АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/748/16-ц
Провадження № 22-ц/792/777/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

секретар Шевчук Ю.Г.

з участю : представника позивача ОСОБА_1 та представника

відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/748/14-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 2 березня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укоопспілка" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних нарахувань і трьох відсотків річних.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ПАТ "АБ Укоопспілка" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_5, звертаючись до суду з позовом, вказував, що 22 січня 2008 року між ПАТ "Акціонерний банк "Укоопспілка" та ОСОБА_6 (після укладення шлюбу змінила прізвище на Романюк) укладено кредитний договір за яким відповідачу надано кредит в сумі 500000 грн. строком на 72 місяці, зі сплатою 20,1% річних за користування кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником свого зобов'язання щодо повернення кредиту, ПАТ "АБ Укоопспілка" звернулось до суду з позовом. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 грудня 2011 року позов було задоволено, стягнуто з відповідача на користь ПАТ «АБ «Укоопспілка» заборгованість за кредитом в сумі 249989 грн. 92 коп., проценти в сумі 64821 грн. 56 коп. та пеню в сумі 10000 грн. В обґрунтування позову позивач вказував, що після набрання чинності рішенням суду, отримані від ОСОБА_3 кошти були направлені на погашення кредиторської заборгованості. Однак, кошти сплачувались не у повному об'ємі. Розмір непогашеної заборгованості за кредитом становить 122000 грн. Отже, в обґрунтування позову позивач також вказував, що у зв'язку з невчасним поверненням кредитних коштів, з відповідача слід стягнути інфляційні втрати і три процента річних. Тому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь інфляцією в сумі 81496 грн. 86 коп. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 12389 грн. 23 коп., а всього: 93886 грн. 09 коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 2 березня 2016 року вказаний позов задоволено. Стягнуто ОСОБА_3 на користь ПАТ "Акціонерний банк "Укоопспілка" збитки в зв'язку з інфляцією в сумі 81496 грн. 86 коп. та 3% річних від простроченої суми в _____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7 Провадження № 22-ц/792/777/16

Доповідач Костенко А.М. Категорія № 19, 27

розмірі 12389 грн. 23 коп., а всього: 93886 грн. 09 коп. та судовий збір в сумі 1408 грн. 29 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, її представник ОСОБА_4 не погоджуючись з рішенням суду, просять його скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вказують, що рішення суду належним чином не мотивоване та необґрунтоване. В рішенні не наведено доказів, які б обґрунтовували позовні вимоги та не зазначено мотиві з яких суд прийшов до висновку про підставність позовних вимог. Зазначають, що під час розгляду справи надали письмові докази, які свідчать про відсутність заборгованості, зокрема, довідку банку про погашення заборгованості по виконавчому листу, копію постанови про закінчення виконавчого провадження. Однак суд вказані докази не взяв до уваги та не зазначив мотивів з яких відхиляє ці докази. Крім того, вказують, що під час вирішення справи суд не перевірив правильність розрахунків, а також розмір заборгованості, яка, на думку позивача, є простроченою.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено що 22 січня 2008 року між акціонерним банком «Укоопспілка» та ОСОБА_8 (після одруження змінила прізвище на Романюк) було укладено кредитний договір № 1, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 500 000 грн. з цільовим призначенням для купівлі земельної ділянки та проведення будівельно-монтажних робіт зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,1% річних. Кредит надається терміном на шість років з кінцевим строком поверненням всього кредиту 21 січня 2014 року. Погашення кредиту здійснюється шляхом внесення позичальником банку щомісячних ануїтентних платежів в сумі 13275 грн. до 30 числа кожного місяця згідно графіку погашення кредиту, який є додатком до даного кредитного договору. За умовами договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штраф у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 грудня 2011 року було задоволено позов ПАТ АБ «Укоопспілка» до ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укоопспілка» заборгованість по кредитному договору № 1 від 22 січня 2008 року в сумі 326 631 грн. 48 коп., в тому числі 249 989 грн. 92 коп. заборгованість по кредиту, 64 821 грн. 56 коп. несплачені проценти за користування кредитними коштами за період з 25 січня 2008 року по 25 липня 2011 року, 10 000 грн. пені, 1820 грн. судові витрати.

В період з 23 грудня 2011 року по грудень 2014 року відповідачем виконувалось рішення суду та періодично погашалась заборгованість за кредитним договором по тілу кредиту, яка була визначена рішенням суду від 23 грудня 2011 року.

На час подання даного позову до суду заборгованість по тілу кредиту, яка була визначена рішенням суду від 23 грудня 2011 року, складає 122 000 грн.

В звязку з несвоєчасним виконанням своїх зобовязань за кредитним договором та виконанням рішення суду про стягнення заборгованості позивачем було нараховано інфляційні втрати та 3 % річних на суму по тілу кредиту, яка була визначена рішенням суду від 23 грудня 2011 року з врахуванням періодичних платежів щодо погашення цієї заборгованості.

Так розмір інфляційних втрат за період з березня 2013 року по грудень 2015 року складає 83590 грн. 51 коп., а 3 % річних за цей же період 12 389 грн. 23 коп.

Вказані обставини підтверджуються кредитним договором, рішенням суду від 23 грудня 2011 року, виписками з особового рахунку, розрахунком інфляційних врат та 3 % річних та іншими матеріалами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постановах від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс1, від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11, від 1 жовтня 2014 року в справі № 113цс14, прийнятих за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та має враховуватись судами загальної юрисдикції при застосування таких норм права.

Таким чином суд першої інстанції правомірно відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України стягнув з відповідача на користь позивача інфляційні втрати та три відсотки річних.

Доводи апеляційної скарги, що базовою для нарахування інфляційних втрат та 3 % річних має бути сума заборгованості 122 000 грн. слід відхилити.

Як вбачається з розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних, за період з березня 2013 року по грудень 2015 року позивач здійснював нарахування лише на тіло кредиту з врахуванням сплачених відповідачем платежів для його погашення. При цьому нарахування інфляційних втрат та 3 % річних кожний раз здійснювалось на залишок суми боргу за період до чергового часткового погашення тіла кредиту. На залишок боргу в сумі 122 000 грн. нарахування інфляційних втрат та 3 % річних було проведено за період з 31 грудня 2014 року по 12 грудня 2015 року, позов подано до суду 14 січня 2016 року.

Не впливають на висновки суду і доводи апеляційної скарги, що позивачем не доведено наявність прострочення виконання зобовязання. Вказані доводи спростовуються належними доказами по справі, а саме виписками з особового рахунку відповідача, з яких вбачається рух коштів по кредиту.

Не можуть бути взяті до уваги і твердження апелянта з посиланням на повідомлення директора Хмельницької регіональної філії ПАТ АБ «Укоопспілка», що нею 2 березня 2012 року було повністю погашена заборгованість, яка була визначена рішенням суду від 23 грудня 2011 року та постанову про закінчення виконавчого провадження в звязку з виконанням рішення суду.

Як вбачається зі справи, позивач зазначив що повідомлення директора Хмельницької регіональної філії ПАТ АБ «Укоопспілка» щодо погашення відповідачем боргу не відповідає обставинам справи.

Постановою державного виконавця про скасування процесуального документу від 8 лютого 2016 року постанову про закінчення виконавчого провадження по стягненню з ОСОБА_3 кредитної заборгованості по рішенню суду скасовано в звязку з повідомленням банку, що рішення суду в повному обсязі не виконано.

На даний час виконавче провадження по виконанню рішення суду від 23 грудня 2011 року постановою державного виконавця від 8 лютого 2016 року відновлено та перебуває в провадженні державного виконавця першого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції.

Крім того наявність заборгованості по кредитному договору підтверджується і виписками з особового рахунку ОСОБА_3 про рух коштів по кредитному договору.

Не спростовують рішення суду і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 2 березня 2016 року залишити без змін..

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко