Справа № 415/4321/15-ц
Провадження № 2/415/1943/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.16 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Нестеренко Н.В.,

при секретарі Павлові О.В.,

за участі:

прокурора Кудіної Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Першого заступника прокурора Луганської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до Лисичанського державного медичного училища про зобовязання проведення перерахунку стипендії та її виплату, -

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора Луганської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до Лисичанського державного медичного училища про зобов'язання проведення перерахунку стипендії та її виплати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 навчається у Лисичанському державному медичному училищі на ІІІ курсі денної форми навчання за державним замовленням з 01.10.2014 по теперішній час.

ОСОБА_1 зараховано на навчання до зазначеного учбового закладу поза конкурсом на підставі ч. 1 ст. 5 Закону № 345-VI.

Батько позивача ОСОБА_2 на час вступу доньки до ЛМУ мав підземний стаж роботи загальною тривалістю 15 років 2 місяці 29 днів.

Відповідно до ст. 5 п.1 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII учбовий заклад є вищим навчальним закладом І рівня вищої освіти. Згідно з п. 8 ч.3 ст.3 того ж Закону держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством.

Крім того, ч.2 ст. 62 Закону №1556-VII передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №345-VI передбачено, що дітям, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, дітям шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи, гарантується виплата стипендії за рахунок коштів державного бюджету в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2014 по 31.12.2014 визначено у розмірі 1218 грн.

Відповідно до ст. 7 закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становив: з 1 січня 2015 року 1218 гривень, з 1 вересня 1378 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

З 01.10.2014 по 31.07.2016 позивачу стипендія нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму.

Зазначене свідчить, що в порушення вимог чинного законодавства, а саме ч. 1 ст. 5 Закону №345-VI, неповнолітня ОСОБА_1 отримує стипендію у значно нижчому розмірі, ніж передбачено законом. За період з 01.10.2014 по 31.07.2016 ОСОБА_1 не доплачено стипендію у розмірі 16657,76 грн.

Прокурор просить суд стягнути з Лисичанського державного медичного училища на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету 16657 гривень 76 копійок недоплаченої стипендії за період з 01.10.2014 по 31.07.2016 та зобовязати Лисичанське державне медичне училище виплачувати ОСОБА_1 стипендію, відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення навчання.

Прокурор у судовому засіданні позов підтримала та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Законний представник ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала.

Суд оцінивши докази, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як установлено у судовому засіданні Наказом 90/02 від 22.09.2014 року ОСОБА_1 зарахована з 01.10.2014 року студенткою першого курсу денної форми навчання за напрямками (спеціальностями) за державним замовленням (а.с.31-35).

Батько позивача ОСОБА_2 на час вступу доньки до ЛМУ мав підземний стаж роботи загальною тривалістю 15 років 2 місяці 29 днів, що підтверджується довідкою ВП «Шахта імені ОСОБА_5» ПАТ «Лисичанськвугілля» та копією трудової книжки (а.с.27-30).

Згідно довідками про нарахування стипендії за період з 01.10.2014 по 31.07.2016 позивачу стипендія нараховувалась на загальних підставах (а.с.36-38).

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 5 п.1 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII учбовий заклад є вищим навчальним закладом І рівня вищої освіти. Згідно з п. 8 ч.3 ст.3 того ж Закону держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2014 по 31.12.2014 визначено у розмірі 1218 грн.

Відповідно до ст. 7 закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становив: з 1 січня 2015 року 1218 гривень, з 1 вересня 1378 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 у справі «Кечко проти України», відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на ЛМУ зобовязань, передбачених чинним законодавством, так як реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1.1 Статуту ЛМУ є навчальним закладом комунальної форми власності, підпорядкованим Міністерству охорони здоровя України, а отже відповідно до ст. 19 Конституції України його посадові особи мають діяти виключно у спосіб, передбачений законом.

Пунктами 1.6 та 2.1 Статуту Лисичанського державного медичного училища визначено, що училище є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий рахунок і інші рахунки в установах банку та може бути позивачем і відповідачем у суді.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1378,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.54 Закону України «Про вищу освіту», ч.1 ст.ст. 8, 10, 11, 60, 74, 76, 77, 79, 88, 212, 213, 214 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Першого заступника прокурора Луганської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до Лисичанського державного медичного училища про зобовязання проведення перерахунку стипендії та її виплату задовольнити.

Стягнути з Лисичанського державного медичного училища на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету 16657 (шістнадцять тисяч шістсот пятдесят сім) гривень 76 копійок недоплаченої стипендії за період з 01.10.2014 по 31.07.2016 .

Зобовязати Лисичанське державне медичне училище виплачувати ОСОБА_1 стипендію, відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення навчання.

Стягнути з Лисичанського державного медичного училища судовий збір у сумі 1378грн. на користь прокуратури Луганської області розрахунковий рахунок №00839; банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, , код класифікації видатків бюджету 2800.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

.

СУДДЯ Н.В. НЕСТЕРЕНКО