АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/1254/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2540/16Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Бутенко С.Б., Панченка О.О.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк"

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2016 року

у справі за поданням Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Єпіфанової Ірини Валеріївни про примусове входження до житла боржника ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року державний виконавець Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі- Автозаводський ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області) Єпіфанова І.В. звернулася в суд із поданням про примусове входження до помешкання боржника.

Подання мотивоване тим, що в Автозаводському ВДВС м. Кременчук на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 524/1254/14-ц, виданого 16 жовтня 2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Марфін Банк» боргу в сумі 584 122, 84 грн. Згідно відповіді з ДПС України у боржника відсутні розрахункові рахунки та доходи. 23 жовтня 2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Боржником добровільно рішення суду не виконується.

У зв'язку з цим державний виконавець звернувся до суду з поданням, в якому просив дозволити примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2016 року у задоволенніподання державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Єпіфанової Ірини Валеріївни про примусове входження до житла боржника ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, стягувач у виконавчому провадженні ПАТ «Марфін Банк» оскаржило її в апеляційному порядку, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою подання державного виконавця задовольнити. Вважає, що ухвала постановлена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Марфін Банк», дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно до п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обушку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов'язаних із врятуванням житла людей та майна чи їх безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду і обушку.

Згідно із ч.1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в Автозаводському ВДВС м. Кременчук на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 524/1254/14-ц, виданого 16 жовтня 2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення з солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості за кредитним договором 523 637, 02 грн., пені в розмірі 58 658, 82 грн. та 1827 грн. судових витрат.

Постановою державного виконавця від 23 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 524/1254/14-ц, виданого 16 жовтня 2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення з солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості за кредитним договором. Надано строк для самостійного виконання рішення до 30 жовтня 2014 року.

Постановою від 23 жовтня 2014 року державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3

Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсію, а також відповіді з Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, інформація щодо боржника відсутня.

Відповідно до актів державного виконавця від 11 серпня 2015 року, 15 липня 2015 року та 25 травня 2015 року, при виході за адресою боржника - квартира АДРЕСА_1, доступу до помешкання не надано (двері не відчинено).

Враховуючи, що відомості про отримання боржником повідомлень державного виконавця щодо виходу за місцем його проживання у матеріалах справи відсутні, як відсутня інформація щодо отримання ОСОБА_3 копії постанови про відкриття виконавчого провадження, тобто він не був обізнаний про наявність такої постанови, а значить був позбавлений можливості у визначений державним виконавцем строк виконати рішення в добровільному порядку, інших належних доказів ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду державним виконавцем надано не було, суд дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення подання державного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до житла.

Не ставлять під сумнів про правильність ухвали суду доводи наведені в апеляційній скарзі щодо дотримання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчих дій по рішенню Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області та ненадання судом вірної оцінки доказам у справі, оскільки аналізуючи матеріали справи колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції, з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, надано вірну оцінку доказам у справі, що були надані державним виконавцем разом з поданням та постановлено судове рішення виходячи із наданих суду матеріалів.

Окрім того, державним виконавцем не було надано належних доказів на підтвердження направлення ОСОБА_3 копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, як того вимагає ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Не підтверджує позицію державного виконавця і рапорт правоохоронних органів про результати розгляду постанови державного виконавця щодо примусового приводу до Автозаводського ВДВС ОСОБА_5 від 15 квітня 2015 року, оскільки рапорт стосується ОСОБА_5, а не ОСОБА_3

Постанова державного виконавця про примусовий привід боржника від 24 березня 2015 року винесена стосовно громадянина ОСОБА_6 (а.с. 115), а не боржника ОСОБА_3

Безпідставними є доводи, наведені в апеляційній скарзі ПАТ "Марфін Банк" про те, що місцевим судом зроблено невірні висновки щодо необґрунтованості подання державного виконавця та відмови у його задоволенні з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, де закріплено право кожного на справедливий суд і вчасне виконання рішення суду, як складової судового розгляду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

В той же час, як уже зазначалося суду не надано достатніх доказів які давали б можливість суду із дотриманням вимог чинного законодавства надати дозвіл для проникнення до житла в порядку виконання рішення суду.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційну скаргу ПАТ «Марфін Банк» необхідно відхилити, а ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст. 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Марфін банк" - відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: С.Б. Бутенко

О.О. Панченко

Згідно оригіналу В.П.Пікуль