АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІС-Сітроен-Центр», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтехстандарт», про повернення вартості автомобіля, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/9461/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІС-Сітроен-Центр» (далі по тексту - ТОВ «АІС-Сітроен-Центр»), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтехстандарт» (далі по тексту - ТОВ «Інтехстандарт»), про повернення вартості автомобіля, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Не погодившись із таким рішенням суду ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким зобов'язати ТОВ «АІС-Сітроен-Центр» відшкодувати вартість аналогічного автомобіля «GЕЕLУ» МК NEW impress», що на день пред'явлення цього позову становить 246 900,00 грн., а також вартість встановленого газобалонного обкладення, що становить 19 000,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати, які були сплачені нею за роботи СТО, що відносяться до гарантійних, на загальну суму 7 824,76 грн. та моральну шкоду у сумі 4 000,00 грн. Зазначають, що 26 квітня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки «GЕЕLУ», виготовлений в Китаї. В пункті 1.4. умов договору зазначено, що якість товару відповідає Сертифікату відповідності, виданого Держстандартом України. Під час укладання договору продавець ввів позивача в оману та продав автомобіль, виготовлений у 2011 році, як автомобіль 2012 року, також, автомобіль не відповідав заявленій продавцем моделі автомобіля. Згодом, після експлуатації автомобіля, стало відомо, що проданий автомобіль не проходив сертифікацію в Україні та пройшов митне оформлення під іншими документами. Таким чином, відповідачем порушено право позивача, як споживача, на одержання від продавця належної якості товару та на повернення коштів, сплачених за придбаний неналежної якості автомобіль, що передбачене статтями 4, 5, 7, 8, 16, 17 Закону України «Про захист прав споживачів», що завдало їй матеріальних збитків, та яке підлягає захисту. Однак, суд під час розгляду неналежним чином дослідив обставини справи, у зв'язку з чим дійшов безпідставного висновку про відмову у задоволенні позову. Вважають, що суддя упереджено підійшла до розгляду справи. Звертають увагу на те, що на обґрунтування позовних вимог, позивачем 24 лютого 2016 року через канцелярію суду було подано клопотання про доручення до справи письмових доказів - Звіту експертної оцінки, однак, в порушення вимог п. 1 ст. 57 ЦПК, суд приєднав лише зміст клопотання, але сам Звіт з матеріалів судової справи зник. Також, судом було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотань позивача про призначення у справі додаткової експертизи та витребування письмових доказів з ДП «Український центр з питань сертифікації та захисту прав споживачів».

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити з наведених в них підстав.

ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «АІС-Сітроен-Центр» проти задоволення апеляційних скарг заперечував, вважав, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання особисто ОСОБА_1, представник ТОВ «Інтехстандарт» не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, ОСОБА_1 забезпечила явку в судове засідання своїх уповноважених представників, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26 квітня 2012 року між ТОВ «АІС-Сітроен-Центр» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу №26/04-12, за умовами якого ТОВ «АІС-Сітроен-Центр» зобов'язалось передати у власність ОСОБА_1 автомобіль «Geely» МК1.5i impress СВU», синього кольору, вартістю 82 900,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 13 816,67 грн., а ОСОБА_1 зобов'язалась прийняти й оплатити товар. Якість товару відповідає Сертифікату відповідності, виданого Держстандартом України, комплекція відповідно до заводської норми (т.1, а.с.7-9).

Відповідно до п.4.2 вказаного договору разом з товаром покупцеві передаються: накладна; ВМД (вантажна митна декларація); рахунок довідка; інструкція з експлуатації автомобіля; сервісна книжка; транзитні номери.

27 квітня 2012 року ТОВ «АІС-Сітроен-Центр» для проведення державної реєстрації транспортного засобу, який придбаний ОСОБА_1, передано супроводжувальні документи, які містять інформацію щодо ідентифікаційних номерів автомобіля, а саме: довідка-рахунок №241740 від 27 квітня 2012 року, акт приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, що є додатком до дилерського договору від 29 грудня 2011 року; вантажна митна декларація№125110003/2012/100403 від 25 лютого 2012 року, що слугувало підставою для реєстрації за ОСОБА_1 транспортного засобу «Geely» МК, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (т.1, а.с.10).

28 квітня 2012 року ОСОБА_1 отримала автомобіль «Geely» МК1.5L impress (GT) та супровідну документацію до цього автомобіля, про що свідчить акт прийому-передачі (т.1, а.с.132).

01 грудня 2014 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звертався до ТОВ «АІС Сітроен-центр» з вимогою-претензією, в якій просив надати копії сертифіката якості на автомобіль та копію документів про перетинання автомобілем кордону України, мотивуючи її тим, що протягом встановленого гарантійного строку власником і СТО виявлені істотні недоліки, які виникли з вини виробника (продавця), встановлена фальсифікація товару, що підтверджується технічним паспортом - рік випуску 2012 не відповідає дійсності, фактично це 2011 рік, що підтверджується всіма нарядами замовленнями, актами виконаних робіт на СТО групи компанії АІС, митною декларацією (т.1, а.с.25).

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «АІС-Сітроен-Центр», третя особа: ТОВ «Інтехстандарт», про повернення вартості автомобіля, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому, з урахування заяви про зменшення позовних вимог, просила зобов'язати ТОВ «АІС-Сітроен-Центр» повернути вартість автомобіля «Geely» МК 1.5i impress (GT) SDU» 2011 року випуску, (аналогічного), що на день пред'явлення цього позову становить 246 900,00 грн., а також вартість встановленого газобалонного обладнання (ГБО), що є невід'ємною частиною автомобіля, виробництва Італія, що становить 19 000,00 грн. Стягнути з ТОВ «АІС-Сітроен-Центр» на користь ОСОБА_1 понесені витрати, які були сплачені нею через уповноваженого представника ОСОБА_2, за роботи СТО, що відносяться до гарантійного ремонту, на загальну суму 7 824,76 грн., яка складається з: 3 584,73 грн. згідно акту від 18 листопада 2014 року; 1 699,67 грн. згідно акту від 24 грудня 2014 року.; 1 551,60 грн. згідно акту від 01 грудня 2014 року; 138,76 грн. згідно акту від 18 лютого 2014 року.; 850,00 грн., згідно талону від 28 квітня 2012 року. Стягнути з ТОВ «АІС-Сітроен-Центр» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 4 000,00 грн.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Згідно з ст. 678 Цивільного кодексу України визначаються правові наслідки передання товару неналежної якості при купівлі-продажу. Покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплачених за товар грошових коштів; вимагати заміни товару.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Для застосування встановлених законом наслідків порушення умов договору про якість товару необхідно довести той факт, що товар є справді неналежної якості, має недоліки чи фальсифікований, тобто виявлення цього факту слугує достатньою правовою підставою для покладення на продавця (виробника) відповідальності.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ТОВ «АІС-Сітроен-Центр» ввело її в оману та продало автомобіль, виготовлений у 2011 році, як автомобіль 2012 року, отриманий за договором автомобіль не відповідав заявленим продавцем моделі автомобіля та мав істотні недоліки.

Відповідно до абзацу 1 пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388. (далі по тексту - Порядку) (в редакції чинній на дату здійснення позивачем реєстрації транспортного засобу) державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

У пункті 10 Порядку передбачено, що державна реєстрація нових транспортних засобів, а також тих, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до підрозділів Державтоінспекції.

Як з'ясовано судом, 27 квітня 2012 року ТОВ «АІС-Сітроен-Центр» для проведення державної реєстрації транспортного засобу, який придбаний ОСОБА_1, передало супроводжувальні документи, які містять інформацію щодо ідентифікаційних номерів автомобіля, а саме: довідка-рахунок №241740 від 27 квітня 2012 року, акт приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, що є додатком до дилерського договору від 29 грудня 2011 року; вантажна митна декларація№125110003/2012/100403 від 25 лютого 2012 року, що слугувало підставою для реєстрації за ОСОБА_1 транспортного засобу - «Geely» МК, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (т.1, а.с.10).

Порядок надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, оформлення і видачі свідоцтв про реєстрацію ТЗ, тимчасових реєстраційних талонів та номерних знаків на ТЗ встановлений Інструкцією про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, яка затверджена Наказом МВС України N 379 від 11.08.2010.

Відповідно п.7.6. розділу 7 «Порядок оформлення свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та тимчасових реєстраційних талонів» вказаної Інструкції у графі «Рік випуску» зазначається рік виготовлення ТЗ. Визначення року виготовлення ТЗ здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092.

За рік виготовлення ТЗ приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік), яка зазначається в документах підприємства-виробника.

Якщо календарну дату виготовлення визначити неможливо, то за основу приймається модельний рік виготовлення, визначений за його ідентифікаційним номером з урахуванням календарної дати першої реєстрації ТЗ (день, місяць, рік).

Абзацом 5 п. 7.6. розділу 7 вказаної Інструкції передбачено, що визначення року виготовлення ТЗ за датою виготовлення його окремих складових частин неприпустимо у зв'язку з можливістю їхньої заміни під час експлуатації або можливого значного проміжку в часі з моменту їх виготовлення до моменту складання з них ТЗ. Указані дати можуть мати інформативний характер тільки в усій своїй сукупності.

Згідно п. 6.3 розділу VI «Ідентифікація КТЗ» Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів визначення року виготовлення КТЗ здійснюється на підставі даних його виробника, які зазначаються у VIN-коді.

Пунктом 6.3.1. Методики передбачено, що при визначенні року виготовлення КТЗ необхідно враховувати те, що за міжнародним стандартом 180 3779-1983 виробники КТЗ зазначають у VIN - коді календарний або модельний рік виготовлення КТЗ, тобто наступний модельний рік починається після 1 липня поточного календарного року.

Згідно з міжнародним стандартом 180 3779-1983 для кодування модельного року виготовлення КТЗ в описовій частині VIN - коду рекомендовано використання символів, наведених у таблиці 3.1 додатка 3.

Згідно п 6.3.3 Методики за рік виготовлення КТЗ приймається календарна дата його виготовлення з обов'язковим зазначенням при цьому дня та місяця цього року. Якщо календарну дату виготовлення визначити неможливо, то за основу береться модельний рік виготовлення, визначений за його VIN - кодом, з урахуванням календарної дати першого документального підтвердження будь-якої дії з даним КТЗ, що зазначена у супровідних документах (дати придбання, дати оформлення митних документів, дати першої реєстрації КТЗ тощо).

У разі відсутності даних про календарну дату першого документального підтвердження будь-якої дії з даним КТЗ або виникнення сумнівів щодо її достовірності, коли встановлений модельний рік виготовлення КТЗ збігається з роком виготовлення, зазначеним у свідоцтві про реєстрацію, під час оцінки за дату виготовлення береться 1 січня встановленого за VIN - кодом модельного року.

Пунктом 6.3.4. Методики визначення року виготовлення КТЗ за датою виготовлення його окремих складових частин не допускається у зв'язку з можливістю їхньої заміни під час експлуатації або можливого значного проміжку в часі з моменту їх виготовлення до моменту вкладання з них КТЗ. Такі дати можуть мати інформативний характер тільки в усій своїй сукупності.

У відповідності з п.8 Правил митного контролю та оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими Наказом Державної митної служби України № 1118 від 17 листопада 2005 року, визначення року виготовлення ТЗ здійснюється на основі даних його виробника, що містяться в ідентифікаційному номері ТЗ. У разі визначення року виготовлення ТЗ необхідно врахувати те, що за міжнародним стандартом ІSO3779-1983 виробники ТЗ зазначають в ідентифікаційному номері або календарний, або модельний рік виготовлення ТЗ, тобто наступний модельний рік починається після 1 липня поточного календарного року. Стандартом ІSO 33779-1983 для кодування модельних років виготовлення ТЗ рекомендовано використання 10-го символу в 17-значному ідентифікаційному номері та символів, наведених у табл. 3.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених Наказом Міністерства юстиції №142/5/2092 від 24.11.03 р. (далі - Методика). Календарний і модельний роки виготовлення можуть також визначатися за розпізнавальною частиною ідентифікаційного номера.

Виходячи з даних, які викладено у таблиці 3.1. Методики кодування модельного року виготовлення КТЗ в описовій частині VIN-коду, вбачається, що 10-а літера з 17-значного ідентифікаційного номеру транспортного засобу, придбаного позивачем, (LВ37624 S7СL001918) є «С», яка відповідає 2012 модельному року.

Відповідно до відповіді Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем на заяву ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_1, зазначено, що у процесі здійснення державної реєстрації було помилково зазначено календарний рік випуску автомобіля, так модельним роком випуску є 2012, а не календарний 2011, також у документах для реєстрації саме Акт приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб'єктом господарювання ТОВ «КМ -Україна», та уповноваженим дилером ТОВ «АІС-Сітроен-Центр», було зазначено рік виготовлення автомобіля 2012 (т.2, а.с.119).

12 грудня 2014 року (вих. №63) ТОВ «АІС-Сітроен-Центр», у відповідь на претензію представника позивача ОСОБА_2, повідомило, що товар реалізований ОСОБА_1 із зазначенням власної торгової марки (бренду) виробника, автомобіль був виготовлений 07 грудня 2011 року з використанням передових технологій виробника, які відповідають технічним стандартам України, що підтверджується Сертифікатом відповідності за №ІІА1.162.0171724-11, виданим Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики. Сертифікат відповідності на автомобіль та вантажна митна декларація, як документи, необхідні для постановки транспортного засобу на облік в органі МРЕВ ДАІ, були передані ОСОБА_1 разом з автомобілем за актом приймання-передачі від 28.04.2012 р. (а.с.32 т.1)

Відповідно до висновку судової комплексної трасологічної та автотоварознавчої експертизи від 17 грудня 2015 року за №9436/15-54/9437/15-52 наданий на дослідження автомобіль «Geely» МК (державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ідентифікаційний номер «НОМЕР_2» виготовлений у грудні 2011 року, що відповідає 2012 календарному року випуску, внесеному у свідоцтво серії НОМЕР_3 про реєстрацію даного автомобіля. За результатами візуального обстеження досліджувальний автомобіль перебуває в експлуатації та використовується за призначенням (т.2, а.с.31-40).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання ТОВ «АІС-Сітроен-Центр» відшкодувати вартість автомобіля за недоведеністю.

Також, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_1 в частині відшкодування за рахунок відповідача вартості встановленого на транспортний засіб газового обладнання та в частині відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача та проходження сервісного обслуговування, оскільки встановлення додаткового обладнання, що є невід'ємною частиною транспортного засобу, є правом позивача в реалізації його прав власника щодо володіння та користування належним йому на відповідній правовій підставі майном, в свою чергу, позивачем не наведено правових підстав для відшкодування завданих збитків в цій частині, згідно сервісної книжки визначено перелік станцій техобслуговування, які виконують ремонті роботи та надають послуги з сервісного обслуговування автомобіля, що зумовлює виникнення у даних суб'єктів відповідальності за якість виконаних робіт перед споживачем послуг.

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 та її представника на те, що під час укладання договору продавець ввів позивача в оману та продав автомобіль виготовлений у 2011 році, автомобіль не відповідав заявленим продавцем моделі автомобіля, не проходив сертифікацію в Україні та пройшов митне оформлення під іншими документами, як безпідставні та такі, що не підтверджені жодними доказами.

Як було з'ясовано під час розгляду справи, проходження сертифікації автомобіля підтверджується Сертифікатом відповідності, виданого Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики №ІІА1.162.0171724-11 на автомобілі легкові «Geely» МК, МК2, термін дії якого з 21 листопада 2011 року до 17 листопада 2012 року. Проведення Державтоінспекцією державної реєстрації належного позивачу транспортного засобу було здійснено, у тому числі, і на підставі вантажно-митної декларації, яка свідчить про ввезення автомобіля на територію України та його подальше розмитнення.

Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційних скарг про необґрунтованість відмови судом у задоволенні клопотань позивача про призначення у справі додаткової експертизи та витребування письмових доказів, оскільки при вирішенні клопотань позивача судом було дотримано норми процесуального права. Враховуючи, що за змістом ст. 150 ЦПК України призначення додаткової експертизи, пов'язане з якістю проведеної первісної експертизи та її повнотою, а висновок експертів за результати проведеної судової комплексної трасологічної та автотоварознавчої експертизи від 17 грудня 2015 року за №9436/15-54/9437/15-52 є повним, експертом досліджено надані йому у розпорядження матеріали, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про призначення додаткової експертизи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А.Пікуль