Справа № 161/9050/16-ц
Провадження № 2-о/161/228/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

народних засідателів - Панасюк Г.І., Балюк Т.Р.,

при секретарі - Козак О.А.

з участю прокурора - Купріянчик С.І.,

представника заявника - ОСОБА_1,

заінтересованої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за заявою Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу в примусовому порядку,

в с т а н о в и в:

Заявник - Волинська обласна психіатрична лікарня № 1 м. Луцька звернулася до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, був госпіталізований до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька за рішенням чергового лікаря-психіатра та письмовою заявою опікуна - ОСОБА_2.

Вказує, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.09.2014 року ОСОБА_3 був визнаний недієздатним, а відповідно до рішення цього ж суду від 09.12.2014 року його опікуном призначено брата - ОСОБА_2.

Згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 14.07.2016 року ОСОБА_3 страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїчної шизофренії, безперервного типу перебігу, з вираженим емоційно-вольовим дефектом, порушенням поведінки, який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку та внаслідок чого він вчиняв та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Не в змозі задовольнити свої основні потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність, і потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару.

В зв'язку з чим, просить примусово госпіталізувати недієздатного ОСОБА_3 до психіатричного закладу до 6-ти місяців.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав з підстав, викладених у ній та просив її задовольнити. При цьому зазначив, що строк для госпіталізації можливо визначити на термін до 2-х місяців.

Прокурор в судовому засіданні також підтримала заяву про госпіталізацію недієздатної особи до психіатричного закладу.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечив.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, був госпіталізований до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька за рішенням чергового лікаря-психіатра та письмовою заявою опікуна - ОСОБА_2 у зв'язку з погіршенням стану здоров'я.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.09.2014 року ОСОБА_3 був визнаний недієздатним та рішенням цього ж суду від 09.12.2014 року його опікуном призначено брата - ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 14.07.2016 року ОСОБА_3 страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїчної шизофренії, безперервного типу перебігу, з вираженим емоційно-вольовим дефектом, порушенням поведінки, який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку та внаслідок чого він вчиняв та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Не в змозі задовольнити свої основні потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність (а.с. 4).

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", визнано таким, що не віповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Таким чином, дослідивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку ОСОБА_3, а тому заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 279 ЦПК України, на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу», , суд, -

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 в примусовому порядку до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька на термін достатній для проведення огляду та лікування, однак на строк на більше 2 (двох) місяців.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Народні засідателі Панасюк Г.І.,

Балюк Т.Р.