18 січня 2016 року Дзержинський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого Аркатової К.В.,
секретаря Подосокорської А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 115608,14 грн. та судові витрати у справі.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.12.1998 року між ним та відповідачем укладено договір позики грошей, відповідно до якого ОСОБА_2 взяла у нього в борг 2000 доларів США під 10 %. 05.01.1999 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики грошей, відповідно до якого ОСОБА_2 взяла у нього в борг 2100 доларів США під 10 %. Строк повернення боргу сторонами не обговорювався. Не зважаючи на неодноразові вимоги відповідач не виконала свої зобовязання і борг не повернула. 13.05.2015 року відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлена про необхідність виконання умов договору позики шляхом направлення їй вимоги про повернення боргу простим та рекомендованими листами. Позивач вважає, що небажання відповідача повернути отримані у борг кошти порушує його права, а тому звернувся до суду з даним позовом.
У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, просив розглянути справу в заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи сповіщена належно.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін у відсутності відповідачів, а тому постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору.
Відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; договір позики повинен бути укладений в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.
02.12.1998 року ОСОБА_2 взяла у ОСОБА_1 2000 доларів США під 10 %05.01.1999 року ОСОБА_2 взяла у ОСОБА_1 2100 доларів США під 10 %.
Викладене підтверджується розписками у матеріалах справи.
Відповідно до ст.ст.256,257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
В позовній заяві зазначено про те, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до ОСОБА_2 з вимогою про повернення суми боргу, письмове звернення з вимогою виконання зобовязання протягом семи днів датовано 13.05.2015 року, а тому позивач вважає, що перебіг позовної давності починається з 20.05.2015 року.
Однак, з такими доводами позивача суд не погоджується, оскільки з часу укладення договору позики минуло більше 17 років, позивач довідався про порушення свого права раніше ніж 13.05.2015 року, а тому враховуючи викладене, в також те, що діючим законодавством України встановлений трирічний строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, не надання суду доказів про поважність причин пропуску строку позовної давності, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
Керуючись ст.ст. 6,8,10,11,60,61,209,212-215,218,224-233 ЦПК України, ст.ст.256,257,261,1046,1047 ЦК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дзержинського районного суду м.Харкова протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Іншими особами, які беруть участь у справі, рішення може бути оскаржене.
Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий