1Справа № 335/8949/16-ц 2/335/1910/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2016 року місто Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Апаллонової Ю.В., при секретарі Кудряшовій Ю.І. за участю позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.06.2015 року між ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір про надання юридичних послуг, а саме: захист прав та інтересів, підготовка та подання позовної заяви в суд, участь в засіданнях суду, а при необхідності участь в рійному суді.

Згідно п.1.1 даного договору позивач був зобов'язаний сплатити фізичній особі-підприємцю суму, що дорівнює 100% суми, передбаченої укладеним договором.

Відповідно до п.1.2 даного договору відповідач отримала 2000 грн. в момент підписання договору, а ще 1000 грн. .07.07.2015 року. Тобто сума за послуги за договором складала 3000 грн.

Позивачем виконані зобов'язання за даним договором належним чином і в повному обсязі, сплачено 100% суми, передбаченої договором, однак відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань.

До теперішнього часу позовна заява не підготовлена і до суду не подана, відповідачка всіляко ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань. Позивач звертався із скаргою до дисциплінарної палати КДКА Запорізької області, але отримав відповідь, що ОСОБА_2 не отримувала свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, а тому підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності немає.

Внаслідок невиконання відповідачкою умов договору,позивач не отримав юридичну допомогу, порушення його прав триває і на сьогоднішній день. Вважає, що відповідачка і не збиралася виконувати свої зобов'язання, що підтверджується тим, що вона переховується від позивача, а тому вважає, що нею були безпідставно отримані грошові кошти. У позивача немає довіри до неї, тому вважає, що договір має бути розірваний з підстав істотного порушення умов договору з боку відповідача.

Посилаючись на зазначене, позивач просить суд розірвати договір 25.06.2015 року та стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 3000 грн, сплачених за договором про надання правової допомоги.

У судовому засіданні ОСОБА_1 (1926р.н.) позов підтримав у повному обсязі та просить його задовольнити. Зазначав, що ОСОБА_2 взявши з нього гроші жодної правової послуги не надала, позову до суду не подала, жодних дій по виконанню договору не вчинили, переховується від нього, він був змушений навіть приїжджати до неї додому, оскільки відповідач уникає зустрічі з ним. Вважає відповідача шахраєм, і зазначав, що звертався з цих питань і до прокурора Запорізької області і до поліції, адже відповідач скористалася його віком - 89 років і станом здоровя, щоб отримати грошові кошти за послуги, які йому надані не будуть. Зазначав, що окрім 3000 грн. від відповідач йому нічого більш не потрібно, тільки повернути його власні гроші.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надала суду заперечення, в яких просить суду про розгляд справи за її відсутності, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення.

Заслухавши пояснення позивача, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, у звязку з наступним.

Відповідно до ст. 124 ч.2 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

За вимогами ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

На підставі ст.60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

25.06.2015 року між ОСОБА_3 та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір про надання юридичних послуг, а саме: захист прав та інтересів, підготовка та подання позовної заяви в суд, участь в засіданнях суду, а при необхідності участь в рійному суді.

Згідно п.1.1 даного договору ОСОБА_1 був зобов'язаний сплатити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 суму, що дорівнює 100% суми, передбаченої укладеним договором.

Відповідно до п.1.2 даного договору відповідач отримала 2000 грн. в момент підписання договору, а ще 1000 грн. .07.07.2015 року. Тобто сума за послуги за договором складала 3000 грн.

Позивачем виконані зобов'язання за даним договором належним чином і в повному обсязі, сплачено 100% суми, передбаченої договором, однак відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань.

Позивач звертався до відповідача із пропозицією врегулювання цього спору у позасудовому порядку, однак спір не вирішено, відповіді на звернення не отримано (а.с.6).

В матеріалах справи відсутні докази виконання з боку відповідача умов договору, про складення і підготовку до суду позовної заяви не зазначено і у запереченнях відповідача на позов.

До теперішнього часу позовна заява не підготовлена і до суду не подана, відповідачка ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань, не відповідачем не спростовано і у запереченнях. Окрім того, відповідач жодного доказу до своїх заперечень в обґрунтування заперечень не надав, не зважаючи на положення ст. 60 ЦПК України.

ОСОБА_1 звертався із скаргою до дисциплінарної палати КДКА Запорізької області, але отримав відповідь, що ОСОБА_2 не отримувала свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, а тому підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності немає.

Відповідно до ст.509ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.526ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1ст.530ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.610ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно із ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Разом із тим, відповідач жодного доказу суду не надала.

Згідно до ст. 621 ЦК України У разі невиконання боржником для кредитора певної роботи чи ненадання йому послуги кредитор має право виконати цю роботу власними силами або доручити її виконання чи надання послуги третій особі і вимагати від боржника відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання.

Частиною 2 ст.651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Позивачем заявлено вимогу про розірвання договору укладеного між ОСОБА_1. та ФОП ОСОБА_2 оскільки остання істотно порушив умови договору.

Підрозділом 1 розділу 111 "Окремі види зобов'язань" ОСОБА_3 63 ЦК України визначені загальні положення договору про надання послуг.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач сплатив відповідачу в строки встановлені договором оплату за послуги відповідно до вимог ЦК України.

В порушення вимог діючого законодавства відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, оскільки доказів виконання договору не надав, позовну заяву до суду не склав і не подав, що і не заперечується і відповідачем.

Судом встановлено, що позивач виконав всі взяті себе зобовязання за договором від 25.06.2015 року, однак відповідач взяті на себе відповідачем за договором до даного часу не виконані, юридична допомога позивачу не надана, тобто позивач поніс певні збитки, а замовлені послуги так і не отримав, у звязку із чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору підлягають задоволенню.

За змістом ст.526,530ЦКУкраїни,зобовязання має виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору або діючого законодавства.

Аналізуючи наведене суд дійшов висновку, що відповідно до чинного законодавства наявність невиконаних робіт за договором та неповернутої суми за договором, відповідачем утримується безпідставно, є передбаченою законом підставою для захисту прав позивача у спосіб, передбачений ст.16ЦК України шляхом задоволення позову.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач є інвалідом 1 групи, учасником ВОВ, а тому звільнений від сплати судового збору при подачі позову.

Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ст.88ЦПК України з врахуванням задоволених вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідача ФОП ОСОБА_2 на користь держави у розмірі 551,20 грн. з вимог майнового характеру та 551,20 грн. з вимог немайнового характеру, а всього 1102,40 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 11, 57-61 , 88, 212, 213, 215,218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення грошових коштів, задовольнити.

Розірвати договір про надання юридичних послуг від 25 червня 2015 року укладений між ОСОБА_4 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків 0082632, АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (29.09. ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_2 69097 ) грошові кошти сплачені за договором про надання юридичних послуг від 25 червня 2015 року в розмірі 3000 грн (три тисячі грн.).

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків 0082632, м. Запоріжжя, вулпр.Соборний, 151 кв. 83 ) судовий збір у розмірі 1102,40 грн. на користь держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Ю.В. Апаллонова