У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Демяносова М.В., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання відмови протиправною і заборону передачі персональних даних та недостовірної інформації, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 26 серпня 2012 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») було укладено договір № 004-16037-260812 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговуванням платіжної картки.

Позивач вказувала, що свої зобов'язання, згідно вищевказаного договору, вона виконувала належним чином та кожного місяця погашала основну суму, проценти за користування кредитним лімітом та комісію за обслуговування, про що свідчить неодноразове збільшення кредитного ліміту відповідачем. У січні 2015 року відповідач без попереднього попередження припинив інформування позивача щодо стану розрахунків та обслуговування карткового рахунку. Як наслідок, користування кредитним лімітом стало неможливим. При зверненні на гарячу лінію спеціалісти пояснювали цей факт зміною програмного забезпечення. Позивачу стало відомо про банкрутство відповідача та призначення ліквідаційної комісії. Позивач неодноразово у письмовій формі зверталась до уповноваженого Фонду гарантування вкладів по здійсненню ліквідації відповідача з вимогою надати інформацію щодо стану розрахунків. Про це свідчать копії заяв від 08 листопада 2015 року, 15 листопада 2015 року, 28 листопада 2015 року.

Позивач зазначала, що щомісячні виписки їй відповідачем не надавались, чим ним не дотримано положення п. 4.1. договору. Відповідно до п. 1.7 додатку до договору вони включені в оплату послуг.

Також позивач зазначала, що з метою убезпечити себе від подальших незаконних дій адміністрації з ліквідації відповідача, нею було направлено заборону передачі персональних даних до вирішення такого питання у судовому порядку, однак згідно відповіді, у частині персональних даних, адміністрація вільно трактує законодавство на свою користь.

Позивач вважає, що вищезазначеними відмовами у наданні інформації відповідач порушує умови договору про надання клієнту інформації щодо стану рахунків та порядку розрахунків.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_4 просила суд визнати протиправною відмову ПАТ «Дельта Банк» в наданні повної і достовірної інформації порядку виникнення заборгованості, інформації про надходження платежів та стану заборгованості за договором від 26 серпня 2012 року № 004-16037-260812; заборонити передачу її персональних даних третій стороні та недостовірної інформації, яка стосується цієї особи, до розгляду і вирішення відповідного питання у судовому порядку.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 липня 2016 року, залишеним без змінухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду та має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про захист персональних даних» підставами для обробки персональних даних є, зокрема укладення та виконання правочину, стороною якого є суб'єкт персональних даних або який укладено на користь суб'єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб'єкта персональних даних, необхідність захисту законних інтересів володільців персональних даних, третіх осіб, крім випадків, коли суб'єкт персональних даних вимагає припинити обробку його персональних даних та потреби захисту персональних даних переважають такий інтерес.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26 серпня 2012 року між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 004-16037-260812 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговуванням платіжної картки.

Згідно умов даного договору банк відповідно до наданого клієнтом пакету документів відкриває клієнту поточний рахунок з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 в національній валюті України гривні, випускає та /або надає в користування клієнту платіжну кратку міжнародної платіжної системи Visa International та/або MasterCard Worldwide та /або ВОПС Дельта , а також пін код до картки, здійснює обслуговування клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в тарифному пакеті кредитна картка №1 Еволюція Інтернет, що міститься в додатку №1 до цього договору та згідно з умовами цього договору, Умовами надання картки і Правил. Банк надає клієнту кредит шляхом відкриття клієнту відновлювальної відкличної кредитної лінії в розмірі 100 тис. грн та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 тис. грн. Кошти кредитної лінії та власні кошти клієнта використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються клієнтом у суб'єктів господарювання та зняття готівки, виконання клієнтом своїх зобов'язань перед банком за цим договором та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України.

Згідно п. 5.5. кредитного договору позивачем було надано свою згоду відповідачу на обробку персональних даних.

Відповідно до п. 5.9. кредитного договору зазначена у п. п. 5.5. - 5.8. цього договору згода (дозвіл) клієнта є безумовною, безвідкличною і не обмежена строком дії.

02 березня 2015 року постановою Правління Національного банку України № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_5

Рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08 квітня 2015 року та № 147 від 03 серпня 2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації було запроваджено на шість місяців та продовжено по 02 жовтня 2015 року включно.

02 жовтня 2015 року постановою Національного банку України № 664 відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

Рішенням уповноваженої особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внесено зміни до порядку надання консультаційних послуг ПАТ «Дельта Банк», зокрема визначено, що вони надаються на вимогу клієнта платно.

Позивач зверталася з заявами до уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» від 08 листопада 2015 року, 15 листопада 2015 року, 28 листопада 2015 року про надання інформації щодо стану зарахувань на її картковий рахунок та про припинення обробки її персональних даних та заборону передачі персональних даних третій стороні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, дійшов правильного висновку про те, що відсутні правові підстави для визнання протиправною відмови ПАТ «Дельта Банк» в наданні повної і достовірної інформації порядку виникнення заборгованості, інформації про надходження платежів та стану заборгованості за кредитним договором, оскільки в період звернення позивачем із заявами щодо надання виписки по рахунку, а саме у листопаді 2015 року, ПАТ «Дельта Банк» не включалося позивачу до складу тарифу плата за надання щомісячної виписки по рахунку, плата за дану послугу ОСОБА_4 проведена не була, а також вона не була їй нарахована Банком відповідно до умов укладеного договору.

Крім того, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ПАТ «Дельта Банк» має право направити відповідну інформацію до єдиної інформаційної системи «Реєстр позичальників» Національного банку України у разі неналежного виконання договору, що підтверджується п. 5.13 кредитного договору, та має право здійснити відступлення права вимоги за цим договором у будь-якій формі, будь-якій третій особі без додаткового погодження позивача, що підтверджується п. 5.19 кредитного договору.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В. Демяносов

А.В.Маляренко