Справа № 457/1092/15-ц
провадження №2/457/79/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі : головуючого судді Марчука В.І.

при секретарі Словіцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Мотивує позовні вимоги тим, що шлюб з відповідачем вони уклали 08 серпня 2009 року, зареєструвавши у відділі РАЦС Трускавецького міського управління юстиції Львівської області під актовим записом № 182. У сторін в шлюбі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Основною причиною, яка послужила зверненню позивача в суд, це те, що сумісне життя з відповідачем в них не склалося через відсутність почуття любові, поваги, дружби взаємодопомоги між ними. Шлюбні відносини між ними припинилися, загальне господарство ними не ведеться, сторони три роки разом не проживають. Позивач прийшла до переконання, що надалі їх спільне проживання і збереження сім'ї є неможливим.

Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, однак заперечив, щодо окремих тверджень позивача зазначених в позовній заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як збереження сім'ї сторін і їх подальше спільне проживання як подружжя є неможливим, оскільки подібне суперечило б інтересам одному із них.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Сторони в судовому засіданні визнали ті обставини, що спільне життя у них не склалося, останні три роки вони не проживають разом, а тому примирення між ними неможливе.

Крім цього, вказана позиція суду грунтується на письмових доказах, та тому, що сторони шлюб уклали 08 серпня 2009 року, зареєструвавши у відділі РАЦС Трускавецького міського управління юстиції Львівської області під актовим записом № 182, що підтверджується свідоцтвом про одруження, яке є в матеріалах справи. У сторін в шлюбі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтвердженням чого є свідоцтво про народження, копія якого наявна в матеріалах справи. Сторони останні три роки не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, спору про поділ майна у них не виникає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 8 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції актовий запис № 182.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. І. Марчук