд встановити факт народження ОСОБА_2, що народилась 19.05.2016 року, місце народження м. Краснодон Луганської області, матірю якої громадянка України є ОСОБА_4, батьком якої є громадянин України ОСОБА_5.

В судове засідання заявниця та її представник не зявилися. До суду представником заявниці було направлено заяву, в якій просив суд розгляд справи проводити без їх участі, вимоги заяви про встановлення факту народження дитини підтримали, просили заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився. До суду направив заяву, в якій також просив справу розглядати у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Як встановлено в судовому засіданні заявниця, ОСОБА_1, згідно довідки Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 324406072 від 14.07.2015 року та довідки Києво-Святошинського РВ УДМС України в Київській області є особою, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України, а саме з м. Краснодон Луганської області, вул. Гоголя, 26, та проживає нині за адресою: АДРЕСА_1.

Її син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (згідно копії свідоцтва про народження серії ІV-ЕД № 332713, видане Краснодонським міським РАЦС Ворошиловської області від 19.11.1987 року, актовий запис № 823, а також згідно копії свідоцтва про зміну прізвища заявниці, серія І-ЕД № 006862, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснодонського міжрайонного управління юстиції Луганської області від 04.07.2013 року, актовий запис № 30), та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 168800, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області від 13.09.2014 року, актовий запис № 142, від якого у них 19.05.2016 року народилася донька ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Невиконання цього обов'язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У разі смерті батьків або неможливості для них з інших причин зареєструвати народження дитини реєстрація провадиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина або в якому на цей час вона перебуває.

Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України ( 2947-14 ).

Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

У разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває.

Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження.

У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку ( 9-2013-п ), визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я.

Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини.

За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до абз. 1 п. 1 Розділу 1 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що з метою реєстрації факту народження дитини, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мати дитини, ОСОБА_4, зверталася до Дарницького районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Однак, останній відмовлено у державній реєстрації народження, оскільки заявником для підтвердження факту народження предявлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Такими документами були: копія медичного свідоцтва про народження № 215, видане Краснодонським пологовим будинком Луганської Народної Республіки; копія свідоцтва про народження.

Встановлення факту народження ОСОБА_2 необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України та реалізації з подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Закон закріплює за державою обов'язок вживати всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Таким чином, враховуючи те, що з моменту народження ОСОБА_2, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, встановлення факту народження має для заявника важливе юридичне значення, зокрема для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України та реалізації з подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги заявниці знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заяву про встановлення факту народження дитини слід задовольнити.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 234, 235, 256-259 України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження: Луганська область, м. Краснодон.

Мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України.

Батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів, починаючи з дня наступного після його проголошення.

Суддя Дубас Т.В.