13.05.2016 Справа № 363/443/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Баличевої М.Б.,

при секретарі: Кашоїди М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Загвоздіної А.М. про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Уточнивши позов позивач звернулась в суд з позовом до Державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Загвоздіної А.М. про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та зобов'язання вчинити певні дії. Позов мотивує тим, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1. Разом з ОСОБА_3 постійно проживала позивач. Позивач зазначила, що надавала їй допомогу по господарству, доглядала її та похоронила. Після її смерті воназалишилась проживати в АДРЕСА_1. В листопаді 2015 року воназвернулась до Вишгородської районної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 за заповітом. Після розглядуїї заяви державним нотаріусом Загвоздіною А.М. була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій. у зв'язку зтим, що згідно довідки Вищедубечанської сільської ради Київської області від 05 листопада 2015 року №375 вбачається, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала, протягом строку, встановленого ЦК України відповідну заяву про прийняття спадщини за заповітом та інших документів, які підтверджують факт прийняття нею спадщини, в нотаріальну контору не подала. До державної нотаріальної контори при зверненні з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_3, наряду з іншими документами позивач зазначає, щодійсно надала дані про місце своєї реєстрації де визначено, що воназареєстрована в АДРЕСА_2.Про те, що їйпотрібно було підтверджувати факт постійного проживання разом із померлою ОСОБА_3 на час відкриття спадщини в АДРЕСА_3 не було відомо. Позивач вказує, що хоча вона стверджує, що до смерті ОСОБА_3, на час її смерті та після смерті і до цього часу вона постійно проживаєв АДРЕСА_1 і вважає, що вона фактично прийняла спадщину за заповітом. У зв'язку із викладеним позивач змушена звернутись до суду з зазначеним позовом та просить суд встановити факт її постійного проживання з спадкодавцем - ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за зазначеною адресою та зобов'язати державногонотаріусаВишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Загвоздіну А.М. видати їй свідоцтво про право на спадщину - будинок АДРЕСА_1, що належав померлій ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Позивач у судовому засіданні також підтримала уточнені позовні вимоги, просила суд їх задовольнити.

Відповідач Державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Загвоздіна А.М. у судове засідання не з'явилась, надавши суду заперечення проти позову в яких позов не визнала в повному обсязі та просила суд розглядати справу у її відсутність. Свої заперечення обґрунтовувала тим, що згідно довідки Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області від 05.11.2015 року за № 375, поданої нотаріусу особисто ОСОБА_1, вбачається, що позивач на день смерті спадкодавця - ОСОБА_3 разом з останньою не проживала і не була зареєстрована. У паспорті заявника на сторінці 11 є відмітка про реєстрацію її місця проживання з 29.08.1992 року за адресою: АДРЕСА_2. За таких обставин зазначена довідка органу місцевого самоврядування не може служити доказом постійного місця проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця. Крім того, протягом строку встановленого ЦК України, позивач відповідну заяву про прийняття спадщини за законом та інших документів, які підтверджують факт прийняття нею спадщини в нотаріальну контору не надавала. Письмова згода інших спадкоємців, які прийняли спадщину, щодо прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 до нотаріальної контори не надходила. З урахуванням поданих документів і обставин нотаріального звернення позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що в законному порядку, відповідно до чинного законодавства винесено відповідну постанову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що по АДРЕСА_1 проживала спадкодавець ОСОБА_3, яка мала спадкове майно, а саме житловий будинок по АДРЕСА_1 з земельною ділянкою прилеглою до нього (8-9, 20).

За життя спадкодавець ОСОБА_3 зробила заповіт на ім"я ОСОБА_1 на зазначений житловий будинок по АДРЕСА_1 з земельною ділянкою прилеглою до нього (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла.

Як спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій в якій зазначила, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_1 разом з останньою не проживала і не була зареєстрована. У паспорті ОСОБА_1 на сторінці 11 є відмітка про реєстрацію її місця проживання з 29.08.1992 року за адресою: АДРЕСА_2. За таких обставин зазначена довідка органу місцевого самоврядування не може служити доказом постійного місця проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця. Крім того, протягом строку встановленого ЦК України, позивач відповідну заяву про прийняття спадщини за законом та інших документів, які підтверджують факт прийняття нею спадщини в нотаріальну контору не надавала. Письмова згода інших спадкоємців, які прийняли спадщину, щодо прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 до нотаріальної контори не надходила (а.с. 11-12).

Відповідно до довідки виданої Вищедубечанською сільською радою від 27.01.2016 року за № 14 вбачається, що померла ОСОБА_3, була зареєстрована та проживала АДРЕСА_1. На день її смерті спільно з нею в указаному житловому будинку проживала та проживає на теперішній час ОСОБА_1 Заповіт від іменті ОСОБА_3 посвідчувався Вищедубечанською сільською радою від 25.02.2011 року та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 14 (а.с. 10).

Відповідно до довідки на нерухоме майно виданої комунальним підприємством «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» від 18.01.2016 року за № 23 вбачається, що право власності на житловий будинок № АДРЕСА_1 у КП «Вишгородське БТІ» станом на 31.12.2012 рік не зареєстровано (а.с. 19).

Відповідно до довідки виданої Вищедубечанською сільською радою від 27.01.2016 б/н вбачається, що померла ОСОБА_3, згідно до по господарського обліку була власником житлового будинку № АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 16.03.1983 року № 1673 (а.с. 20).

У відповідності до ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Стаття 1223 Цивільного кодексу України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1270 Цивільного кодексу України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок,квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку.

Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Матеріалами справи встановлено, що на час час відкриття спадщини, заявник ОСОБА_1 постійно проживала зі спадкодавцем, та у чинність ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину.

Факт проживання спадкодавця ОСОБА_3 разом з позивачем ОСОБА_1 на час відкриття спадщини підтверджується довідкою виданої Вищедубечанською сільською радою від 27.01.2016 року за № 14.

В судовому засіданні факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснили, що дійсно ОСОБА_1 з 2008 року проживала х померлою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, вела господарство та поховала її.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Приймаючи до уваги, що позивач позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити в цій частині позовну заяву, оскільки підтверджений матеріалами справи та поясненнями свідків.

В частині вимог щодо зобов'язання державногонотаріусаВишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Загвоздіної А.М. видати позивачу свідоцтво про право на спадщину - будинок АДРЕСА_1, що належав померлій ОСОБА_3 суд, вважає вимоги в цій частині заявлені, як передчасно, тому суд, відмовляє в цій частині вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215, ч.3 ст.235,ст. 256, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Загвоздіної А.М. про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за адресою: АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його отримання копії цього рішення в апеляційний суд Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя М.Б. Баличева