РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Медвідь М.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

співвідповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (третя особа, котра не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_5) про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом до відповідачів, в якому просить усунути перешкоди їй у здійсненні права власності шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 13/25 частки житлового будинку, що розташований по вулиці Львівське шосе 9 в місті Хмельницькому.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлений позов підтримали та просять його задовольнити в повному обсязі, пояснивши, що позивач є власником 13/25 частки житлового будинку по вул. Львівське шосе 9 в м. Хмельницькому згідно договору дарування від 30.05.2016 р. Попереднім власником був ОСОБА_6, крім якого у вказаному будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 (колишня дружина попереднього власника) та ОСОБА_3 (донька попереднього власника). З часу укладення договору дарування від 30.05.2016р. право власності ОСОБА_6 на вказану частку будинку припинилося, а отже і припинено право проживати і користуватися цим помешканням як його, так і відповідачів. Проживання відповідачів у спірному житлі позбавляє позивача можливості вільно користуватись, володіти та розпоряджатись вказаною частиною будинку, тоді як добровільно звільнити вказане житло відповідачі відмовляються.

В судовому засіданні відповідач та співвідповідач проти позову заперечили і пояснили, що про укладення договору дарування ОСОБА_7 на користь позивача їм нічого не було відомо, до надходження їм документів з суду вони не бачили договору дарування. Крім того, на даний час їх виселення не є можливим, оскільки будинок перебудований і тих приміщень, які зазначені в договорі дарування, вже не існує з такими призначенням і площею, як вони відображені в технічному паспорті. Ними прибудовано приміщення до будинку, в якому вони фактично проживають, і позивач, на їхню думку, не вправі їх звідти виселяти. Просять в позові відмовити.

Третя особа в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляла. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності третьої особи в судовому засіданні.

Заслухавши сторони, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в позові відмовити з наступних мотивів.

Встановлено, що за договором дарування частки у праві власності на будинок від 30.05.2016 року ОСОБА_6 подарував, а позивач набула 13/25 частки у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, вулиця Львівське шосе 9.

В зазначеному будинку проживають відповідач колишня дружина дарувальника, співвідповідач донька дарувальника, а також третя особа.

Позивач 15.06.2016 року надіслала відповідачу та співвідповідачу письмові вимоги про виселення та зняття з реєстрації, однак вони були повернуті без вручення за відмовою від одержання.

24.06.2016 року позивач зверталась до УПП в м. Хмельницькому з приводу вручення даних вимог в присутності працівників поліції.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами визнаються.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб.

Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій Верховним судом України в постанові від 5 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14.

Дійсно, цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім ї. Тому в даному в випадку власник повинен звертатися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні правом власності.

Разом з тим, позивачем не наведено правової підстави саме виселення відповідачів (що є категорією житлового права на відміну від втрати права користування житлом) як способу усунення перешкод в користуванні належним позивачу майном.

Крім того, належна позивачу частка в будинку не виділена в натурі, тому не є можливим чітко визначити, з яких саме приміщень можуть бути виселені відповідачі.

Одночасно суд звертає увагу на те, що в паспорті співвідповідача адреса її зареєстрованого місця проживання є іншою, ніж вказує позивач, а саме вул. Львівське шосе 9/1.

За сукупності вище викладених підстав суд приходить до висновку про відмову в позові в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 16, 405 ЦК України, ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 212 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (третя особа, котра не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_5) про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: