Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/933/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Тимченко Л. М.
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

11.05.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Бубличенко В.П. Сукач Т.О.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення, дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Мохна Світлани Олександрівни, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 1 березня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, звернувся до суду із скаргою на рішення, дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Мохна Світлани Олександрівни.

Зазначав, що від державного виконавця надійшов лист, в якому стягувачу ОСОБА_2 було запропоновано залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом або внести кошти в сумі 858 443 грн. різниці між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягає стягненню на його користь відповідно до рішення апеляційного суду від 16 вересня 2014 року. Вважаючи, що державний виконавець неправильно розрахував суму боргу та звіт про оцінку майна втратив чинність, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження», просив суд визнати неправомірними рішення, дії державного виконавця щодо визначення розміру доплати та зобов'язати державного виконавця у визначений законом строк передати стягувачу ОСОБА_2 комплекс будівель та споруд, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 1 березня 2016 року у задоволенні скарги відмовлено.

Суд, відмовляючи у задоволенні скарги, виходив з того, що дії державного виконавця відповідають чинному законодавству, оскільки на виконанні перебуває виконавчий документ про стягнення коштів в національній валюті України - гривні, а не в доларах США.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали через неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки доказів, а тому неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, з постановленням нової ухвали про задоволення скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення представника заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який підтримував доводи скарги, державного виконавця Мохна С.О., представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7, які заперечували проти її доводів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою для відкриття провадження у справі став виконавчий лист №2/398/315/14-ц від 09 жовтня 2014 року, виданий стягувачу згідно прийнятого апеляційним судом Кіровоградської області рішення від 16 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 2 913 768 грн., що еквівалентно 225 000 доларів США, та судових витрат в розмірі 4 827 грн. (а.с. 7-9).

Також встановлено, що 13 жовтня 2014 року державним виконавцем ВДВС Олександрійського МРУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача на підставі виконавчого листа №2/398/315/14-ц від 09 жовтня 2014 року, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 боргу 2 913 768 грн., що еквівалентно - 225 000 дол. США, та судового збору в сумі 4 827 грн. Згодом, за постановою від 30 жовтня 2014 року в.о. начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області у зв"язку зі складністю виконання, виконавче провадження було передано на виконання до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Кіровоградській області (а.с.10,12-15).

7 листопада 2014 року державним виконавцем винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. Цього ж дня державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яку направлено боржнику та в органи, які ведуть реєстрацію рухомого майна, а також постанову про відкладення провадження виконавчих дій, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження (а.с.13-14).

Актом опису і арешту майна від 12 лютого 2015 року державним виконавцем проведено опис нерухомого майна належного (боржнику) ОСОБА_6, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а саме будівлі та споруди, до складу яких входить: прохідна, АЗС, трансформатор, дизельна, склад, ангар, майстерня, БМЗ, бойлерна, контора, вбиральня, огорожа (а.с.14).

Після отримання технічної документації, що характеризує арештований об'єкт нерухомості, державним виконавцем 06 березня 2015 року було винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні щодо визначення ринкової вартості нерухомого майна, яким складений звіт від 13 травня 2015 року про незалежну оцінку майна, вартість якого склала 3 576 709 грн. (а.с.14,15).

У зв»язку із запереченнями боржника - ОСОБА_6 щодо результатів оцінки майна, державним виконавцем 18 червня 2015 року призначено рецензування звіту шляхом винесення постанови про призначення рецензента суб'єкта оціночної діяльності - ТОВ «Експерт-Центр» (а.с.15).

Судом встановлено, що 21 липня 2015 року на адресу відділу надійшла рецензія на звіт про незалежну оцінку нерухомого майна, належного ОСОБА_6, вартість якого склала 3 777 038 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що на адресу стягувача 26 січня 2016 року відділом примусового виконання рішень надіслано лист, рекомендованою з повідомленням кореспонденцією, що електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_6, а саме: комплекс будівель та споруд: контора - літ. А, вбиральня - літ Б, АЗС - літ. Д1, майстерня, - літ. Е, бойлерна - літ. Ее1, склад - літ М, ангар - літ. И, трансформаторна - літ П, дизельна - літ. ПІ, прохідна - літ. Р, БМЗ - літ. Т, огорожа - літ. №1, вартість якого складає 3 777 038 грн. без ПДВ, не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів та відповідно ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» запропоновано вирішити питання щодо залишення за собою нереалізованого майна в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом. Державним виконавцем зазначено, що оскільки борг за виконавчим листом складає 2 918 595 грн., а початкова вартість арештованого майна - 3 777 038 грн., то різниця між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_2, складає 858 443 грн., та роз»яснено порядок перерахування коштів у разі виявлення бажання залишити за собою нереалізоване майно (а.с.11).

Обгрунтовуючи доводи скарги щодо неправомірності рішення, дій державного виконавця, заявник зазначав дві підстави, посилаючись, по перше, на неправильний розрахунок суми боргу, що підлягає стягненню на його користь, враховуючи обчислення суми боргу в іноземній валюті, а відтак і різницю між сумою боргу та вартістю арештованого майна боржника ОСОБА_6, а по-друге, втрату чинності звіту про оцінку майна у виконавчому провадженні, яка є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення.

Посилався, зокрема, на те, що звіт про оцінку майна від 13 травня 2015 року до дня надходження йому повідомлення від 26 січня 2016 року втратив чинність, що порушує його права та є окремою підставою для визнання неправомірними рішення державного виконавця щодо визначення різниці між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, яка підлягає внесенню ним на депозитний рахунок державної виконавчої служби.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходив з відповідності дій державного виконавця вимогам чинного законодавства, оскільки на виконанні перебуває виконавчий документ про стягнення коштів в національній валюті України - гривні, а не в доларах США.

Тобто, судом зроблено висновок та постановлена ухвала відносно однієї із наведених у скарзі підстав щодо неправильного розрахунку суми боргу.

Відповідно до ст.210 ЦПК України ухвала суду, зокрема, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.18 постанови №6 від 7 лютого 2014 року із змінами «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз»яснив, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Однак, на порушення цих вимог закону, розглядаючи скаргу, та постановляючи ухвалу, суд взагалі не з»ясовував обставини щодо чинності звіту про оцінку майна у виконавчому провадженні, доводи заявника про втрату його чинності не перевіряв, не зазначив мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався, тобто, в цій частині зазначене питання не було предметом судового розгляду і ухвала з цих підстав не постановлялася.

Таким чином, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки судом порушено порядок вирішення питання про розгляд скарги державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 312, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 1 березня 2016 року скасувати і справу за скаргою ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення, дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Мохна Світлани Олександрівни передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуюча:

Судді: