АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7142/16 Головуючий 1 ін. ОСОБА_1
Категорія: аліменти Доповідач - Котелевець А.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Гуцал Л.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2016 року,

у с т а н о в и л а:

В грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася у Київський районний суд м. Харкова із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

На обґрунтування позивач вказала, що з 17 червня 2006 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано в Мерефянській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 53. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24 травня 2012 року шлюб було розірвано.

Під час перебування у шлюбі народився син Євгеній, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 серпня 2012 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 липня 2012 року до повноліття сина.

Рішення предявлено до примусового виконання, однак до цього часу не виконано.

Дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від сплати аліментів, у звязку з чим станом на 08 листопада 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 14 239 грн. 21 коп.

Посилаючись на підстави, передбачені статтями 195, 196 СК України, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь заборгованість по сплаті аліментів в указаному розмірі та пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 76 973 грн. 43 коп.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2016 року справа направлена за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 липня 2016 року провадження у справі за позовом про стягнення заборгованості по сплаті аліментів закрито з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 205 ЦПК України.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто 17 465 грн. 33 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та 551 грн. 40 коп. судового збору.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 листопада 2012 року по жовтень 2015 року в розмірі 4 056 грн. 78 коп., зменшивши її до 2 000 грн. 00 коп. Зокрема зазначає, що Відділ державної виконавчої служби Харківського району Харківської області, на виконанні якого на даний час знаходиться виконавчий лист по примусовому виконанню рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 серпня 2012 року, до участі у справі в якості належної особи не залучено; суд не надав йому можливості ознайомитись з розрахунком по сплаті заборгованості по аліментам; розмір пені визначено без врахування його заробітної плати за період роботи з 09 липня 2012 року по 11 вересня 2012 року майстром Товариства з обмеженою відповідальності «Європласт» (далі ТОВ «Європласт»), за період з 04 червня 2014 року по 01 липня 2015 року охоронцем в Товаристві з обмеженою відповідальністю «АТБ Маркет» (далі - ТОВ «АТБ Маркет») та без врахування отриманої допомоги по безробіттю в центрі зайнятості за період з 01 січня 2013 року по жовтень 2013 року.

Позивач рішення суду першої інстанції не оскаржила, в запереченнях на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що наявність неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2012 року по 08 листопада 2015 року в розмірі 17 465 грн. 58 коп. підтверджено довідками Відділу державної виконавчої служби Харківського району Харківської області. При цьому відповідний розрахунок наведено не було.

Однак повністю погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи; неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте вказані вимоги закону залишилися поза увагою суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісячно, суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Саме такі правові висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 та від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14, які відповідно до вимог статті 360-7 ЦПК України є обовязковими для судів.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 17 червня 2006 року перебували у шлюбі, який було зареєстровано в Мерефянській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 53. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24 травня 2012 року шлюб було розірвано.

Під час перебування сторін у шлюбі народився син Євгеній, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 серпня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 липня 2012 року до повноліття сина.

Рішення предявлено до примусового виконання, однак до цього часу не виконано.

Згідно з розрахунком державного виконавця Михайлової Ю.В. Харківського районного управління юстиції Харківської області по примусовому виконання виконавчого провадження за виконавчим листом № 2020/6610/2012, виданого 06 липня 2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова, заборгованість відповідача по сплаті аліментів з урахуванням частково сплачених аліментів станом на 08 листопада 2015 року становить суму в розмірі 14 239 грн. 21 коп. Розрахунок зроблено з урахуванням розміру середньомісячної заробітної плати по Харківському району Харківської області за даними Головного управління статистики в Харківській області.

Разом з тим, з 09 липня 2012 року ОСОБА_3 перебував у трудових стосунках з ТОВ «Європласт», працюючи майстром на підставі наказу № 51. Звільнений з займаної посади згідно з наказом від 11 вересня 2012 року № 36-к за згодою сторін на підставі статті 36-1 КЗпП України.

З 01 січня 2013 року по 04 жовтня 2013 року відповідач був зареєстрований як безробітний в Харківському районному центрі зайнятості та отримував допомогу в січні-лютому - в розмірі 544 грн. 01 коп., в березні - в розмірі 280 грн. 78 коп., в квітні-серпні в розмірі 544 грн. 00 коп., в вересні в розмірі 489 грн. 60 коп.

З 04 червня 2014 року ОСОБА_3 перебував у трудових стосунках з ТОВ «АТБ Маркет», працюючи охоронцем на підставі наказу 94-к. Звільнений з займаної посади згідно з наказом від 01 липня 2015 року № 108-к за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України.

Згідно з розрахунком державного виконавця Шершень К.В. Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області заборгованість відповідача по сплаті аліментів з урахуванням частково сплачених аліментів та розміру заробітку ОСОБА_3 з 09 липня 2012 року по 11 вересня 2012 року, з січня 2013 року по жовтень 2013 року, з 04 червня 2014 року по 01 липня 2015 року станом на 08 листопада 2015 року становить суму в розмірі 10 770 грн. 82 коп. (а. с. 77, 81-84).

Враховуючи те, що аліменти призначаються та повинні сплачуватись щомісяця, неустойка на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення, а саме - до дня ухвалення рішення складає суму в розмірі 4 162 грн. 00 коп. з наступного розрахунку:

1. 528 грн. 75 коп. х 1% х 30 днів = 158 грн. 62 коп. (листопад 2012 року);

2. 128 грн. 75 кор. Х 1% х 31 день = 39 грн. 91 коп. (грудень 2012 року);

3. 363 грн. 00 коп. х 1% х 31 день = 112 грн. 53 коп. (січень 2013 року);

4. 363 грн. 00 коп. х 1% х 28 днів = 101 грн. 64 коп. (лютий 2013 року);

5. 213 грн. 00 коп. х 1% х 31 день = 66 грн. 03 коп. (березень 2013 року);

6. 363 грн. 00 коп. х 1% х 30 днів = 108 грн. 90 коп. (квітень 2013 року);

7. 363 грн. 00 коп. х 1% х 31 день = 112 грн. 53 коп. (травень 2013 року);

8. 363 грн. 00 коп. х 1% х 30 днів = 108 грн. 90 коп. (червень 2013 року);

9. 363 грн. 00 коп. х 1% х 31 день = 112 грн. 53 коп. (липень 2013 року);

10. серпень 2013 року переплата в розмірі 1 137 грн. 00 коп.

11. 363 грн. 00 коп. х 1% х 30 днів = 108 грн. 90 коп. (вересень 2013 року);

12. 405 грн. 75 коп. х 1% х 31 день = 125 грн. 78 коп. (жовтень 2013 року);

13. 305 грн.75 коп. х 1% х 30 днів = 91 грн. 25 коп. (листопад 2013 року);

14. 305 грн.75 коп. х 1% х 31 день = 94 грн. 78 коп. (грудень 2013 року);

15. 304 грн.00 коп. х 1% х 31 день = 94 грн. 24 коп. (січень 2014 року);

16. 404 грн.00 коп. х 1% х 28 днів = 113 грн. 12 коп. (лютий 2014 року);

17. 204 грн.00 коп. х 1% х 31 день = 63 грн. 24 коп. (березень 2014 року);

18. квітень 2014 року переплата в розмірі 2 696 грн. 00 коп.

19. 704 грн.00 коп. х 1% х 31 день = 218 грн. 24 коп. (травень 2014 року);

20. 704 грн.00 коп. х 1% х 30 днів = 211 грн. 20 коп. (червень 2014 року);

21. 254 грн.00 коп. х 1% х 31 день = 78 грн. 74 коп. (липень 2014 року);

22. 304 грн.00 коп. х 1% х 31 день = 94 грн. 24 коп. (серпень 2014 року);

23. 704 грн.00 коп. х 1% х 30 днів = 211 грн. 20 коп. (вересень 2014 року);

24. 254 грн.00 коп. х 1% х 31 день = 78 грн. 74 коп. (жовтень 2014 року);

25. 404 грн.00 коп. х 1% х 30 днів = 121 грн. 20 коп. (листопад 2014 року);

26. 728 грн.25 коп. х 1% х 31 день = 225 грн. 75 коп. (грудень 2014 року);

27. 728 грн.25 коп. х 1% х 31 день = 225 грн. 75 коп. (січень 2015 року);

28. 328 грн.25 коп. х 1% х 28 днів = 91 грн. 91 коп. (лютий 2015 року);

29. 328 грн.25 коп. х 1% х 31 день = 101 грн. 75 коп. (березень 2015 року);

30. 328 грн.25 коп. х 1% х 30 днів = 98 грн. 47 коп. (квітень 2015 року);

31. 728 грн.25 коп. х 1% х 31 день = 225 грн. 75 коп. (травень 2015 року);

32. 328 грн.25 коп. х 1% х 30 днів = 98 грн. 47 коп. (червень 2015 року);

33. 728 грн.25 коп. х 1% х 31 день = 225 грн. 75 коп. (липень 2015 року);

34. 411 грн.99 коп. х 1% х 31 день = 127 грн. 71 коп. (серпень 2015 року);

35. 381 грн.99 коп. х 1% х 30 днів = 114 грн. 59 коп. (вересень 2015 року);

36. жовтень 2015 року переплата в розмірі 381 грн. 71 коп.

Отже, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2012 року по 08 листопад 2015 року в розмірі 4 162 грн. 00 коп.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказаний період підлягає зміні з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 307 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про незалучення до участі у справі в якості належної особи Відділу державної виконавчої служби Харківського району Харківської області, на виконанні якого на даний час знаходиться виконавчий лист по примусовому виконанню рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 серпня 2012 року, не можуть бути прийняті до уваги. Вимоги позову стосуються стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а не оскарження дій державного виконавця щодо розрахунку.

Посилання на необхідність зменшення неустойки (пені) до 2 000 грн. 00 коп. є безпідставними, оскільки належних і допустимих доказів щодо цього матеріали справи не містять. Довідки про перебування ОСОБА_3 на амбулаторному лікуванні в ХДКЛ з 15 жовтня 2013 року по 15 листопада 29013 року та про звернення його до Міської поліклініки № 26 щодо перелому правої пятки не є достатніми доказами в розумінні статей 57-59 ЦПК України.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1 п. 1, 316, , 317, 319 ЦПК України судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2016 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2012 року по 08 листопад 2015 року в розмірі 4 162 грн. 00 коп. (чотири тисячі сто шістдесят дві грн. 00 коп.).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Л.В.Гуцал

ОСОБА_4