Справа № 495/5631/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Левченко А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії КМ № 235044 виданий 16.04.2004 року)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № 1315 від 08.12.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/5631/16-ц

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3

про збільшення розміру аліментів

В С Т А Н О В И В :

21.07.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_3 (далі по тексту відповідач) про збільшення розміру аліментів (а.с.1-4).

Так, позивач просить суд:

- збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 650 грн. на 3 000 грн. на утримання дитини: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дитини;

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті послуг адвоката.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.07.2016 року відкрито провадження по справі № 495/5631/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів. Справу призначено до розгляду (а.с.25).

Позивач ОСОБА_1, в судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, відзив або заперечення на позов ОСОБА_3 до суду не надав та в судове засідання не зявився, але його представник ОСОБА_2, в судовому засіданні із заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами погодилась частково, надавши згоду на збільшення розміру аліментів до 1 500 грн., проти чого не заперечувала та погодилась у судовому засіданні і сама ОСОБА_1

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1, та відповідач ОСОБА_3, у період з 20.12.2003 року по 02.10.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від сумісного шлюбу у сторін 19.03.2009 року народилася донька ОСОБА_4, що підтверджується виданим 06.04.2009 року Виконавчим комітетом Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 166457, актовий запис за 03 (а.с.7).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.09.2015 року по справі № 495/6723/15-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.10).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2015 року по справі № 495/9323/14-ц стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_4,су розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з починаючи з 15.12.2014 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).

На виконання даного рішення Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області видано відповідний виконавчий лист (а.с.9).

За твердженням ОСОБА_1, у неї погіршалося матеріальне становище у сімї, немає достатньо доходів, щоб утримувати доньку, яка постійно хворіє і потребує постійного догляду і допомоги. Так, дитина хворіє бронхіальною астмою, знаходиться на постійному обліку у закладах охорони здоровя, потребує постійної медичної допомоги і прийняття ліків, має статус дитини-інваліда, що документально підтверджується відповідною медичною документацією (а.с.11-15, 22).

У свою чергу, як зазначає ОСОБА_1, у відповідача матеріальне становище значно вище, воно поліпшалося. Він є фізичною особою підприємцем, займається торговою діяльністю, зокрема, алкогольними напоями. Відповідач у власності має котедж, магазин, квартиру, автомобіль та земельну ділянку.

Зазначені вище обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них.

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням суду або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення.

Якщо розмір аліментів було визначено за рішенням суду, заінтересована особа вправі звернутися з позовом до суду про його збільшення або зменшення.

У разі задоволення позову аліменти на дитину у зміненому розмірі будуть стягуватися від дня набрання чинності рішення суду, а не від дня пред'явлення позову.

Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на даний час не має постійного заробітку, офіційно не працевлаштована, знаходиться у скрутному фінансовому положенні, а дитина сторін хворіє бронхіальною астмою, знаходиться на постійному обліку у закладах охорони здоровя, потребує постійної медичної допомоги і прийняття ліків, має статус дитини-інваліда, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе і доцільне збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання їх доньки ОСОБА_4 з 650 грн. на 1 500 грн., з чим у судовому засіданні погодилася і представник відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов'язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання.

У випадку невиконання батьками обов'язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.164 Кримінального кодексу України.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

Так, при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків на користь дитини, суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Зокрема, чим гірше стан здоров'я дитини, тим більше коштів на утримання вона потребує. Так, якщо дитина є інвалідом, страждає на тяжке захворювання або їй заподіяно каліцтво, суд повинен вважати такі обставини підставою для збільшення розміру аліментів.

При розгляді справи про стягнення аліментів при визначенні їх розміру, суд повинен враховувати також стан здоров'я та загальний матеріальний стан того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо). Зазначені положення передбачають мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній буде визначатися судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Дана норма передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення, відповідно до змісту ч.1 даної статті.

Згідно із положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», з 01.05.2016 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 1 228 грн. (30 % = 368,4 грн.), а для дітей віком від 6 до 18 років 1 531 грн. (30 % = 459,3 грн.).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів є частково правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню шляхом збільшення розміру аліментів, визначеного відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2015 року по справі № 495/9323/14-ц, та визначення їх розміру у вигляді щомісячного стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1 500 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Збільшуючи розмір стягнення аліментів, суд виходить з положень ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, у відповідності до ст.ст. 7, 141 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст.182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на момент прийняття рішення, згідно із положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», з 01.05.2016 року для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 1 228 грн. (30 % = 368,4 грн.), а для дітей віком від 6 до 18 років 1 531 грн. (30 % = 459,3 грн.).

Доказів того, що ОСОБА_3 спроможний сплачувати у теперішній час аліменти у більшій сумі суду надано не було, при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та їх дитини.

В свою чергу, сторони, у відповідності ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, не позбавлені права звернутись до суду з позовом про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них або їх дитини.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення на її користь з ОСОБА_3 витрат по оплаті послуг адвоката суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки позивачем в порушення ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України не представлено до суду відповідних доказів, підтверджуючих понесення таких витрат.

Згідно із ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати за розгляд позовної заяви.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 7, 141, 180, 182-183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10-11, 57-60, 88, 157, 197, 208-209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2015 року по справі №495/9323/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 650 (шістсот пятдесят) гривень щомісяця, починаючи з 15.12.2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1 500 (одна тисяча пятсот) гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання чинності рішення суду та до повноліття дитини ОСОБА_4, тобто до 19.03.2027 року.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко