18 травня 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого - судді Кротінова В.О., при секретарі Яцканич А.В., за участю прокурора Клименко О.О., третьої особи - представника служби у справах дітей Селидівської міської ради Сузіна Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Селидівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач одразу залишив її з дитиною, вона вимушено переїхала з м.Донецька до Києва, де з 25.01.2015 року проживає разом з дитиною. Самостійно займається вихованням сина, піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Дитина знаходиться на повному її утриманні, для розвитку сина вона докладає всіх зусиль та можливостей. До сьогодні відповідач в сім»ю не повернувся, місце його перебування не відоме. За цей весь час відповідач жодного разу не цікавився життям сина, його успіхами, станом здоров»я також не цікавився, за які кошти він живе та виховується. За рішенням Ворошиловського районного суду м.Донецька відповідач зобов»язаний сплачувати аліменти на дитини, але він матеріальної допомоги на дитину не надає. Зазначені вище факти вона розцінює як ухилення відповідача від виховання дитини, свідоме нехтування ним своїми обов»язками, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.
У судове засідання позивач не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі.
Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день слухання справи повідомлений належним чином.
Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України.
Третя особа - представник служби у справах дітей Селидівської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його сина ОСОБА_4
Суд, вислухавши представника служби у справах дітей Селидівської міської ради, прокурора, який не заперечував проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м.Баку Азербайджан є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено копією паспорта НОМЕР_1, виданим Ворошиловським РВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області(а.с.4).
Відповідач - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець м.Донецьк є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_2, виданим Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області(а.с.6).
Сторони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданим Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області(а.с.7).
Рішенням Ворошиловського районного суду м.Донецька від 23.06.2011 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано(а.с.8).

Заочним рішенням Ворошиловського районного суду м.Донецька від 03.01.2012 року ОСОБА_3 зобов»язаний до сплати аліментів на дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх доходів, але не менш 30% прожиткового мінімума щомісячно, починаючи з 08.11.2011 року і до повноліття дитини(а.с.9-11).

Як вбачається із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина, орган опіки та піклування Селидівської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у разі надання до суду відповідних документів, що підтверджують ухилення батька від виконання батьківських обов»язків щодо виховання малолітнього сина.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав поряд з іншими обставинами, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, а тому суд зобов'язаний при вирішенні спору у кожному конкретному випадку виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати в майбутньому.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Поряд з цим, суд вважає, що оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу то допускається лише при наявності вини в діях батьків і належить до обов'язкових умов.

Саме з цих підстав посилання позивачки на фактори, які можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини самі по собі не дають підстав для висновку щодо свідомого нехтування відповідачем своїх обов'язків.

Ні позивачка, ні орган опіки та піклування, який надав висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, не довели та не надали суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення її батька по відношенню до неї батьківських прав.

З огляду на наведене суд, враховуючи характер поведінки відповідача та його ставлення до дитини, наявність певних перешкод у спілкуванні з дитиною, пов'язаних з проживанням в іншому місті, відсутності постійних доходів, наявність у позивачки іншої сім'ї, неузгодженні добровільно визначити час побачень з дитиною, а також що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який повинен відповідати інтересам дитини, приходить до висновку щодо відсутності підстав для позбавлення відповідача батьківських прав в розумінні ст. 164 СК України на даний час і така вимога є передчасною.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" слідує, що оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, то суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Суд вважає, що виходячи з такого засобу його недоцільно застосовувати, коли це не виключно необхідно.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування відповідача доцільно позбавити батьківських прав, у разі надання до суду відповідних документів, що підтверджують ухилення батька від виконання батьківських обов»язків щодо виховання малолітнього сина..

Суд не може погодитись з таким висновком та ставиться до нього критично, оскільки такий висновок винесений, на переконання суду, передчасно, без достатніх правових підстав, не в повній мірі мотивований та не містить однозначного обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітню доньку і захисту її інтересів, що не суперечить вимогам ч. 6 ст. 19 СК України.

Суд також враховує, що у відповідності до ч. 3 ст. 9 «Конвенції про права дитини» дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Отже, виходячи з цих підстав, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні переконливі докази щодо винної поведінки відповідача, його свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками, що довело би суду необхідність позбавити останнього батьківських прав відповідно до вимог ст. 164 СК України, тому позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі наведенного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 19, 164 СК України, п.п. 15, 18 Постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.Донецьк Донецької області, громадянина України, відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення судового збору в розмірі 487 грн.. 20 коп. - відмовити.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу опіки та піклування Селидівської міської ради Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя