Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/745/16-ц 2/382/401 /16
РІШЕННЯ

іменем України

26 травня 2016 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині, справу за позовом ОСОБА_1, представника позивача; ОСОБА_2 до Яготинської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що посвідчується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 27 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді;

-1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1.

Як вбачається з Свідоцтва про право власності на жилий будинок НОМЕР_3, виданого 10 вересня 1973 року на підставі рішення виконкому Яготинської міської Ради депутатів трудящих № 16 від 05.09.1973 р., зареєстрованого 10.09.1973 р. Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 13 за реєстровим № 4004, спадкодавець на момент відкриття спадщини володіла на праві власності житловим будинком АДРЕСА_1.

Згідно рішення виконкому Яготинської міської ради Київської області № 19 від 02.02.1988 р. нумерацію будинку було змінено з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1.

Відповідно до правової позиції по справі № 6-137цс13, що викладена у Постанові ВСУ від 18.12.2013 р., предметом якої був спір про встановлення фактів, що мають юридичне значення і визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення будівництва.

На момент отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, спадкодавець перебувала у зареєстрованому шлюбі, що посвідчується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4, виданим 04 листопада 1967 року Яготинським РайЗАГС Київської області. Вказаний шлюб на момент відкриття спадщини не був розірваний чи визнаний недійсним в установленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім?ю УРСР, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Таким чином, до складу спадщини, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 увійшла ? частина будинку АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

Підстави та порядок спадкування майна визначаються відповідно до законодавства, чинного на час відкриття спадщини.

В силу ст.. 1261 ЦК України, єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3, є чоловік спадкодавця ОСОБА_1. Інші спадкоємці першої черги та особи, що виявили бажання здійснити спадкування майна, право на спадкування якого відкрилося внаслідок смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, відсутні.

В шестимісячний термін після відкриття спадщини, він до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, але вважає, що він прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_3 в силу ст.. 1268 ЦК України- шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в житловому будинку АДРЕСА_1, де зареєстроване місце проживання як його так і спадкодавця.

З метою оформлення права власності на спадкове майно та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке є підставою для реєстрації права власності у встановленому чинним законодавством порядку, він звернувся до Яготинської державної нотаріальної контори.

Після проведення нотаріусом правового аналізу документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно було встановлено, що у позивача, як спадкоємця відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, що ввійшов до складу спадкового майна, яке необхідно подати нотаріусу для вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину будинку та видачу свідоцтва про право на частку у спільному майні подружжя.

Після пошуку в особистих паперах спадкодавця оригіналу свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 він їх не виявив та прийшов до висновку про його остаточну втрату.

Відповідно до п.п. 4.15, 4.18, 4.20 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мін'юсту України № 296/5 від 22.02.2012 та зареєстрованого у Мін'юсті України 22.02.2012 за № 282/20595, ? видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, як об?єкти нерухомого майна, проводиться нотаріусом на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку та свідоцтва про право власності на житловий будинок, відповідно, що повинні бути оформлені відповідно до ст. 19 ЗУ № 1952-IV від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Під час перевірки правовстановлюючих документів на спадкове майно, на підставі яких виготовляється свідоцтво про право на спадщину та здійснення їх правового аналізу було виявлено відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на житловий будинок, виготовленого на ім.»я спадкодавця, в зв»язку з чим йому було рекомендовано звернутися до суду.

На сьогоднішній день порядок отримання свідоцтв правовстановлюючих документів взамін втрачених або зіпсованих врегульовано ст. 37Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ № 1141 від 26.10.2011 р., відповідно до якої у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє свідоцтво, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування.

Проте, державна реєстрація права власності спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами не проводилася, а особа, яка має право на таке звернення (власник майна) померла, в зв»язку з чим втратила свою правоздатність. Тому, виходячи з наведених обставин, він позбавлений можливості скористатися процедурою повторного отримання свідоцтва на нерухоме майно, що передбачена ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі наказу Міністерства юстиції № 1844/5 від 14.12.2012 р. «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна», зареєстрованого в Мін»юсті 18.12.2012 р. за № 2102/22414, органи, що видавали свідоцтва на право власності на нерухоме майно втратили повноваження щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів, що мають силу оригіналу.

Таким чином, він як спадкоємець, не може отримати повторне свідоцтво або дублікат правовстановлюючого документу що має силу оригіналу, з метою надання його нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, так, як відсутній правовий механізм для його отримання.

Просив:

Встановити, що він - ОСОБА_1 постійно, проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_3, на день відкриття спадщини, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ним, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № в реєстрі фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивач підтримав свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст.. 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Встановити, що ОСОБА_1 постійно проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_3, на день відкриття спадщини, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № в реєстрі фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.