Головуючий в I інстанції Ткачова С.М.
суддя доповідач Новосядла В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Новосядлої В.М.,

суддів: Кішкіної І.В., Новосьолової Г.Г.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 люто-го 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 16 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково: стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування матеріальної шкоди в сумі 15 979 гривень 70 копійок, витрати на лікування в розмірі 13 772 гривень, а всього 29 751 гривень 70 копійок

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень, витрати по проведенню експертизи в розмірі 400 гривень та витрати на послуги адвоката в розмірі 2 000 гривень, а всього 32 400 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід державного бюджету судо-вий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_3 приніс апеля-ційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду та зменшити розмір стягнутої з нього на користь позивача моральної шкоди та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 суми за послуги адвоката з наступних підстав:

- звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення моральної шкоди, по-зивач не обґрунтував в чому саме полягає заподіяна йому моральна шкода, не надав доказів її заподіяння та не обґрунтував розмір моральної шкоди;

- у переліку моральних страждань, на які в позовній заяві посилається позивач як на підставу відшкодування моральної шкоди, немає посилань на завдані діями ОСОБА_3 моральні страждання з приводу здоров'я позивача, а є лише посилання на несвоєчасну виплату страхового відшкодування, до якої ОСОБА_3 на має відношення;

- визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди судом не наведено в рішенні відповідних мотивів щодо визначення розміру моральної шкоди;

- судом не вірно розраховано суму стягнутих на користь позивача послуг адвока-та.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції сторони не з*явились, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчать телефонограми, направлені їм та зареєстровані у журналі телефонограм апеляційного суду.

Від представника позивача та відповідача ОСОБА_3 до апеляційного суду надійшли заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи апеляцій-ний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині стягнення витрат за послуги адвоката скасуванню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що 17 жовтня 2014 року о 10 годині 30 хвилин на проїжджій частині вулиці Паркової в м. Краматорськ з вини ОСОБА_3, який керував автомобілем «ВАЗ 217130», державний номерний знак НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль позивача «ЗАЗ 110307», держаний номерний знак НОМЕР_2, отримав механічні ушкодження. Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс №АС/5000663/0509/14, укладеного між ОСОБА_3 та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія Провідна», останнє взяло на себе зобов'язання з відшкодування застрахованому шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «ВАЗ 217130», державний номерний знак НОМЕР_1. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля спричинено матеріальну шкоду в сумі 15 979 гривень 70 копійок та понесені витрати по відновленню втраченого здоров'я в сумі 13 772 гривень, які підлягають стягненню з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Провідна».

Виходячи з характеру та глибини моральних страждань позивача, спричинених пошкодженням його майна, здоров'я, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень.

Крім того, на підставі статей 84, 88 ЦПК України було стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача витрати на проведення оцінки майнової шкоди в роз-мірі 400 гривень та витрати за послуги адвоката в розмірі 2 000 гривень та на користь держа-вного бюджету м. Краматорська судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок.

Але з висновком суду в частині стягнення витрат за послуги адвоката погодитись не можливо з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

17 жовтня 2014 року о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_3, ке-руючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 217130» державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по проїжджій частині вул. Паркової м. Краматорська Донецької області. При виконанні маневру - обгону тролейбуса №0173, який рухався в попу-тному напрямку по вул. Парковій, в районі будинку 51, водій автомобілю «ВАЗ 217130» дер-жавний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3, діючи в порушення вимог п. 10.1.14.2 Правил дорожнього руху України виїхав на зустрічну смугу вулиці Парко-вої, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 110307» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався у протилежному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «ЗАЗ 110307» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритого осколкового перелому лівої стегнової гомілки в лівій та середній третині зі зміщенням кістних відламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які потягли тривалий розлад здоров'я понад 21 день.

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 01 липня 2015 року (справа №1кп/234/89/15) відповідача ОСОБА_3 було визнано винним за частиною 1 статті 286 КК України та притягнуто до кримінальної відповідальності (а.с. 28-31).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 перед третіми особами за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «ВАЗ 217130» державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» відповідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5000663/0509/14 від 18 липня 2014 року (а.с. 55).

Відповідно до висновку авто-товарознавчого дослідження від 04 листопада 2014 року вартість матеріальних збитків спричинених власнику а/м «ЗАЗ 110307», державний ре-єстраційний номер НОМЕР_2, складає 20 746 гривень (а.с. 88-97).

Згідно звіту №0178/15/А від 02 листопада 2015 року утилізаційна вартість пошко-дженого транспортного засобу «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 4 796 гривень 30 копійок (а.с. 56-58).

В матеріалах справи є квитанції та виписки з історії хвороби позивача, що підтвер-джують витрати, пов'язані з відновленням його здоров'я і складають 13 772 гривень (а.с. 17-25, 98).

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується осо-бою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина 2 статті 23 ЦК України).

Згідно частини 3 статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Встановлюючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції урахував конкретні обставини справи, характер і ступінь моральних страждань позивача, перебування останнього на лікуванні у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями здоров'я середньої тяжкості, які потягли тривалий розлад здоров'я понад 21 день, порушення нормального укладу життя і обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення на користь позивача 30 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Довід апеляційної скарги про те, що позивачем не було надано доказів спричинен-ня йому моральної шкоди спростовується наданими позивачем медичними документами що-до важкості отриманої ним травми під час дорожньо-транспортної пригоди, які були предме-том розгляду судом першої інстанції і яким суд дав вірну правову оцінку.

Вказаний висновок суду є правильним і відповідає нормам матеріального і проце-суального права, і підстав для переоцінки висновків суду в цій частині у апеляційної інстанції немає.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 витрат за послуги адвоката, то апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до частини статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 2 статті 84 ЦПК України ЦПК України передбачено, що граничний роз-мір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні (стаття 1).

Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено обов*язок кожної сторони довес-ти ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до пре-дмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір між сторонами, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням право-вої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касо-вого ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Позивачем заявлені вимоги про відшкодування витрат за послуги адвоката у роз-мірі 2 000 гривень, що підтверджується договором про надання юридичної допомоги від 09 січня 2014 року, згідно із яким адвокат Шейко Костянтин Володимирович бере на себе зо-бов'язання надавати юридичну допомогу з представництва інтересів позивача при розгляді цивільної справи та квитанцією від 09 січня 2015 року, відповідно до якої ОСОБА_2 сплатив 2 000 гривень адвокату Шейко Костянтину Володимировичу за на-дання юридичних послуг (а.с. 27, 86).

Разом з цим, договір про надання юридичної допомоги було укладено сторонами строком до 31 грудня 2015 року (п. 4.1 договору).

Судові засідання, в яких приймав участь адвокат, відбулись: 14 січня 2016 року з 10 години 13 хвилин по 10 годину 16 хвилин; 28 січня 2016 року з 11 години 38 хвилин по 12 годину 06 хвилин та 16 лютого 2016 року з 10 години 13 хвилин по 10 годину 57 хвилин (а.с. 76, 101-102).

Тобто, на час участі адвоката у судових засіданнях строк дії договору сплинув.

Даних про участь адвоката Шейко Костянтина Володимировича в судових засі-даннях до 31 грудня 2015 року матеріали справи не містять.

Крім того, в матеріалах справи відсутній розрахунок щодо часу витраченого адво-катом з приводу надання юридичної допомоги та вчинення ним окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями.

Таким чином, стягуючи з ОСОБА_3 на користь позивача 2 000 гривень на відшкодування витрат за послуги адвоката, суд першої інстанції не звернув уваги на строк дії договору про надання юридичних послуг, а також на те, що в матеріалах справи відсутні дані та розрахунки про кількість годин, які затратив адвокат для надання пра-вової допомоги по даній цивільній справі.

З'ясування цих обставин має суттєве значення для правильного вирішення спору в частині компенсації витрат на правову допомогу і потребують доказування у відповідності до вимог ЦПК України, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині обґрунтовані.

Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції неправильно прийшов до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення на користь позивача витрат за послуги адвоката, що свідчить про неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до пункту 4 статті 309 ЦПК України підставою для скасування рішен-ня суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильне застосування матеріаль-ного і процесуального права є підставою для скасування рішення і ухвалення нового рішен-ня.

Виходячи з наведеного, рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат за послуги адвоката підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому відповідно до положень частини 1 статті 303 ЦПК України не перевіряється.

Керуючись статтями 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 лютого 2016 року задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 лютого 2016 ро-ку в частині стягнення витрат на послуги адвоката скасувати.

В задоволенні вимог ОСОБА_2 до приватного акціонер-ного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_3 про стя-гнення витрат на послуги адвоката відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і мо-же бути оскаржено безпосередньо до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня на-брання ним законної сили.

Головуючий: Судді: