Справа № 372/555/16-ц Головуючий у І інстанції Мора О. М.
Провадження № 22-ц/780/4451/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 27.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

27 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Савченка С.І.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи вимоги тим, що 21 березня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір кредиту № 10-29/3114, за яким банк зобовязався надати відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 273350 доларів США з графіком повернення кредиту, передбаченим п. 1.1.1 договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту до 20 березня 2017 року зі сплатою 12,5 % річних. Свої зобовязання за п. 3.1.1 кредитного договору банк виконав належним чином, відкривши позичковий рахунок відповідачу та надавши суму кредиту. В подальшому між сторонами укладалися додаткові угоди про внесення змін до договору кредиту, якою змінено розмір плати за користування кредитом поступово збільшився до 27 % річних, а кінцевий термін повернення заборгованості відкладено до 20 березня 2022 року. 30 січня 2015 року між сторонами укладено договір про внесення змін № 2 до договору кредиту, яким змінено оплату основного боргу та нарахованих процентів, крім того, встановлено процентну ставку в розмірі 1 % річних протягом шестимісячного строку з дати підписання договору про внесення змін, після спливу вказаного строку з 30 липня 2015 року процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі та за правилами, визначеними у договорі кредиту на дату укладення цього договору про внесення змін. Однак відповідачем порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення простроченої заборгованості в розмірі 3915931,58 грн. Просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 3915931,58 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07 квітня 2016 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено, стягнуто із ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором 3915931,58 грн. та судові витрати 58738,97 грн.

Відповідач ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 квітня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем коштів за кредитним договором; судом неправильно та не в повному обсязі досліджено й неналежно оцінено розрахунок заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість позивача за кредитним договором, оскільки такої відповідальності відповідача за кредитним договором не передбачено. Судом неправильно та не в повному обсязі досліджено й неналежно оцінено розрахунок пені позивача за кредитним договором, крім того, до пені має бути застосована позовна давність до березня 2015 року. Судом не в повному обсязі досліджено та неналежно, без врахування періодів дефляції, оцінено розрахунок інфляційних втрат по заборгованості за кредитним договором. Судом не в повному обсязі встановлено обставини та не витребувано необхідні докази, які мають суттєве значення для справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанцій відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи позов ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 на умовах, встановлених кредитним договором, своєчасно не вносить кошти за кредитним договором, тим самим не виконує належним чином покладені на нього за кредитним договором зобовязання, тому суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 3915931,58 грн. слід стягнути на користь позивача із відповідача.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 21 березня 2007 року АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 уклали договір кредиту № 10-29/3114, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 273350 доларів США зі сплатою 12,5 % річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в п. 1.1.1 договору. Кінцевий термін повернення договору 20 березня 2017 року.

Згідно п. 2.4 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, на фактичну заборгованість за кредитом, проценти нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом в період з розрахунку факт/360.

Згідно п. 2.5 кредитного договору, погашення заборгованості позичальника за цим договором здійснюється в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами, прострочена заборгованість за основним боргом, строкова заборгованість за нарахованими процентами, строкова заборгованість за основним боргом, пеня за порушення строків повернення основної заборгованості та сплати процентів, штрафні санкції.

Згідно п. 2.6.1 кредитного договору про намір змінити розмір процентів кредитор зобовязаний повідомити позичальника не пізніше, ніж за десять робочих днів до дати початку їх застосування, а також надати для укладення відповідну додаткову угоду. У разі, якщо позичальник погодитися зі зміненим розміром процентів, він зобовязаний протягом строку, зазначеного в п. 2.6.1 договору, підписати надану кредитором додаткову угоду про внесення змін до цього договору, та повернути її кредитору.

Згідно п. 3.3.9 кредитного договору позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 цього договору.

Згідно п. 4.4 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п.п. 3.3.2 3.3.7, 3.3.11 3.3.13, 3.3.17 та 3.3.18 цього договору, порушення позичальником умов договорів, визначених п.п. 1.3.1 1.3.3, 3.3.5 цього договору, протягом більше ніж десять робочих днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

В матеріалах справи міститься виписка по особовому рахунку ОСОБА_2, яка підтверджує видачу банком кредитних коштів в сумі 273350 доларів США 21 березня 2007 року.

08 листопада 2010 року ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 уклали додаткову угоду до кредитного договору, якою погодили, що залишок заборгованості за кредитом станом на дату укладення додаткової угоди складає 221024 доларів США, залишок заборгованості за нарахованими процентами 16761,92 доларів США. Встановлено нову процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 15,68 % річних. Встановлено, що погашення залишку кредитної заборгованості, починаючи з дати укладення договору, здійснюється до 10 числа кожного місяця, згідно з графіком, що додається. Кінцевим терміном повернення заборгованості є 20 березня 2022 року.

13 вересня 2011 року ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 уклали додаткову угоду до кредитного договору, якою змінили валюту кредиту і перевели суму кредиту 262126,09 доларів США в гривню в розмірі 2104872,50 грн. Встановлено новий графік погашення кредиту і плаваючу процентну ставку за кредитом із 01 вересня 2012 року.

30 січня 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 уклали договір про внесення змін № 2 до кредитного договору, яким встановили розмір заборгованості позичальника за кредитом в сумі 2104872,50 грн. та процентами, що нараховані станом на 30 січня 2015 року в сумі 1279120,37 грн.; також 30 січня 2015 року сторони встановили графік погашення кредиту та графік погашення відстрочених до сплати процентів.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Задовольняючи позов ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 на умовах, встановлених кредитним договором та договорами про внесення змін, своєчасно не виплачує суму боргу за кредитом, тим самим не виконує належним чином покладені на нього за кредитним договором зобовязання, тому суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 3915931,58 грн. слід стягнути на користь позивача із відповідача.

Оскільки за кредитним договором, укладеним між позивачем і відповідачем, утворилася заборгованість внаслідок невиконання умов кредитного договору, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необхідність захисту права позивача шляхом стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів видачі банком кредитних коштів спростовуються заявою на видачу готівки № 93 від 21 березня 2007 року на суму 273350 доларів США, що еквівалентно 1380417,50 грн., із підписом отримувача ОСОБА_2 (а. с. 133).

Згідно розрахунку, наданого позивачем, сума заборгованості за кредитом 2104872,50 грн., сума заборгованості за відсотками 1508111,06 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 24657,88 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 218768,08 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 23955,95 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 35566,11 грн., загальна сума заборгованості 3915931,58 грн.

Враховуючи, що розмір заборгованості в частині заборгованості за кредитом 2104872,50 грн. і відсотками 1508111,06 грн. погоджений ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 в договорі про внесення змін до кредитного договору від 30 січня 2015 року, який на час розгляду справи був чинним, ніким не оспорювався і підлягав виконанню, докази повного або часткового погашення даної заборгованості відповідачем надані не були, заперечення відповідача щодо неправильності розрахунку заборгованості за тілом кредиту і відсотками відхиляються колегією суддів.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності листів позивача, якими останній зобовязаний був повідомляти позичальника про намір підвищити процентну ставку за користування кредитом, і відсутності у банку підстав збільшувати процентну ставку через таке неповідомлення.

Крім того, безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо нарахування позивачем відсотків на відсотки і незаконність нарахування 200736,86 грн. в складі 1508111,06 грн., оскільки, виходячи із розрахунку, простроченою є заборгованість по поверненню тіла кредиту.

Оскільки сторони, укладаючи договір про внесення змін до кредитного договору 30 січня 2015 року, дійшли згоди про розмір заборгованості в цілому та порядку його погашення, відхиляються доводи апеляційної скарги щодо необхідності застосування позовної давності до кожного окремого строкового платежу.

Із цих же підстав відхиляються колегією суддів доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи додатків до договору про внесення змін від 30 вересня 2011 року та додатку № 2 до договору від 30 січня 2015 року.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо неправильності нарахування пені та інфляційних втрат, колегія суддів враховує, що відповідачем при укладенні договору про внесення змін до договору кредиту від 30 січня 2015 року фактично визнано розмір основної заборгованості; при цьому розмір нарахованої позивачем пені та інфляційних втрат 302948,02 грн. складає незначну частину від загальної суми заборгованості за тілом кредиту та відсотками 3612983,56 грн. та є співмірним із сумами реструктуризації, які підлягали поверненню згідно графіку; договір від 30 січня 2015 року в частині погашення платежів відповідачем виконано не було.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про стягнення суми заборгованості із відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги про застосування наслідків спливу позовної давності щодо пені за період із 11 січня 2015 року по 29 лютого 2015 року, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Враховуючи, що 30 січня 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 уклали договір про внесення змін № 2 до договору кредиту, яким погодили розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками, дані дії ОСОБА_2 слід вважати такими, що свідчать про визнання ним зобовязання, а отже переривають перебіг позовної давності згідно із ст. 264 ЦК України, і після цієї дати перебіг позовної давності розпочато заново.

Таким чином, перебіг позовної давності розпочато із 31 січня 2015 року по 29 лютого 2016 року, і позивач, подавши позов 29 лютого 2016 року, її дотримався.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального законодавства шляхом неповідомлення його в належному порядку про час і місце розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовують та відповідно до ст. 309 ЦПК України не є підставами для скасування або зміни рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагєєв В.О.

ОСОБА_3