Справа № 454/2888/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та мральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд із даною позовною заявою до відповідача, в обгрунтування вимог зазначила, що 16.08.2015 року близько 23год. 00хв. відповідач, керуючи власним автомобілем марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1, проїзджаючи ділянку автодороги поблизу кафе «Веселка», що в с. Стенятин Сокальського району, грубо порушуючи вимоги п.п.2.3 в; 12.1 Правил дорожнього руху України, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змін створив аварійну ситуацію, не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів до зменшення швидкості руху, не переконавшись у безпечності руху, здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, спричинивши їм тілесні ушкодження, після чого з місця вчинення ДТП втік, оскільки був в стані алкогольного сп»яніння, не надавши допомоги та не викликавши швидкої медичної допомоги потерпілим. Оскільки позивачка та інші потерпілі отримали легкі тілесні ушкодження, 16.09.2015 року слідчим СВ Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області Криштоф М.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв»язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та копію даної постанови скеровано у ВДАІ з обслуговування м.Сокаль та Сокальського району для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Постановою Сокальського районного суду від 30.10.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, тобто в скоєнні дорожньо-транспортної події, де є потерпілою позивачка. Провадження по справі стосовно ОСОБА_2 щодо скоєння ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно висновків слідчого, ДАІ та суду дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2. Зазначає, що вищевказані порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_2 перебувають у причинно-наслідковому зв»язку із настанням ДТП, внаслідок якої їй заподіяно тілесні ушкодження. В результаті ДТП позивачка знаходився на лікуванні до 15.09.2015р.. Стверджує, що діями відповідача їй завдано матеріальну та моральну шкоду, у зв»язку із отриманими тілесними ушкодженнями, пошкодженням взуття, яка на даний час їй не відшкодована. Просить суд стягнути із відповідача в її користь матеріальну шкоду - за придбання ліків в аптеках м. Сокаля на лікування на суму 902,97грн.; за знищене взуття на суму 400грн., а всього на суму 1302,97грн.; моральну шкоду в розмірі 30000грн.; витрати на правову допомогу в розмірі 1000грн. та судовий збір в сумі 1705,2грн..

В заяві про уточнення позовних вимог позивачка зазначила, що з письмової відповіді завідувача КП «Міжлікарняна аптека №287 м.Сокаль» від 15.02.2015р. щодо розшифровки фіскальних чеків на лікарські засоби, які були придбані в аптеці та аптечному пункті №1 і згідно призначеного лікування: фаніган, ліотон-гель, пов»язка з бетадином, ревмоксикам, глоба, фітосед, тізалуд, мелбек, спазмалгон, нею затрачено на придбання ліків 369грн. згідно фіскального чека №0039 від 18.08.2015р. за винятком однієї упаковки таблеток кетанов на суму 35грн, які призначені для брата ОСОБА_3. Позиівачкою придбано ліки спазмалгон згідно чеку №0035 на суму 50грн.; бетадин, ревмоксикам, салфетки стерильні, чек №0008 на суму 145,27грн.; флорисед, чек №2555 на суму 44грн.; глоба ,чек №00023 на суму 106,2грн.; мелбек, чек 00584 на суму 100,5грн., плівка, вартістю 18грн., а всього на загальну суму 832,97грн.. Також стверджує, що нею придбані ліки в період 16-17.08.2015р., однак чеки не збереглися. Крім цього, нею витрачено 35грн. як комісія за прийом плати за судовий збір. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 в її користь матеріальну шкоду: за придбання ліків в аптеках м.Сокаля на лікування на суму 832,97грн.; за знищене взуття на суму 400грн., всього на суму 1232,97грн.,; моральну шкоду в розмірі 30000грн.; витрати на правову допомогу в розмірі 1000грн. та судовий збір на суму 1740,02грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, в обґрунтування навели доводи аналогічні викладеним у позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнали частково.

Заслухавши учасників судового засідання та дослідивши докази по справі в їх сукупності суд прийшов до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних висновків.

Дослідженою копією постанови про закриття кримінального провадження від 16.09.2015р., встановлено, що слідчим СВ Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області Криштоф М.В. закрито кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв»язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Копію постанови скеровано у ВДАІ з обслуговування м.Сокаль та Сокальського району для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Із копії постанови Сокальського районного суду від 30.10.2015 року у справі №454/2354/15-п, встановлено, що провадження в справі відносно ОСОБА_2 щодо скоєння ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно змісту мотивувальної частини постанови, встановлено, що 16.08.2015р. близько 23год.00хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 проїзджаючи ділянку автодороги поблизу кафе "Веселка" в с. Стенятин Сокальського району здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4. Внаслідок даної ДТП останні отримали тілесні ушкодження, які згідно висновків проведених експертиз відносяться до легких.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.08.2015 року і сталася з вини водія ОСОБА_2, встановлені постановою районного суду від 30.10.2015 року у справі про адміністративне правопорушення, доказуванню в ході розгляду даної спраив не підлягають.

Дослідженим висновком експерта №221/2015 від 19.08.2015р. встановлено, що у ОСОБА_1 малися: синець в ділянці правого ліктя. Синець в тазовій ділянці зліва, синець, садна та подряпини на лівій нозі, синець з горизонтальним садном та подряпиною на передній поверхні правого стегна, на висоті приблизно 57-58см. від підошви стопи, які утворились від дії тупих предметів, могли утворитись 16.08.2015р. від дії виступаючих частин автомобіля та наступного падіння і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно приписів ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Дослідженою копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, встановлено, що власником автомобіля марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким вчинено наїзд на позивачку є відповідач - ОСОБА_2.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із досліджених в судовому засіданні товарних чеків наданих ОСОБА_1 із аптек: ТзОВ «Аніс», ПП «Соломія-сервіс», Аптечний пункт №1 КП Аптека №287 та відповіді завідувача КП «Міжлікарняна аптека №287 м.Сокаля» від 10.02.2015р. встановлено, що позивачкою затрачено на придбання ліків - 832,97грн. (за виключенням 35грн. на придбання таблеток кетанов брату позивачки); а також із товарного чека на взуття - 400грн., а всього на загальну суму 1232,97грн..

Відповідно, вимога позивачки щодо відшкодування майнової шкоди є обгрунтованою та підлягає до задоволення на суму 1232,97грн..

Крім цього, згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Зокрема, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім"ї та близьких родичів, душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

В судовому засіданні встановлено, що протиправними діями відповідача позивачці завдано моральну шкоду, яка будучи здоровою людиною, з вини відповідача отримала травми, з приводу яких тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні. Також протиправними діями відповідача знищено майно позивачки, що також завдало їй страждань, оскільки відповідачем добровільно по даний час не відшкодовано завданої їй майнової шкоди.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого правопорушення, а також вимоги розумності та справедливості, а тому позовну вимогу про відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 30000 грн. суд задовольняє частково на суму 2000грн..

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує положення ст.79 ЦПК України, згідно якої до витрат пов'язаних з розгляду справи належать витрати на правову допомогу.

Згідно ст.84 ЦПК України, витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Дослідженою копією договору №651/16 від 24.10.2015р. укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_7 встановлено, що за надання правової допомоги ОСОБА_1 сплачує адвокату гонорар в розмірі 1000 грн.

Із копії квитанції до прибуткового касового ордера №7 від 24.10.2015р. встановлено, що ОСОБА_1 сплачено адвокату 1000грн. за надання правової допомоги.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача в користь позивачки витрат на правову допомогу в сумі 1000грн. підлягає до задоволення.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у яких позивачеві відмовлено.

Згідно досліджених квитанцій ОСОБА_1 при зверненні до суду із даним позовом сплатила 1705,20грн. (487,20+1218).

Таким чином, враховуючи часткове задіолення позовних вимог, із відповідача в користь позивачки слід стягнути судові витрати із сплати судовог озбору пропорційно до задовлених вимог на суму 596,82грн..

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1232 (одну тисячу двісті тридцять дві) грн. 97грн. завданої майнової шкоди, 2000 (дві тисячі) грн. завданої моральної шкоди, 1000 (одну тисячу) грн. витрат на правову допомогу та 596 (п»ятсот дев»яносто шість) грн. 82коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: Т. В. Струс