н/п 2/490/723/2016 Справа № 490/4625/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі Гудковій Є.С.,

за участю відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення постійного, безоплатного сервітуту, посилаючись на те, що є власником житлового будинку та земельної ділянки, площею 5000 кв.м., за адресою: м. Миколаїв, вул. Партизанської Іскри ,2-а , а суміжна земельна ділянка за адресою: м. Миколаїв, вул. Партизанської Іскри ,2-б є неприватизованою та надана в постійне користування для обслуговування житлового будинку відповідачеві. На даний час позивачка не має змоги проводити необхідні зовнішні роботи та обслуговувати стіну та відмостку належного їй житлового будинку та господарських споруд, які розташовані на межі з земельною ділянкою відповідача , оскільки останній відмовляє їй у доступі до своєї ділянки. В звязку з цим, просить встановити постійний безоплатний земельний сервітут з правом проходу по земельній ділянці № 2-б по вул. Партизанської Іскри в м.Миколаєві для обслуговування та проведення зовнішніх ремонтних робіт належного їй житлового будинку .

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та земельного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до Договору дарування житлового будинку від 08 квітня 2009 року позивачці належить на праві приватної власності будинок № 2-а по вул. Партизанської Іскри в м.Миколаєві з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами.

Відповідно до Договору дарування земельної ділянки від 08 квітня 2009 року та згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки по вул.Партизанської Іскри, 2-а , площею 500 кв.м. , кадастровий номер :01:015:0009 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку № 25 видано 01.09.2008 року . З нього вбачається, що межа з сусідньою земельною ділянкою по вул.Партизанської іскри, 2-б становить рівну лінію довжиною 32,10 м..

Власником сусіднього будинку № 2-б ( на той час нумерація будинку була № 2-а) по вул.Партизанської Іскри, на підставі договору купівлі-продажу від 19 жовтня 1988 року є ОСОБА_4 Домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 300 кв.м., яка надана в безстрокове користування для будівлі житлового будинку на праві особистої власності , зареєстрованого в БТІ 09.01.1960 року.

Як вбачається з Довідки КП ММБТІ від 16.02.2016 року, право власності на домоволодіння по вул.Партизанська Іскра,2А зареєстроване за ОСОБА_5.М.( правопопередник позивача) , а за № 2Б- за ОСОБА_2

ОСОБА_6 обстеження житлового будинку позивачки, складеного комісією відділу благоустврою та контролю за санітраним тсановм району УКГ 29 квітня 2015 року, при візуальному обстеженні встановлено, що стіна та відмостка житлового будинку по вул. Партизанська Іскри, 2-а частково пошкоджені з боку подвір'я ОСОБА_7

ОСОБА_6 технічного паспорту на домоволодіння позивача та вбачається, що житловий будинок літер -1,а та господарськи споруди літер Б, Е, Ж знаходяться на межі з сусідньою земельною ділянкою № 2-б.

Відповідно до Висновку судової земельно-технічної експертизи № 125-086 від 09 листопада 2015 року, площа земельної ділянки, яка знаходиться у власності позивача, складає 500 кв.м. з встановленими розмірами фізичних меж по фасадній межі з боку вул.Партизанської Іскри по прямій 15,10 м., по задній торцевій межі з боку вул.Скляра,23 по прямій 14,14 м., по правій боковій межі з боку домоволодіння № 2 по ломаній лінії 33,83 м., по лівій боковій межі з боку домоволодіння № 2-б по прямій 32,10 м.

Ліва бокова межа суміжного землекористування домоволодіння № 2-а по вул.Партизанська Іскра з змельеною ділянкою № 2-б відповідно до Державного ОСОБА_6 від 01.09.2008 року проходить безпосередньо по лівій боковій зовнішній стіні житлдового будинку літер А-1 та лівих зовнішніх стін надвірних господарських споруд літер Б,Е,Ж , які є частиною огорожі.

Для обслуговування зазначених споруд необхідно улаштування сервітуту з земельною ділянкою, площею 300 кв.м. домоволодіння № 2-б, яка перебуває у користування ОСОБА_4П, на підставі рішення № 205 виконкому Миколаївської міської ради депутатів трудящих від 30 січня 1956 року .

На підставі вимог п. 3.25 ДБН 360-92 Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень - пропоновано виділити вздовж лівої бокової стіни житлового будинку літер А-1,а, а також вздовж лівих зовнішніх стін надвірних господарських споруд літер Б,Е,Ж земельну ділянку шириною 1,0 м, довжиною 32,1 м для обслуговування на час проведення ремонтних робіт с облаштуванням проходу з боку фасадної частини вздовж лівих бокових зовнішніх стін зазначених будівель.

Відповідно до ст. 374 ч.4 ЦК України, передбачено, що права та обовязки субєктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом.

Статтею 403 ЦК України передбачено, що сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном.

Статтею 98 ЗК України передбачено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Статтею 99 ЗК України передбачені види прав земельного сервітуту, а саме: власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: право проходу та проїзду на велосипеді; право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд.

Статтею 100 ЗК України передбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Статтею 103 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Висновком судової експертизи підтверджується, що обслуговування лівих зовнішніх бокових стін житлового будинку літер А-1, надвірних господарських споруд літер Б, Е, Ж , що належить на праві власності позивачеві , можливо здійснювати лише через земельну ділянку , що знаходиться у користуванні відповідача, для чого існує необхідність у встановленні земельного сервітуту .

Посилання позивача на ті обставини, що вона не має реальної змоги для проведення поточного ремонту цих стін та їх обслуговування підтверджуються матеріалами справи, та таке визнав в повному обсязі в судовому засіданні відповідач.

Роз'яснення щодо встановлення земельного сервітуту містяться і в п. 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", вирішуючи спори про встановлення сервітуту, суд має враховувати, що земельний сервітут встановлюється стосовно певного об'єкта і не залежить від власників цих об'єктів, оскільки його дія зберігається в разі переходу права на земельну ділянку, що до якої його встановлено, до іншої особи (частина першастатті 401 ЦК, частина першастатті 101 ЗК), а в разі встановлення особистого сервітуту права закріплюються за певною особою і він припиняється внаслідок її смерті (частина друга статті401, пункт 6 частини першої статті406 ЦК).

Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки в ефективному її використанні; умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, а сервітут, який встановлюється, є найменш обтяжливим для власника земельної ділянки.

При цьому відповідно до ч.3ст. 10 ЦПКсаме позивач має довести, що повноцінне використання своєї земельної ділянки неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки; що задоволення потреб сервітуарія неможливо здійснити в інший спосіб; що відповідно до частини третьої статті 402 ЦК України він не досяг з відповідачем домовленості про встановлення сервітуту та про його умови.

З огляду на викладене, наявні підстави для встановлення на користь позивача земельного сервітуту . Разом з тим суд враховує, що позивачем не доведено потреба у встановленні постійного сервітуту, адже мета його встановлення обслуговування певних будівель та споруд, а з пояснень експерта, наданих в судовому засіданні, вбачається, що для проведення такого поточного ремонту, як-того потребує позивач, достатньо часу приблизно тиждень раз на рік.

На підставі вищевикладеного , суд приходить до висновку , що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню шляхом встановлення безоплатного, безстрокового земельного сервітуту відповідно до плану, визначеним Висновком судової земельної технічної експертизи №125-086 від 09.11.2015 року , шляхом наданння ОСОБА_1 права вільного доступу та проходу по земельній ділянці по вул. Партизанської Іскри, 2-Б в м.Миколаєві , шириною 1,0 м, довжиною 32,1 м для обслуговування та проведення зовнішніх ремонтних робіт лівої бокової стіни житлового будинку літер А-1,а, а також вздовж лівих зовнішніх стін надвірних господарських споруд літер Б, Е, Ж , що розташовані за адресою м.Миколаїв, вул. Партизанської Іскри, 2-А та належать їй на праві власності - один раз на рік строком не більше двох тижнів .

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений при подачі позову у розмірі 243 грн. 60 коп., витрати на проведення експертизи позивачкою документально не підтверджені.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215, 228 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту задовольнити частково.

Встановити безоплатний, безстроковий земельний сервітут шляхом наданння ОСОБА_1 права вільного доступу та проходу по земельній ділянці по вул. Партизанської Іскри, 2-Б в м.Миколаєві , шириною 1,0 м, довжиною 32,1 м для обслуговування та проведення зовнішніх ремонтних робіт лівої бокової стіни житлового будинку літер А-1,а, а також вздовж лівих зовнішніх стін надвірних господарських споруд літер Б, Е, Ж , що розташовані за адресою м.Миколаїв, вул. Партизанської Іскри, 2-А та належать на праві власності ОСОБА_1 , один раз на рік строком не більше двох тижнів за планом, визначеним Висновком судової земельної технічної експертизи №125-086 від 09.11.2015 року .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп.судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів після проголошення рішення.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.