Справа № 522/586/16-ц Провадження № 2/522/2626/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

за участю адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунальної установи «Одеська міська студентська поліклініка № 21» Департаменту охорони здоровя Одеської міської ради в особі головного лікаря ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення, зобовязання надати щорічну відпустку та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

В січні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до КУ «Одеська міська студентська поліклініка № 21» (далі КУ «ОМСП № 21») в особі головного лікаря ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу № 106 від 12.11.2015 р. «Про винесення дисциплінарного стягнення лікарю стоматологу-терапевту «ОСОБА_3А.», про зобовязання надати щорічну відпустку за 2016 рік, та про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що працює лікарем стоматологом- терапевтом в КУ «ОМСП № 21», й 04.11.2015 р. комісією у складі завідуючої стоматологічним відділенням ОСОБА_5, головної медсестри ОСОБА_6 та голови ППО ОСОБА_7 була проведена перевірка за дотриманням санепідрежіму, оформленню документації та режиму стоматологічної служби КУ «ОМСП № 21», а також були проведені перевірки стоматологічних кабінетів на здоровпунктах та кабінету, що розміщений у КУ «ЦПМСП № 12» за адресою : м. Одеса, вул. Пастера, 56, та під час цієї перевірки було встановлено, що вона була відсутня на роботі без поважної причини понад 2-х годин, про що складено відповідний акт, в звязку з чим було винесено оскаржуваний наказ № 106 від 12.11.2015 р., відповідно до якого їй було оголошено догану.

Однак позивач вважає оскаржуваний наказ № 106 від 12.11.2015 р. незаконним, так як її відлучення з робочого місця 04.11.2015 р. було узгоджене з керівництвом КУ «ОМСП № 21», мало тривалість одну годину та було повязано з необхідністю надання нею допомоги рідній бабусі ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з 27.10.2015 р. по 09.11.2015 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні з діагнозом правостороння вправима грижа, а 04.11.2015 р. їй знімали шви.

Крім того, позивач вказує, що головний лікар КУ «ОМСП № 21» безпідставно відмовила їй у наданні щорічної основної відпустки за 2016 рік.

Також позивач стверджує, що незаконне притягнення її до дисциплінарної відповідальності призвело до значних моральних страждань, втрати нею впевненості в завтрашньому дні та побоювання незаконного звільнення з боку керівництва поліклініки, що в свою чергу призводить до необхідності додаткових зусиль з її боку по організації свого життя.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3А . та її представник адвокат ОСОБА_9 підтримали позов, а представник відповідача КУ «ОМСП № 21» - ОСОБА_1 не визнала позов і подала адресовані суду свої письмові заперечення на позовну заяву, які приєднані судом до матеріалів справи (а.с.24-26).

Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що відповідно до наказу головного лікаря КУ «ОМСП № 21» від 30.10.2015 р. № 104 , з метою зміцнення трудової дисципліни і неухильного виконання правил внутрішнього трудового розпорядку, комісії у складі : завідуючої стоматологічним відділенням ОСОБА_10, головної медсестри ОСОБА_6В та голови первинної профспілкової організації ОСОБА_7 було доручено в період з 01.11.2015 р. по 10.11.2015 р. провести перевірку стоматологічних кабінетів, в тому числі і стоматологічного кабінету, розташованого за адресою : м. Одеса, вул. Пастера, 56, де працювала лікар стоматолог-терапевт ОСОБА_3

В ході проведення вищевказаною комісією перевірки 04.11.2015 року стоматологічного кабінету за адресою : м. Одеса, вул. Пастера, 44, було виявлено, що лікар стоматолог-терапевт ОСОБА_3 була відсутня на робочому місці з 10:30 год. до 12:30 год., та про причину своєї відсутності не повідомила адміністрацію поліклініки, про що було складено відповідний акт (а.с.28).

Пунктом 14 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників КУ «ОМСП № 21» передбачено, що працівники зобовязані дотримуватись трудової дисципліни, своєчасно приходити на роботу, дотримуватись встановленої тривалості робочого дня, використовувати весь робочий час для продуктивної праці; добросовісно виконувати свої функціональні обовязки (а.с. 32-36).

Пунктом 17 цих Правил встановлено, що у робочий час не допускається самовільне залишення робочого місця.

Згідно з п. 23 цих Правил, порушення трудової дисципліни тягне за собою накладення дисциплінарних стягнень. До порушників трудової дисципліни може бути застосоване лише одне із дисциплінарних стягнень : догана; звільнення.

У відповідності до п. 16 згаданих Правил складається графік роботи працівників поліклініки на поточний рік.

Згідно затвердженому на 2015 рік графіку роботи лікаря стоматолога-терапевта ОСОБА_3, вона повинна була працювати на своєму робочому місці три дня на тиждень : понеділок, середа та пятниця з 10:00 год. до 15:30 грн. (а.с.37).

День перевірки 04.11.2015 року припадає на середу, тобто на робочий день позивача.

Відповідно до п. 1 ч п. 2 ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення : догана, звільнення.

У силу ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяці з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

У відповідності до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, з яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядження) і повідомляється працівникові під розписку.

Також судом установлено, що завідуюча стоматологічним відділенням ОСОБА_5 двічі 06.11.2015 р. та 09.11.2015 р. в телефонному режимі викликала позивача ОСОБА_3 для дачі письмових пояснень з приводу її відсутності на робочому місці 04.11.2015 року, але позивач проігнорувала ці виклики, що підтверджується рапортом завідуючої стоматологічним відділенням ОСОБА_5 від 11.11.2015 р. (а.с.29).

12 листопада 21015 року позивач надала головному лікарю КУ «ОМСП № 21» письмові пояснення, в яких зазначила, що 04.11.2015 р. була відсутня на робочому місці протягом однієї години у звязку з тим, що супроводжувала свою бабусю на перевязку до лікарні (а.с.30).

Наказом головного лікаря КУ «ОМСП № 21» від 12.11.2015 р. № 106 до лікаря стоматолога-терапевта ОСОБА_3, у звязку з її відсутністю на роботі без поважних причин понад 2-х годин 04.11.2015 р., було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани (а.с.27).

Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що на підтвердження своїх доводів стосовно того, що нібито вона була відсутня на робочому місці 04.11.2015 р. протягом однієї години і узгодила свою відсутність з керівництвом КУ «ОМСП № 21», й стосовно того, що нібито керівництво поліклініки має до неї упереджене ставлення і намагається створити для неї нестерпні умови праці, позивач не надала суду доказів, як цього вимагає ст. 60 ЦПК України.

З огляду на наведене, суд не вбачає передбачених законом підстав для визнання незаконним та скасування оскаржуваного дисциплінарного наказу № 106 від 12.11.2015 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 79 КЗпП України черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за п погодження з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складання графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку.

Пункт 19 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників КУ «ОМСП № 21» передбачає, що час щорічних відпусток працівників планується. Для цього не пізніше 5 січня поточного року складається графік відпусток з урахуванням побажань працюючих та специфіки роботи студентської поліклініки. Контроль за дотримання графіку відпусток здійснюється керівниками підрозділів. Поза графіком надається відпустка працівникам поліклініки, які отримали путівку на санаторно-курортне лікування.

У відповідності до графіку щорічних відпусток працівників КУ «ОМСП № 21» на 2016 рік, узгодженого з представником первинної профспілкової організації цієї установи, щорічна оплачувана відпустка ОСОБА_3 повинна була бути надана в березні 2016 року, але остання вимагала надання відпустки в січні 2016 року (а.с. 9, 10, 38).

В березні 2016 року позивач проходила лікування.

Більш того, під час судового розгляду справи зясувалося, що наказом відповідача від 06.04.2016 р. за № 22-к позивача звільнено з роботи за п. 6 ст. 36 КЗпП України (відмова від продовження роботи у звязку із зміною істотних умов праці) з 06.04.2016 р., що само по собі виключає можливість надання відповідачем чергової щорічної відпустки позивачу на дату судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

З огляду на наведене та враховуючи, що позивач не довела в суді факту порушення відповідачем її законних прав, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 22 квітня 2016 року.

Суддя Н.А. Ільченко