справа № 285/2617/16-ц
провадження у справі № 2/0285/1472/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21.09.2016 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О.О., розглянувши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1

до місцевої територіальної громади в особі Колодянської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області

про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

19.09.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила в порядку спадкування за заповітом визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в с. Колодянка Новоград-Волинського району Житомирської області по вул. Вишневій, 14 (далі Будинок).

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем сплачений судовий збір по явно заниженій ціні, а саме мінімальний його розмір, в сумі 551,20 грн.

Як слідує з доданих до позовної заяви документів, предметом спору є нерухоме майно Будинок, побудований до 1963 року, з цегли, загальною площею 37,3 м2, житловою площею 16,5 м2, загальною площею забудови 53,4 м2, до якого відносяться наступні господарські будівлі: сарай та убиральня, загальною площею 39,5 м2.

Згідно з проведеним дослідженням, визначенням та оглядом ринку нерухомості у Новоград-Волинському районі Житомирської області, на момент подачі позову, ринкова вартість вказаного майна за схожою характеристикою, квадратурою, матеріалом та роком побудови становить від 5 000 грн. за 1 м2, що в середньому становить від 186 500 грн. та вочевидь не відповідає визначеній позивачем вартості вказаного у позові майна (52 030 грн.).

Крім того, слід відмітити, що в технічному паспорті Будинку, виготовленому позивачем 28.07.2016 року, зазначена його вартість заміщення 135 137 грн.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та розяснень, що містяться в постанові Пленуму ВСУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням дійсної вартості спірного майна. При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості на момент предявлення позову, і суд не повинен визначати його вартість за відповідними вимогами, оскільки за змістом ст. 80, п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України такий обовязок покладається на позивача.

Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

На думку суду, з урахуванням існуючих ринкових, дійсна вартість спірного майна є істотно вищою. Очевидність заниження ціни позову не потребує окремого обґрунтування судом цієї обставини з посиланням на докази та факти. Оцінка правильності визначення ціни позову здійснюється судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015 року, встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати в сумі 1 378 грн.

З огляду на наведене суд, у відповідності до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, визначає позивачу розмір судового збору в сумі 1 351 грн. (виходячи з вартості заміщення), недоплачена сума судового збору в такому разі становитиме 799,80 грн. (з урахуванням вже сплаченої суми судового збору 551,20 грн.).

На думку суду, визначення позивачу розміру судового збору не буде перешкодою їй в доступі до правосуддя, оскільки останній в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту предявлення позову до суду.

Сплата судового збору згідно закону здійснюється через банківські установи чи поштові відділення зв'язку за рахунок платника.

Невірне визначення ціни позову, що призвело до недоплати судового збору, є недоліком позовної заяви, а тому до неї повинні застосовуватися вимоги, передбачені ст. 121 ЦПК.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для можливості усунення її недоліків.

Керуючись статтями 80, 119-121, 209 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про судовий збір»

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Місцевої територіальної громади в особі Колодянської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк терміном пять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків (доплати судового збору в сумі 799,80 грн.) та розяснити їй, що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, позовна заява буде повернута.

Розяснити ОСОБА_1, що оригінал квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору, має бути поданий безпосередньо до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Ухвала щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя О.О.Літвин