Справа № 159/2944/16-ц
Провадження № 2/159/1104/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

за участю секретаря Горішної Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 04.02.2000 року. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивачка вказує, що змушена звертатись до суду із позовом про розірвання шлюбу, оскільки домовленості з відповідачем про спрощений порядок розірвання шлюбу в органах РАЦСу досягнути не вдалось. Також вказує, що їх подружні відносини давно припинені, вони не проживають разом тривалий період часу, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та не підтримують стосунків притаманних подружжю. Позивачка переконана, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Вважає, що шлюб існує лише формально, сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а тому вона звернулась до суду та просить шлюб розірвати.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про свідчить рекомендоване повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно свідоцтва про одруження І-ЕГ №031593 виданого міським відділом РАГСу м.Ковель ОСОБА_2 04.02.2000 року вступив в юридичний шлюб із ОСОБА_3П, про що зроблено відповідний актовий запис №16.

Від шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Зважаючи на те, що на протязі тривалого періоду часу сторони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер, відносини, які склалися між сторонами, свідчать про розпад сім'ї, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також, враховуючи те, що згідно поданої заяви, позивачка настоює на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 24, 110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04.02.2000 року міським відділом РАГСу м.Ковель Волинської області, зроблено відповідний актовий запис №16.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити «Борисюк».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

ГоловуючаОСОБА_4