Ухвала

іменем україни

20 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Леванчука А.О., Парінової І.К., Попович О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю та виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю та виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, посилаючись на те, що вона на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 17 липня 2013 року, зареєстрованого у встановленому законом поряду, є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1. Вказану спадщину вона отримала після смерті свого батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а той, у свою чергу, отримав частину будинку у спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_8

Іншу 1/2 частини спадкового майна, після смерті ОСОБА_8, отримав син останньої ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_5 просила поділити спірний будинок та земельну ділянку в натурі у відповідності до часток у будинку та виділити їй майно згідно першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи, проведеної ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.» від 27 липня 2015 року № 070/2015 та усунути перешкоди у користуванні власністю.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22 вересня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено. Виділено у натурі частку із майна, яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_5, а саме: 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1,згідно першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи, проведеної ПП «Одеський науково - дослідний центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.» від 27 липня 2015 року №070/2015, в житловому приміщенні: частину веранди - 1; вартістю 20 130 грн; кладову - 2, вартістю 10 707 грн; житлову кімнату - 3, вартістю 21 950 грн; літню кухню «В», вартістю 16 681 грн; а всього вартістю 69 468 грн, що відповідає 50/100 частинам.

ОСОБА_6 виділено в натурі 1/2 частинужитлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за вказаною адресою згідно другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи, проведеної ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.» від 27 липня 2015 року №070/2015, в житловому приміщенні: частини веранди 1, вартістю 26 447 грн; коридор - 4, вартістю 8 780 грн; кухня-5 вартістю 8 459 грн; житлову кімнату - 6, вартістю 226 769 грн; а всього вартістю 70 455 грн, що відповідає 50/100 частинам.

Визначено між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 порядок користування земельною ділянкою, площею 0,20 га, яка знаходиться за вказаною адресою.

Закріплено за ОСОБА_5 право користування земельною ділянкою розміром 1 161 кв. м, рекомендованою експертом для першого варіанту.

Закріплено за ОСОБА_6 право користування земельною ділянкою площею 1 381 кв. м, рекомендованою експертом для другого варіанту.

Усунуто перешкоди у користуванні ОСОБА_5 1/2 частиною житлового будинку за вказаною адресою, зобов'язано ОСОБА_6 допустити ОСОБА_5 до користування житловим будинком з надвірними спорудами та присадибною земельною ділянкою за зазначеною адресою, вселено ОСОБА_5 у вказаний житловий будинок.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягаєзадоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги апеляційним судом не дотримано.

Під час розгляду справи судами було встановлено, що ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 17 липня 2013 року належить на праві власності 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1. Вказану спадщину вона отримала після смерті свого батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а той, у свою чергу, отримав частину будинку у спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_8

Іншу 1/2 частини спадкового майна, після смерті ОСОБА_8, отримав син останньої ОСОБА_6

Отже, на даний час співвласниками будинку у рівних частинах є ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Спадкове майно складається із житлового будинку загальною площею 115,10 кв. м, з якої; 45,50 кв. м - житлова площа, зазначені у плані під літ. «А», погребу - літ. «Б», літньої кухні - літ. «В», сарай - літ. «Г», гаража - літ. «Д», споруди 1-4 - огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 0,26 га.

Задовольняючи позовні вимоги про поділ в натурі спірного будинку та земельної ділянки згідно із висновком судової будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що запропонований сторонами варіант поділу будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідає порядку користування цим майном, що склався між сторонами протягом багатьох років, а тому суд дійшов висновку виділити майно позивачу - за першим варіантом, а відповідачу за другим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи від 27 липня 2015 року№ 070/2015.

Апеляційний суд не погодився з таким висновком суду першої інстанції та вважав, що місцевий суд ухвалюючи рішення щодо поділу спірного будинку не вирішив питання щодо будівельних комунікацій, не з'ясував, чи відповідатиме проведення робіт та переобладнання спірного будинку у разі його поділу за варіантом судової будівельно-технічної експертизи вимогам будівельних норм і правил, санітарним та протипожежним вимогам. При цьому встановивши обставини у справі, які не були досліджені місцевим судом, апеляційний суд у відповідності до ст. 303 ЦПК України під час апеляційного перегляду справи сам не усунув недоліків, допущених місцевим судом та передчасно відмовив в задоволенні позову про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою, при цьому апеляційний суд не звернув уваги на те, що сторони бажають такого поділу. Разом із цим вирішення спірних питань було можливе шляхом призначення додаткової експертизи. Однак суд у порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК України не роз'яснив сторонам їх право на проведення додаткової експертизи.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені апеляційним судом, то рішення цього суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді: М.В. Дем'яносов А.О. Леванчук
І.К. Парінова

О.В. Попович