Справа № 219/2192/16-ц
Провадження № 2/219/1677/2016
26.05.2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого - судді : Букрєй С.П.
секретаря : Смага Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 27 грудня 2013 року його рідний дядько ОСОБА_2, подарував йому 1/3 частину своєї квартири АДРЕСА_1.
Також, 03 жовтня 2014 року позивач придбав у громадянки ОСОБА_3 2/3 частини вищевказаної квартири, таким чином позивач став єдиним власником квартири АДРЕСА_1.
З 30 липня 2003 року в даній квартирі у якості члена сім*ї зареєстрований відповідач , рідний дядько позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який деякий час проживав в квартирі, але з 27 грудня 2013 року відповідач у спірній квартирі не проживає без поважних причин оскільки виїхав до Росії , де отримав громадянство РФ. Враховуючи той факт, що реєстрація відповідача в належній позивачу квартирі перешкоджає йому оформити субсидію, розпоряджатися та користуватися власністю у зв*язку з чим, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
До судового засідання від позивача ОСОБА_1 надійшла заява в якій він наполягає на задоволенні позовних вимог , просить справу розглянути в його відсутність і не проти прийняття заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки до суду не надійшло. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно довідки ПП « Житловик « № 230 від 08 лютого 2016 року про склад сім*ї або зареєстрованих у житловому приміщенні ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 значиться зареєстрованим в даній квартирі з 30 липня 2003 року.
Згідно акту від 08 лютого 2016 року складеного ПП « Житловик » ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 27 грудня 2013 року.
Відповідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в тому числі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 34 Постанови № 5 від 07.02.2014р. « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав « усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у зв*язку з припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі .
Таким чином, з урахуванням встановленого в судовому засіданні, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 як попередній власник житла, в силу п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України втратив право користування житловим приміщенням у зв*язку з припиненням права власності на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, тому позов позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 14, 60, 209, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 16, 346 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 34 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення складено у нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Головуючий суддя С.П.Букрєй