Справа № 146/1743/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" січня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Семко Г.В.,

за участю секретаря Козачук Н.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що відповідно до рішення Томашпільського районного суду Вінницької області у справі № 146/1157/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_1вважає, що визначений за вищевказаним рішенням суду розмір аліментів підлягає зменшенню в порядку ст.. 192 СК України з тих підстав, що він на даний час не має ніякої можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі у звязку зі зміною його матеріального стану. Також позивач вказує, що він ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, допомоги по безробіттю не отримає.

Позивач вважає, що дані обставини негативно впливають на його здатність сплачувати аліменти, тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду та просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються відповідно до рішення Томашпільського районного суду Вінницької області у справі № 146/1157/15-ц та стягувати з нього аліменти в розмірі 300 грн на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, зазначив що згоден сплачувати аліменти в розмірі по 300 грн на кожну дитину.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить повністю відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Статтею 10 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 57 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Томашпільського районного суду Вінницької області у справі № 146/1157/15-цв від 28 вересня 2015 року про стягнення аліментів на утримання дітей за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Дана обставина сторонами визнається.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Крім того, враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним погіршенням матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В порушення вищенаведеної норми Закону, позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів значного погіршення матеріального становища після винесення рішення Томашпільським районним судом про стягнення аліментів на утримання дітей.

Та обставина, що позивач не працює, а тому не має змоги сплачувати аліменти в визначеному судом розмірі не може слугувати підставою зменшення розміру стягуваних аліментів. Останній є здоровим та працездатним, та зобов'язаний, відповідно до чинного законодавства України утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Судом також враховано, що розмір прожиткового мінімуму, станом на грудень 2015 року для дітей віком від до 6 років становить 1167 гривень.

Враховуючи вищевикладене, насамперед інтереси дітей, суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідачки на утримання дітей не є значним, та таким що ставить в тяжке матеріальне становище останнього, а обставини, наведені ним, щодо обґрунтування заявлених вимог не свідчать про необхідність зміни присуджених аліментів в сторону їх зменшення, тому суд приходить до висновку що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 212, 213, 215, ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 192 СК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3