overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 583/2967/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

при секретарі Безрядіній О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2016 року позивачка звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 листопада 2011 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного життя дітей не мають. Однак, сімейне життя не склалося, тому позивачка вважає, що їх сім'я розпалась, відновлювати стосунки з відповідачем не бажає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 зареєстрований 26 листопада 2011 року Виконкомом Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис № 13.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що сімейне життя між ними не склалося, просить шлюб розірвати.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2011 року (а.с.5).

Від спільного життя дітей не мають.

Відповідно до ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на

почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Однією із підстав припинення шлюбу відповідно до ст. 104 СК України є його розірвання.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу

суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

В даному випадку суд вважає, що подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї, оскільки сторони стали чужими людьми, почуття любові між ними втрачено, тому суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212- 215 ЦПК України, ст. ст. 104, 110, 112 СК України суд,-

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 зареєстрований 26 листопада 2011 року Виконкомом Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис № 13.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 понесені судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О. Ярошенко
Справа № 588/730/16-ц
Номер рядка звіту 49
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2016 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря Долі Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шестирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною шестирічного віку, в якій зазначає, що вона з 23.11.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 У звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, рішенням суду з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дитини. Після досягнення дитиною трирічного віку позивач вийшла на роботу та стала працювати у магазині. Однак, з 2014 року дитина має вади здоровя та перебуває на обліку як дитина-інвалід. На початку грудня 2015 року син захворів, тому позивач була змушена звільнитися з роботи, так як згідно рекомендацій лікарів дитина повинна бути у домашніх умовах та потребує догляду. Окрім аліментів відповідач більше ніякої матеріальної допомоги не надає, а тому, не маючи ніяких доходів, позивач не спроможна сама утримувати дитину. Відповідач працює без укладання трудової угоди, отримує достатній прибуток, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Посилаючись на норми ст.ст. 75,84,184 СК України позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною шестирічного віку до 30.08.2018 року, у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно.

Позивач та відповідач у судове засідання не зявилися, від позивача надійшла письмова заява, у якій вона просила залишити її позов без розгляду та провести судове засідання у її відсутності (а.с.22).

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивачем подана заява про залишення позову без розгляду.

Таким чином, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду у зв'язку із подачею позивачем заяви про залишення її позову без розгляду.

Керуючись п.5 ч.1, ч.2 ст. 207, ст.210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шестирічного віку - залишити без розгляду.

Розяснити позивачці її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.С.Линник
Справа № 588/1107/16-ц
провадження № 2/588/551/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Маслова В. В., за участю секретаря Ноздріної В. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.09.2012 вона одружилася з відповідачем. За час шлюбу у них народились спільні діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Сімейне життя з чоловіком не склалося. З травня 2016 року вони проживають окремо, шлюбні стосунки фактично припинилися, у звязку з чим позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 21.09.2012 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 142.

У судове засідання позивачка не зявилась, подала суду заяву, в якій розгляд справи просила провести без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести без його участі, позов визнав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.09.2012 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БП № 074862 (а.с. 9).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-БП № 159669 та серії І-БП № 159668 відповідно (а.с. 10, 11).

Сімейне життя між сторонами не склалося, шлюбні стосунки фактично припинилися.

Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому його подальше збереження недоцільне.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У звязку з цим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_5, 06.06.1981 р.н та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 21.09.2012 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 142.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб з дня його проголошення.

Суддя В. В. Маслов
Справа №585/1399/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 22-ц/788/1395/16 Суддя-доповідач - Собина О. І.
У Х В А Л А

27 вересня 2016 року м. Суми

Суддя апеляційного суду Сумської області Собина О. І., розглянувши заяву прокуратури Сумської області про повернення помилково сплаченого судового збору

у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Сумської області

про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, -

в с т а н о в и л а :

16 вересня 2016 року прокуратура Сумської області звернулася до апеляційного суду із заявою про повернення їй 606 грн. 32 коп. судового збору, сплачених за розгляд апеляційної скарги поданої 11 серпня 2016 року на рішення Роменського міськрайоного суду Сумської області від 07 липня 2016 року.

Згідно ч.2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Пунктом 22 постанови визначено, що у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов'язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.

З матеріалів справи вбачається, що прокуратура Сумської області оскаржувала рішення місцевого суду в частині стягнення з неї судового збору, але при зверненні з апеляційною скаргою сплатила 606 грн. 32 коп. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №989 від 18 липня 2016 року.

Враховуючи, що прокуратура Сумської області помилково сплатила судовий збір, тому їй слід повернути 606 грн. 32 коп. судового збору сплачених 18 липня 2016 року згідно платіжного доручення № 989.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.79 ЦПК України,-

у х в а л и л а :

Повернути прокуратурі Сумської області 606 грн. 32 коп. судового збору, сплачених 18 липня 2016 року, згідно платіжного доручення № 989 (р/р 0002, отримувач - УК у м. Сумах 22030101, код - 37970593, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Сумській області, код банку - 837013) та квитанцію про сплату вказаної суми.

Оригінал квитанції про сплату судового збору повернути заявнику, залишивши її копію у матеріалах справи.

Копію ухвали надіслати прокуратурі Сумської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Сумської області О. І. Собина
Справа № 500/5200/16-ц
Провадження № 2/500/2879/16
У х в а л а

29 вересня 2016 року Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якій позивачі просять суд: визнати дійсним договір купівлі-продажу №1141 нерухомого майна квартири №31 по пр. Леніна в буд. №36-б в м. Ізмаїлі Одеської області, укладений 06.05.1996р. між ними та ОСОБА_3, зареєстрований Одеською товарною біржею; визнати за ними право власності на вказану квартиру.

Дослідивши матеріали позовної заяви, проаналізувавши положення чинного законодавства, суддя дійшов наступного.

Згідно ч.1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачами до позовної заяви не додано копії всіх документів для відповідача.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду у письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір не сплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків.

Таким чином, предявлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки позивачами не додано копії всіх документів для відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення заяви без руху в порядку ч.1 ст. 121 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.Розяснити позивачу, що в випадку не усунення недоліків у встановлений строк заява буде визнана неподаною та йому повернута.

Керуючись ст. 119, ч.1 ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який складає пять днів з дня отримання позивачами ухвали.

Копію ухвали направити позивачу та розяснити, що інакше заява буде вважатись неподаною та повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4
Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1361/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" вересня 2016 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Лисюк І.О.

при секретарі Федорів О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб сторони уклали 15 червня 2000 року в Личковецькій сільській раді, про свідчить актовий запис № 07. Від даного шлюбу у подружжя є двоє дітей дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходять на утриманні ОСОБА_1 Сімейне життя у них не склалося, в них різні погляди на життя. Вони зрозуміли, що не зійшлися характерами і не можуть жити разом, у них постійно виникають сварки, а тому позивачка змушена звернутися в суд з позовом про розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав повністю, на розірвання шлюбу згідний, просить задоволити позов.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Сторони з 15.06.2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-ИД № 005974 виданого Личковецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 15.06.2000 року (а.с.3).

Батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що видно із копії свідоцтва про народження серії І-ИД № 032427 від 18.08.2006 року та серії 1-ИД № 090797 від 25.12.2001 року, виданих Личковецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.6-7).

Сторони миритись не бажають.

Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між сторонами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61,209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 15 червня 2000 року Личковецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 7.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд з дня проголошення рішення суду.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусяттинського районного суду І.О. Лисюк
26.09.2016 227/3456/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі :

головуючого- судді Тітової Т.А

при секретарі Михайловській Т.П.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Добропіллі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду 05 вересня 2016 року з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/4 мотивуючи тим, що від шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач проживає окремо від сімї, в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить стягнути з відповідача на її утримання 1/4 частину зі всіх видів доходів щомісяця, до досягнення сином трьох років.

Відповідач позов не визнав пояснив, що позивачка працездатна і тому він не згоден сплачувати їй аліменти на її утримування.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно довідки позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та отримує щомісячну державну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн.

Відповідач працює і другим особам аліменти не платить.

Відповідно до довідки про склад сімї позивачка проживає разом з сином.

Відповідно до ст.84 ч.2,4 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, другим особам та на сина аліменти не сплачує, проживає окремо від сімї, то б то має змогу надавати матеріальну допомогу своїй дружині до досягнення сином трьох років.

Посилання відповідача на те, що позивачка є працездатною, все має і тому він не повинен її утримувати до досягнення донькою трьох років безпідставні і не ґрунтуються на законі.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України та ст.84 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково і стягнути аліменти з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, іден. номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 05 вересня 2016 року і до досягнення сином ОСОБА_4 трьох років, тобто до 30 жовтня 2018 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, іден. номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через даний суд протягом 10 днів.

Суддя Тітова Т.А
справі № 599/1132/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2016 р.

Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Кучера І.Б.

при секретарі Гнатишин Н.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Зборові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме: А житловий будинок , а прибудова, Б комора, В літня кухня, Пд. підвал, Г стайня, 1 ворота з хвірткою та 2 огорожа, що в смт. Залізці, вул. Вишнівецька, буд. №29, Зборівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу, укладений між нею та ОСОБА_2 вона придбала вказане майно і заплатила за нього суму згідно договору.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти його задоволення.

Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме: А житловий будинок , а прибудова, Б комора, В літня кухня, Пд. підвал, Г стайня, 1 ворота з хвірткою та 2 огорожа, що в смт. Залізці, вул. Вишнівецька, буд. №29, Зборівського району Тернопільської області, належить ОСОБА_2.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку.

На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачем сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору. Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконав умови договору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, ч. 2 ст. 220, 328 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме: А житловий будинок , а прибудова, Б комора, В літня кухня, Пд. підвал, Г стайня, 1 ворота з хвірткою та 2 огорожа, що в смт. Залізці, вул. Вишнівецька, буд. №29, Зборівського району Тернопільської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд протягом 10-ти днів.

Суддя підпис копія вірна

Голова Зборівського

районного суду ОСОБА_3