АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4405/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2525/16Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого-судді Прядкіної О.В.,

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

При секретарі Кальник А.М.,

За участі: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 липня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональний брокерський дім «Фаворит» про визнання правочинів недійсними, визнання права власності, повернення майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2015 року розподілено судові витрати по справі.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 06 жовтня 2015 року скасовано судові рішення та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано автомобіль марки «КІА Rio 1,6 EX», 2013 року випуску, кольору сріблястий глянець (сірий), № кузова НОМЕР_2, об'єм двигуна 1591 куб.см., спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_5, встановивши, що частка у кожного із них у праві власності становить 1/2 частину вказаного автомобіля.

Визнано недійсним договір комісії №5664/1364 від 19 червня 2013 року, укладений між ТОВ «Міжрегіональний брокерський дім Фаворит» та ОСОБА_5 щодо автомобіля «КІА Rio», 2013 року випуску, кольору сріблястий глянець (сірий), № кузова НОМЕР_2, об'єм двигуна 1591 куб.см.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу №5664/1364 від 19 червня 2013 року, укладений між ТОВ «Міжрегіональний брокерський дім Фаворит» та ОСОБА_3 щодо автомобіля «КІА Rio», 2013 року випуску, кольору сріблястий глянець (сірий), № кузова НОМЕР_2, об'єм двигуна 1591 куб.см.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Розподілено судові витрати по справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2016 року рішення Апеляційного суду Полтавської області від 06 жовтня 2015 року залишено без змін.

26 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду першої інстанції з заявою про винесення по справі додаткового рішення.

Зазначила, що судом не було вирішено її позовну вимогу щодо скасування державної реєстрації транспортного засобу за ОСОБА_3, у зв'язку з чим просила суд ухвалити додаткове рішення, яким скасувати державну реєстрацію спірного автомобіля за відповідачем ( т.3, а.с.122-123).

05 січня 2016 року ухвалою Київського районного суду м. Полтави виключено УДАІ УМВС України в Полтавській області зі складу відповідачів по даній цивільній справі.

Залучено до участі у справі, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Регіональний сервісний центр МВС в Полтавській області.

12 липня 2016 року Київський районний суд м. Полтави, керуючись ст. 220 ЦПК України, ухвалив рішення, яким скасував державну реєстрацію транспортного засобу типу легковий автомобіль марки «КІА Rio», 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, сірого кольору, № кузова НОМЕР_2, об'єм двигуна 1591 куб.см., яка проведена 20 червня 2013 року Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Лубни та Лубенського району за ОСОБА_3

Рішення оскаржив ОСОБА_3, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Однак, колегія суддів не погоджується, що за обставин даної цивільної справи, суд першої інстанції був уповноважений вирішувати питання ухвалення додаткового рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 листопада 2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів справи, судом апеляційної інстанції було скасовано рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 червня 2015 року і 06 серпня 2015 року у повному обсязі. З наслідками апеляційного розгляду було ухвалено нове рішення по суті позовних вимог ОСОБА_4, яке було залишене без змін ухвалою суду касаційної інстанції.

Отже, апеляційний суд Полтавської області, як суд який ухвалив рішення по справі, мав виключну компетенцію щодо розгляду питання про ухвалення додаткового рішення за заявою позивача.

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення по даній цивільній справі діяв поза межами своїх повноважень, а тому оскаржуване апелянтом рішення підлягає скасуванню.

За аналогією ст. 121 ч.3 п. 4, ч. 4 ЦПК України, у зв'язку з інстанційною непідсудністю заяви суду першої інстанції належало розглянути питання щодо наявності або відсутності підстав для повернення заяви заявнику для звернення до повноважного суду з постановленням відповідної ухвали.

Виходячи з наведеного, слід відмовити ОСОБА_4 в задоволенні заяви від 26 жовтня 2015 року про ухвалення додаткового рішення.

Крім того, апеляційний суд, здійснюючи перевірку законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення місцевого суду, відповідно до положень ч. 3 ст. 303 ЦПК України, вбачає підстави для виходу за межі доводів апеляційної скарги і необхідності скасування ухвали Київського районного суду м. Полтави від 05 січня 2016 року, як такої, що була постановлена поза межами компетенції районного суду при вирішеному спорі між сторонами та чинному рішенні суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 310, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 липня 2016 року скасувати.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05 січня 2016 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ: / Підписи /

З оригіналом згідно :