АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5917/16 Головуючий 1 інст. - Огієнко Д.В.
Справа № 620/429/16-ц Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: зобов'язання вчинити дії
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Зазулинської Т.П.,

Міненкової Н.О.

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 03 серпня 2016 року у справі за позовом Кредитної спілки «Опора» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по кредиту, -

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року позивач звернувся з позовом в якому просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість.

Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 03 серпня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Кредитної спілки «Опора» заборгованість за кредитним договором №35-1414 від 27.03.2014 р. в сумі 221383 грн. 75 коп. та судові витрати за сплату судового збору у сумі 3 320 грн. 76 коп. в рівних долях по 830 грн. 19 коп.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду є необґрунтованим, безпідставним та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Висновки суду першої інстанції є такими, що не відповідають фактичним даним та неповністю з'ясовані обставини справи.

Зазначає, що суд розглянув справу з грубим порушенням вимог ст. 169 ЦПК України чим позбавив права на участь у розгляді справи та реалізацію процесуальних прав.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що між сторонами був укладений ще один кредитний договір на 100000 гривень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на день розгляду справи є безумовно порушеним відповідачем ОСОБА_2 та підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог відносно нього і інших відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є поручителями за відповідача ОСОБА_2

З таким висновком суду, судова колегія погоджується, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що між кредитною спілкою «Опора» та ОСОБА_2 27 березня 2014 року був укладений кредитний договір №35-1414 про отримання кредиту в формі кредитної лінії в сумі 140 000,00 грн. (а.с.5). 27.03.2014 р. на забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору були укладені договори поруки № 35/1-1414, 35/2-1414 та 35/3-1414 між позивачем, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.11,14,17).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до розрахунку суми заборгованості ОСОБА_2 по кредитному договору №35-1414 від 27.03.2014 р. станом на 23.06.2016р. (а.с.18) борг становить 221383 гривні 75 копійок та складається з наступних сум: -140000,00 грн. - заборгованість за кредитом; -81383,75 грн. - заборгованість по відсоткам.

З розрахунку заборгованості (а.с. 18) вбачається, що починаючи від 27.03.2014 р. відповідач ОСОБА_2 користується кредитною лінією за кредитним договором 35-1414 від 27.03.2014р. в сумі 140000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про укладання іншого кредитного договору і про неотримання вдруге 140 000 грн. спростовуються матеріалами справи, які свідчать, що кредитний договір від 27.03.2014р. №35-1414 укладено у формі кредитної лінії строком дії до 27.03.2017р. (а.с.8) і отримання відповідачем ОСОБА_2 нового траншу кредиту в сумі 140000 грн. за видатковим касовим ордером від 13.01.2016р. №3 відбулося саме в рамках цього кредитного договору від 27.03.2014р. №35-1414, про що прямо зазначено у видатковому касовому ордері (а.с.23). Твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що цю суму він не отримував (а.с.67), спростовуються даними цього видаткового касового ордеру та особистим підписом ОСОБА_2 в цьому видатковому касовому ордері.

ОСОБА_2 після отримання 140000 грн. 13.01.2016р. не здійснив жодного платежу на погашення цього кредиту, або відсотків за ним.

Судом першої інстанції перевірено розрахунок і правильно надано оцінку наявним доказам, а саме квитанціям прибуткових касових ордерів.

Відповідач не здійснив жодного платежу на погашення траншу кредиту, отриманого ним 13.01.2016 р. за кредитним договором від 27.03.2014р. №35-1414, тому суд правильно вважав доведеним порушення ним умов п.1.3. розділу 1 Договору №35-1414 від 27.03.2014р. (а.с.8) і нарахування позивачем відсотків в порядку, визначеному п. 3.2. розділу 3 Договору №35-1414 від 27.03.2014р. (а.с.8).

Відповідно до п. 3.3. розділу 3 Договору №35-1414 від 27.03.2014р. (а.с.8) в разі порушення Позичальником зобов'язань щодо сплати відсотків, Кредитор має право достроково вимагати від Позичальника повернення кредиту та сплати відсотків, а Позичальник зобов'язаний сплатити проценти та повернути кредит протягом семи днів.

Вимога про сплату відсотків та повернення кредиту за кредитним договором від 27.03.2014р. направлена відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 рекомендованим листом 09.06.2016р. за №55 (а.с. 90). Такі ж саме вимоги направлено поручителям ОСОБА_4 від 09.06.2016р. за №56 (а.с. 89) та ОСОБА_5 від 09.06.2016р. №57 (а.с. 88).

Також, суд правильно вважав за можливе задовольнити позовні вимоги, пред'явлені солідарно і до інших відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є поручителями за відповідача ОСОБА_2

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Поручителі рішення суду не оскаржили.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач сплатив кредитні кошти спростовуються випискою по руху коштів з якої вбачається, що він дійсно погасив 140 000 грн., які брав траншами на протязі березня-квітня 2014 року . Після повернення 9 квітня 2015 року суми кредиту 140 000 грн. , відповідач знову отримав кредитні кошти в сумі 140 000 грн. 13 січня 2016 року в межах ліміту кредитної лінії (а.с.18).

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Будь яких доказів, які б спростовували висновки суду - відповідач не надав.

Відповідно до ст.ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2-відхилити.

Рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 03 серпня 2016 року-залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Т.П. Зазулинська

Н.О. Міненкова