Провадження №: 2-з/752/160/16
У Х В А Л А

08.09.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.

за участю секретаря Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсними окремих частин договорів, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив визнати частково недійсним, в частині покупця, Договір купівлі-продажу цінних паперів № 225БВ108, укладений 30 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Український будівельно-інвестиційний банк» та ОСОБА_3, визнати покупцем за вказаним договором ОСОБА_1, а також визнати частково недійсним, в частині інвестора, Договір № 33-Ф-ГС про участь у будівництві об'єкту нерухомості від 30 червня 2016 року, укладений між Науково-виробничою фірмою «Стромкомплект» у формі товариства з обмеженою відповідальністю та ОСОБА_3, визнати інвестором за вказаним договором ОСОБА_1

Крім того, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила суд вжити заходи забезпечення позовних вимог, шляхом накладення арешту на майнові права на квартиру № 196 у житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями загальноміського користування та підземними автостоянками на АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, загальною площею 63,64 кв.м. (1 кімнатна); заборонити ОСОБА_3, Науково-виробничій фірмі «Стромкомплект» у формі товариства з обмеженою відповідальністю та будь-яким іншим особам вчиняти дії, що спрямовані на відчуження у будь-який спосіб майнових прав, а також дії щодо передачі у власність будь-яким особам квартири №196 у житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями загальноміського користування та підземними автостоянками на АДРЕСА_1, АДРЕСА_2.

В обґрунтування вимог, викладених у заяві про забезпечення позовних вимог, представником позивача зазначено про те, що відповідач може відчужити майнові права на нерухоме майно шляхом перепродажу, у підтвердження чого до заяви приєднані матеріали, які висвітлюють обставини, за яких відповідач здійснювала відчуження вказаних об'єктів нерухомого майна.

При вирішенні заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, на підставі положень ст. 153 ЦПК України, сторони по справі в судове засідання не викликаються.

В розумінні ст.ст. 151, 152 ЦПК України, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 152 ЦПК України визначено види забезпечення позову. Згідно положень ч.ч. 1 та 2 вказаної статті, одним із видів забезпечення позову, є, зокрема, накладення арешту на майно, що належить відповідачу та заборона вчиняти дії.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову та накладення арешту на майнові права на квартиру №196 у житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями загальноміського користування та підземними автостоянками на АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, загальною площею 63,64 кв.м. (1 кімнатна), представник позивача посилається на існування ризику утруднення виконання можливого судового рішення про задоволення позовних вимог.

Предметом спору у даній цивільній справі є визнання недійсними окремих частин договорів купівлі-продажу цінних паперів та про участь у будівництві об'єкту нерухомості в частині покупця та інвестора за вказаним вище договорами, переведення прав та обов'язків покупця та інвестора та визнання таких прав за ОСОБА_1 Тобто, фактично спір стосується майнових прав на квартиру № 196 у житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями загальноміського користування та підземними автостоянками на АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, загальною площею 63,64 кв.м. (1 кімнатна).

Положеннями ч. 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову за заявою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 судом встановлено, що між сторонами у справі дійсно виник спір щодо майнових прав на об'єкт нерухомості, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення про задоволення позовних вимог, заявлений представником позивача вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, у зв'язку із чим суд надходить до висновку про те, що заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним окремих частин договорів, - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним окремих частин договорів.

Накласти арешт на майнові права на квартиру №196 у житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями загальноміського користування та підземними автостоянками на АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, загальною площею 63,64 кв.м. (1 кімнатна).

Заборонити ОСОБА_3, Науково-виробничій фірмі «Стромкомплект» у формі товариства з обмеженою відповідальністю та будь-яким іншим особам вчиняти дії, що спрямовані на відчуження у будь-який спосіб майнових прав, а також дії щодо передачі у власність будь-яким особам квартири №196 у житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями загальноміського користування та підземними автостоянками на АДРЕСА_1, АДРЕСА_2.

Стягувачем є: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3.

Боржником є: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4.

Строк пред'явлення ухвали до виконання один рік.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: