Головуючий суду 1 інстанції - Кравченко Н.О.
Доповідач - Дронська І.О.
Провадження № 22ц/782/881/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Дронської І.О.

суддів: Єрмакова Ю.В., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря Попової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на рішення Ленінського районного суду м.Луганська від 14 березня 2014 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», ОСОБА_5 про стягнення збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 02 лютого 2016року відновлено повністю втрачене провадження по цивільній справі № 437/13779/13-ц за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», ОСОБА_5 про стягнення збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

З матеріалів відновленого провадження вбачається, що у березні 2013року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до Ленінського районного суду м.Луганська з позовною заявою до ОСОБА_4, ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», ОСОБА_5 про стягнення збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП посилаючись на те, що 14.07.2012 року о 15-30год. за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, 110, ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1, належним на праві власності ОСОБА_3, став учасником ДТП, оформленого співробітниками ДАІ м. Луганська та останніми 18.07.2012 було видано довідку про ДТП №90380388, в якій було вказано, що ДТП сталося в результаті порушення ОСОБА_4, що знаходився за кермом автомобіля НОМЕР_2 пунктів 2.9, 13.1 Правил дорожнього руху. При проведенні досудової перевірки ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 29.11.2012 р. та знаходяться на розгляді Ленінського районного суду м.Луганська. На момент ДТП в автомобілі позивача ОСОБА_2 знаходився пасажир, який в результаті ДТП отримав травму і був госпіталізований бригадою ШМД в ЛПУ м. Луганська. Після закінчення лікування йому було проведено СМО і отримані їм тілесні ушкодження були оцінені як пошкодження середнього ступеня тяжкості. Відповідно висновку № 0978 судової автотоварознавчої експертизи від 23.07.2012 року, в результаті вказаної ДТП власнику автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3 було завдано майнову шкоду, яка складається з вартості відновлювального ремонту автомобіля після ДТП в сумі 12158,74грн. та матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля від пошкоджень в результаті ДТП в сумі 13961,47грн., серед чого втрата товарної вартості-1802,73грн та франшиза в сумі 1000грн. Також, як вважають позивачі, майнову шкоду завдану й ОСОБА_2, який керував автомобілем на момент ДТП. Позивачі вважають, що відповідач ОСОБА_4, як винна у ДТП особа, зобов'язаний відшкодувати позивачу ОСОБА_3, як власнику автомобіля, шкоду, яка полягає у втраті товарної вартості автомобіля, а позивачу ОСОБА_2 шкоду, яка полягає у витратах на лікування в сумі 1094,76грн., витратах на проведення експертизи технічного стану автомобіля в сумі 650грн. та витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 600грн.. Також позивачі вважають, що в результаті протиправних дій водія автомобіля НОМЕР_2, що призвели до ДТП, їм завдано моральної шкоди, яку повинен відшкодувати відповідач ОСОБА_4 В результаті ДТП позивачу ОСОБА_2 була завдана шкода здоров'ю, що призвело до втрати працездатності в період з 16.07.2012року по 26.07.2012 року, що підтверджується листком непрацездатності та у цей період ОСОБА_2 змушений був проходити болісне та коштовне лікування, а позивач ОСОБА_3 змушена перебудовувати складені життєві стосунки (використовувати громадський транспорт, користатися послугами інших перевізників, зокрема таксі та ін.), що вже вимушено істотно змінює життєві відносини, які склалися раніше.

Також позивачі зазначили, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 була застрахована у страховій компанії ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», ПрАТ «УАСК АСКА», відповідно полісу № АА / 7822322 від 13.10.2011року, про що зазначено в Заяві про страхове відшкодування, що була подана до страхової компанії, однак страхова компанія відмовила у здійсненні страхового відшкодування, з підстав відсутності вироку щодо вини відповідача ОСОБА_4 у ДТП. У подальшому позивачі уточнили свої позовні вимоги та, відповідно до уточненого позову, просили: стягнути з відповідача ОСОБА_4 та відповідача ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь позивача ОСОБА_3 завдану майнову шкоду, яка складається із втрати товарної вартості автомобіля НОМЕР_1 1802,73грн. та франшизи в сумі 1000грн., на користь позивача ОСОБА_2 завдану майнову шкоду, яка складається з витрат на лікування в сумі 1094,76грн., витрат на проведення експертизи технічного стану автомобіля в сумі 650грн. та витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 600грн. Стягнути солідарно з відповідача ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_5, яка є власником автомобіля НОМЕР_2, яким на момент ДТП керував відповідач ОСОБА_4, на користь позивачів моральну шкоду в сумі 20000грн. Стягнути з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 11929,79грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Луганська від 14 березня 2014 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволені частково. Стягнуто з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 завдану майнову шкоду, яка складається із втрати товарної вартості автомобіля НОМЕР_1 в сумі 1802 ,73 грн. Стягнуто з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 завдану майнову шкоду, яка складається з витрат на лікування в розмірі 1094,76 грн., витрат на проведення експертизи технічного стану автомобіля в розмірі 650,00 грн. та витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 600,00 грн. Стягнути з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 11929,79 грн. Стягнуто з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5000грн. Стягнуто з відповідача ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 544,15грн. Стягнуто з відповідача ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь держави судовий збір в розмірі 229,40грн. У решті позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про стягнення страхового відшкодування в сумі 11929,79грн., у квітні 2014року відповідачем ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» подано апеляційну скаргу, в обґрунтування якої апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, безпідставне включення до зазначеної суми відшкодування суми франшизи, просив змінити рішення в цій частині та зменшити суму страхового відшкодування, яке стягнуто з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на суму франшизи, яка складає1000грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням прийнятого рішення по справі.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 05.05.2014року було відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на рішення Ленінського районного суду м.Луганська від 14 березня 2014 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», ОСОБА_5. про стягнення збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 05.05.2014року справу за апеляційною скаргою ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на рішення Ленінського районного суду м.Луганська від 14 березня 2014 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», ОСОБА_5. про стягнення збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.06.2014року, яке не відбулося у зв'язку з неможливістю здійснювання правосуддя у приміщенні Апеляційного суду Луганської області у м.Луганську у зв'язку з проведенням АТО.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 17.11.2016року справа за апеляційною скаргою ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на рішення Ленінського районного суду м.Луганська від 14 березня 2014 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», ОСОБА_5 про стягнення збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області у м.Сєвєродонецьку, Луганської області на 23.11.2016року о 10-20год.

Сторони, яких було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явились, заяв про відкладення розгляду справи від останніх не надійшло.

Справу розглянуто на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України без участі сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У повній мірі зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що 14.07.2012 року о 15-30год. сталося ДТП за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, 110, учасником якої став ОСОБА_2 На місце для оформлення ДТП були викликані співробітники ДАІ. 18.07.2012 року ДАІ м. Луганська ОСОБА_2 було видано довідку про дорожньо-транспортну пригоду №90380388, в якій було вказано, що ДТП сталося в результаті порушення ОСОБА_4 що знаходився за кермом автомобіля НОМЕР_2 пунктів 2.9, 13.1 ПДР.

Вироком Ленінський районний суд міста Луганська від 26.12.2013року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України та засуджено.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 06.03.2014 року вирок Ленінського районного суду міста Луганська від 26.12.2013 року змінено у частині повного задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди 12392,47 грн., в іншій частині вирок залишено без змін.

Також судом першої інстанції встановлено, що в результаті ДТП позивачу ОСОБА_3 завдано матеріальної шкоди, що пов'язано з витратами на проведенням експертизи технічного стану автомобіля, витрат на проведення автотоварознавчої експертизи. Позивачу ОСОБА_2 завдано матеріальної шкоди, що пов'язано з витратами на відновлювальний ремонт. Також позивачу ОСОБА_2 завдана моральна шкода, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4, як з особи яка її завдала і вину якої встановлено вироком Ленінського районного суду міста Луганська, при цьому суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення вимог про стягнення моральної шкоди та необгрунтованість вимог позивача ОСОБА_3 щодо стягнення моральної шкоди також і на її користь.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що цивільна відповідальність ОСОБА_4 була застрахована згідно з полісом № А А/7822322 від 13.10.2011 року.

На підставі зазначеного, суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь ОСОБА_3 суми страхового відшкодування в розмірі 11929,79 грн.

Відповідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року „Про практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 завданої майнової шкоди, яка складається із втрати товарної вартості автомобіля НОМЕР_1 в сумі 1802 ,73 грн., стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 завданої майнової шкоди, яка складається з витрат на лікування в розмірі 1094,76 грн., витрат на проведення експертизи технічного стану автомобіля в розмірі 650,00 грн. та витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 600,00 грн., стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 5000грн., стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь держави судових витрат в сумі 544,15грн. в установленому законом порядку ніким не оскаржене, рішення суду в зазначених частинах апеляційним судом не переглядається взагалі.

Проаналізував наявні дані щодо стягнення з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь ОСОБА_3 суми страхового відшкодування в розмірі 11929,79 грн., колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дослідив та не оцінив в цій частині обставини по справі та надані сторонами, в їх сукупності, всі докази, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, невірно застосував положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що потягло за собою порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду щодо стягнення з відповідача ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» страхового відшкодування з урахуванням франшизи.

Як вбачається з уточненої позовної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 в частині позовних вимог до ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», а.с.11-13, позивачі просили суд стягнути з відповідача ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» та відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 завдану майнову шкоду, яка складається із втрати товарної вартості автомобіля НОМЕР_1 1802,73грн. та франшизи в сумі 1000грн., на користь позивача ОСОБА_2 завдану майнову шкоду, яка складається з витрат на лікування в сумі 1094,76грн., витрат на проведення експертизи технічного стану автомобіля в сумі 650грн. та витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 600грн., а також стягнути з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 11929,79грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.. 215 ЦПК України рішення суду складається з мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин і визначених до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленими наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнанні або ос порені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду, а якщо були, то ким: назви статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався.

У порушення зазначених положень суд першої інстанції у мотивувальній частині рішення не зазначив мотивів, з яких суд прийшов до висновку про стягнення з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь ОСОБА_3 суми страхового відшкодування саме в розмірі 11929,79грн., а також мотивів, з яких відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», які апелянтом не оскаржуються, в частині стягнення з ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» завданої майнової шкоди, яка складається із втрати товарної вартості автомобіля НОМЕР_1 1802,73грн. та франшизи в сумі 1000грн., на користь позивача ОСОБА_2 завданої майнової шкоди, яка складається з витрат на лікування в сумі 1094,76грн., витрат на проведення експертизи технічного стану автомобіля в сумі 650грн. та витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 600грн.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи ( причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення судом першої інстанції при визначенні завданої матеріальної шкоди, пов'язаної з витратами на відновлювальний ремонт прийнято звіт експерта № 0978, а.с.48, при цьому суд першої інстанції стягує з відповідача матеріальну шкоду, пов'язану з витратами на відновлювальний ремонт в сумі 11929,79грн.,що визначена висновком № 273/07/12 експертного автотоварознавчого дослідження при встановленні розміру завданої шкоди власнику транспортного засобу GWM Hover СС6460КУ держ.номер НОМЕР_3 від 20.06.2012року, яким визначено вартість відновлювального ремонту після ДТП в сумі 11929,79грн., а.а.с.24-27., яку позивачі просили стягнути з страхової компанії.

Зазначений висновок позивачами не спростований.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 складає суму 11929,79грн.

Між тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що сума 11929,79грн. повинна бути стягнута з відповідача ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь позивача ОСОБА_3 як сума страхового відшкодування.

Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеним між ОСОБА_4 та ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» ( поліс) № АА/ 7822322 встановлена франшиза в сумі 1000грн. з посиланням на те, що страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, завжди зменшується на суму франшизи, а.с.10.

Зазначене застереження повністю відповідає положенням ст.12 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», відповідно до яких розмір франшизи при відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати два відсотки від страхової суми, в межах якої відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту,( п.12.1), що судом першої інстанції, враховано не було.

На підставі зазначеного, колегія суддів вважає, що розмір відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 в сумі 11929,79грн. повинен бути стягнутим з відповідача ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» як страхове відшкодування із зменшенням на суму франшизи - 1000грн., а саме в розмірі 10929,79грн.

Колегія суддів вважає, що вимоги позивача ОСОБА_3 в частині стягнення з відповідача ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» страхового відшкодування в розмірі 11929,79грн. підлягає частковому задоволенню в сумі 10929,79грн.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення по справі;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає доведеними та обгрунтованими доводи апеляційної скарги, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про стягнення страхового відшкодування в сумі 11929,79грн., оскільки судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що потягло за собою невідповідність висновків суду в цій частині обставинам справи. Також судом першої інстанції порушені норми процесуального права щодо змісту рішення та визначення розміру судового збору, що підлягає стягненню з відповідача ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА».

Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому розмір судового збору, стягнутого з відповідача в сумі 229,40грн. повинен бути зменшеним до 126,32грн.

Керуючись ч.3 ст.209, ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ст.ст. 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Луганська від 14 березня 2014 року в оскаржуваній частині змінити, а саме: в частинах визначеного судом розміру страхового відшкодування, стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь ОСОБА_3, зменшивши його розмір з 11929,79грн. до 10929,79грн та судового збору, стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь держави, зменшивши його розмір з 229,40грн. до 126,32грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий

Судді: