№ 207/4367/15-ц
№ 2/207/337/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м. Дніпродзержинськ

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути суму заборгованості за договором кредиту № 105/6-337-8 від 22.08.2008 року у розмірі 20166 дол. 18 центів, та судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_2 надала до суду заперечення на позовну заяву, в яких просила позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду. Посилаючись на те, що ст. 130 ЦПК України передбачено, що «Якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення третейського суду, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду». В той же час, статтею 6 Договору кредиту передбачено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовились про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Представник позивача надав суду заперечення на заяву про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на те, що відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у справах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Вислухавши думку сторін, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про третейські суди» також передбачено, що будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських відносин, крім випадків передбачених законом, може бути переданий до третейського суду за угодою сторін.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 3 ЦПК України визначено право кожної особи звернутися, в порядку встановленому цим Кодексом, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди» (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст. 17 ЦПК України, ст. 12 ГПК України, ст. 6 Закону України «Про третейські суди»), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України). Конституційне право не може бути скасовано або обмежене.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в абз. 5 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (стаття 17 ЦПК України) не є відмовою від права на звернення до суду за захистом.

Також відповідно положень п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за наявності у кредитному договорі третейського застереження (окремої третейської угоди) при вирішенні спору суд має враховувати положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України від 11 травня 2004 року №1701-IV «Про третейські суди» про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами, що також не було взято до уваги предстаником відповідача.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 02.09.2015р. у справі № 6-856цс15, яка у відповідності до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Аналогічна правова позиція також міститься і в постанові Верховного Суду України від 04.11.2015р. у справі № 6-2074цс15.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що у клопотанні представника відповідача щодо залишення позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором без розгляду, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 209-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про залишення без розгляду позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає. Доводи щодо незгоди з нею можуть бути наведені в обсязі доводів апеляційної скарги на рішення у справі по суті позовних вимог.

Суддя І.М. Юрченко