Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/402/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Гури А.І.,

при секретарі Поліковській О.І.,

особи, які приймають участь у справі: позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 10 березня 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що 01 вересня 2009 року вона у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську, Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 190. Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені через різні погляди на життя та різні характери, а також з причини частого застосування до неї з боку відповідача фізичного насильства. Не проживають однією сім»єю. Спору про поділ спільного майна немає. Примирення не можливе. Відповідач відмовляється розривати з нею шлюб через органи ВРАЦС. Просить шлюб розірвати.

В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Завив про розгляд справи за його відсутності не надав.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши вимоги позивача та матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську, Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (свідоцтво про шлюб НОМЕР_1, актовий запис №190).

Від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

Згідно ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до частини 3 та 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися негативні відносини, внаслідок чого між ними не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки. Вони не живуть однією сім»єю. Кожен має свій бюджет. Не ведуть спільного господарства. Фактично сім»я розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам сторін. Відповідач відмовляється розривати з позивачем шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів спрямованих на примирення подружжя, як це передбачено ст.111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Згідно ч.1 ст.110 СК України, суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши об»єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям не можливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов»язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім»ї взаємоповаги, втрати почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає стаття 55 СК України, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сім»ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу між ними.

Щодо визначення прізвища позивача після розірвання шлюбу, то суд керується вимогами статті 113 СК України, якої передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі ст. ст.110, 112 ч.2 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215,225,226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську, Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №190 - РОЗІРВАТИ.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище - «ОСОБА_1».

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Кодимського районного суду на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Гура