ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4381/15-ц
Провадження № 2/210/354/16
У Х В А Л А

іменем України

"13" вересня 2016 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чайкіна О.В.

за участі секретаря Куксенко О.В.

особи, які беруть участь у справі: позивач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про порушення прав споживача, визнання недійсними угод, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_2 з позовом, в якому просив суд:

-визнати ТОВ «Кредитні ініціативи» такими, що порушили цивільні права Позивача як споживача;

-визнати ТОВ «Кредитні ініціативи» не належним кредитором і відмовити йому у позовних вимогах в зв»язку з тим, що сплинув термін позовної давності;

-визнати договір кредитної угоди № 4 від 16 липня 2008року між ТОВ «Просто Фінанс» та позивачем ОСОБА_2, за якими ТОВ «Кредитні ініціативи» набули право вимоги, визнати недійсним

-скасувати заочне рішення від 09 січня 2014 року щодо стягнення заборгованості.

У подальшому, уточнивши позовні вимоги, позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив суд: визнати ТОВ «Кредитні ініціативи» такими, що порушили цивільні права Позивача як споживача;

-визнати відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» такими, що порушили цивільні права Позивача як споживача

-визнати «договір факторингу» недійсним, а ТОВ «Кредитні ініціативи» визнати не належним кредитором та термін позовної давності, який складає три роки, таким що СПЛИВ

-зобовязати ТОВ «Кредитні ініціативи» відшкодувати позивачу збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв»язку з шахрайськими діями у розмірі 800000,00грн.

Відповідачем подана заява про застосування положень пункту 8 частини 1 статті 207 ЦПК України, а саме залишити уточнену позовну заяву без руху, надати позивачеві строк для усунення недоліків, у тому числі й сплатити судовий збір.

Позивачем подано заперечення проти клопотання відповідача, в яких позивач просить суд звільнити його як споживача від сплати судового збору та відмовити у задоволенні клопотання про залишення позову уточненого без руху.

У судовому засідання ОСОБА_2 підтримав своє клопотання.

В клопотанні про звільнення від сплати судового збору за подання уточненого позову, ОСОБА_2 посилається на те, що згідно положень Закону України «Про судовий збір» він, як споживач був звільнений від сплати судового збору, однак така норма не міститься у частині другій статті 4 цього ж Закону після внесення змін. Крім того, зазначає, що спеціальною нормою, яка регулює питання звільнення заявника від сплати судового збору є частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання та розгляд його позову (в уточненій редакції) необхідно відмовити, а уточнену позовну заяву слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Серед суб'єктів, передбачених у п.7 ч.1 ст. 5 Закону N 3674, які звільняються від сплати судового збору, у редакції чинні до внесення змін (до 01 вересня 2015 року) дійсно були визначені споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» N 1023-XII від 12.05.1991 року, яка є чинною на час звернення позивача до суду із даним позовом, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає для застосування.

Такі ж позиції викладені Верховним Судом України при розгляді справи №6-3084цс15 в ухвалі від 16 січня 2016 року, справи №6-209цс16 в ухвалі від 29 січня 2016 року, справи №6-435цс16 в ухвалі від 26 лютого 2016 року, справи №6-670цс16 в ухвалі від 21 березня 2016 року, справи №6-36цс16 в ухвалах від 09 та 10 лютого 2016 року, справи №6-825цс16 в ухвалі від 4 квітня 2016 року.

Оскільки ОСОБА_2. звернувся до суду із позовом 10 вересня 2015 року, уточнений позов подав 01 лютого 2016 року, тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів, то правові підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні.

Крім того, за змістом підпункту 8 пункту 1 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору визначається саме на час вчинення окремої процесуальної дії, тобто на момент подання до суду уточненого позову, в якій позивач скористався правом збільшення позовних вимог в порядку ст. 27 ЦПК України, оскільки в уточненій позовній заяві збільшено розмір позовних вимог.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то ОСОБА_2 не звільняється від сплати судового збору за подання позову із заявленими вимогами.

Відповідно до частин першої, третьої статті 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Оскільки ОСОБА_2 не клопоче про розстрочення чи відстрочення сплати судового збору, а інших підстав для звільнення від сплати судового збору, окрім як споживача, не наведено, у задоволенні такого клопотання необхідно відмовити.

Як вбачається з позовної заяви, позивач об'єднав в одній позовній заяві кілька вимог, кожна з яких є самостійним обєктом сплати судового збору.

Відповідно до Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 (зі змінами та доповненнями), якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою)

Таким чином позивачу слід сплатити судовий збір за наступними вимогами та в наступних розмірах відповідно до пункту першого частини другої статті 4 закону України «Про судовий збір»:

-визнати відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» такими, що порушили цивільні права Позивача як споживача немайнова вимога 551,20грн.

-визнати «договір факторингу» недійсним, а ТОВ «Кредитні ініціативи» визнати не належним кредитором та термін позовної давності, який складає три роки, таким що СПЛИВ немайнова вимога 551,20грн.

-зобовязати ТОВ «Кредитні ініціативи» відшкодувати позивачу збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв»язку з шахрайськими діями у розмірі 800000,00грн. майнова вимога, - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що в даному випадку складає 5800,00грн. (на більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати).

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз"яснити позивачу, що в разі наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (зокрема у разі якщо він є: інвалідом Великої Вітчизняної війни та сімї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; або інвалідом I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів; належить до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; військовослужбовцем, військовозобовязаним або резервістом, який призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, повязаних з виконанням військового обовязку, а також під час виконання службових обовязків), йому слід надати до суду документи, що свідчать про наявність вищевказаних пільг.

Також суд розяснює, що з урахуванням майнового стану сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, або з цих підстав зменшити розмір судового збору чи звільнити виключно за наявності відповідного клопотання, та при наданні доказів перебування в скрутному майновому становищі (довідки про розмір пенсії, заробітної плати, перебування на обліку в центрі зайнятості тощо).

Судовий збір слід сплати на р/р 0020, Код банку отримувача (МФО) 805012, отримувач коштів УДКС України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, код отримувача 38032510, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Крім того, суд вважає за доцільне звернути увагу позивача на невідповідність змісту уточненого позову вимогам ст. 119 ЦПК України.

При цьому, суд розяснює позивачу, що в даному провадженні суд не переглядає заочне рішення, ухвалено іншим суддею, та не переглядає його за нововиявленими обставинами, на які позивач постійно посилається у своїх доповненнях та в позові.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК України. Згідно з положеннями ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити в собі: найменування суду, до якого подається позов, ціну позову, точну назву відповідача і його місце знаходження; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує кожну свою вимогу; зазначення доказів, що стверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Так у прохальній частині уточненого позову позивач просить визнати договір факторингу недійсним, однак не зазначає який саме договір, що унеможливлює вирішення справи по суті.

Пунктом 8 частини 1 статті 207 ЦПК України визначено, що суд постановлює ухвалу про залишення заяви без розгляду якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір і позивач не усунув недоліки у встановлений строк.

Оскільки поданий позов містить ряд недоліків, на які суд звертав увагу позивача в ході судових засідань, однак подана уточнена позовна заява не відповідає положенням ст. 119 ЦПК України та не сплачено судовий збір, уточнений позов слід залишити без руху, і надати позивачу строк для усунення недоліків.

УХВАЛИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про порушення прав споживача, визнання недійсними угод, відшкодування моральної шкоди, -- залишити без руху.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору як споживача відмовити.

Встановити строк для усунення недоліків до 29 вересня 2016 року.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена щодо визначення розміру судового збору шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого рогу. В іншій частині ухвала остаточна і апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Чайкіна