У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за клопотанням публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 травня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» про стягнення суми за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод» звернулось до суду з вищевказаним клопотанням, посилаючись на те, що 20 травня 2015 року було ухвалено рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» про стягнення суми.

При цьому, на його думку, Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України не мав компетенції щодо розгляду зазначеного спору, оскільки сторонами було визначено іншу установу, а саме Міжнародний комерційний арбітраж при Торгово-промисловій палаті України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 3 грудня 2015 року задоволено клопотання публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод».

Скасовано рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 травня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» про стягнення суми.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року ухвалу суду першої інстанції скасовано, у задоволенні клопотання публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» відмовлено.

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод», виходив із того, що Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України має компетенцію на розгляд справи за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» про стягнення суми. Крім того, Міжнароднийкомерційний арбітражний суд є єдиною установою, уповноваженою на розгляд комерційних спорів при Торгово-промисловій палаті України.

Установлено й це убачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Судами установлено, що 29 червня 2005 року між Акціонерним комерційним банком «ХФБ Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УніКредит Банк», а правонаступником останнього є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та відкритим акціонерним товариством «Івано-Франківський арматурний завод», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод», укладено кредитний договір № 365-СВ.

У п.12.2 вказаного кредитного договору сторони домовились, що будь-які всі спори, що виникають між сторонами за цим договором чи у зв'язку з ним, і які не можуть бути вирішені шляхом переговорів чи консультацій між сторонами, вирішуються у Міжнародному комерційному арбітражі при Торгово-промисловій палаті України відповідно до чинного законодавства України. Арбітраж повинен проводитись в місті Києві. Рішення такого суду буде остаточним та обов'язковим для сторін українською мовою. Вищевказане положення не виключає можливості Банку звернутися до суду або господарського суду відповідної юрисдикції.

Вказаний пункт договору є арбітражним застереженням(угодою), що не заперечується сторонами.

Так, за змістом ст. 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв'язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Арбітражна угода укладається в письмовій формі. Угода вважається укладеною в письмовій формі, якщо вона міститься в документі, підписаному сторонами, або укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням інших засобів електрозв'язку, що забезпечують фіксацію такої угоди, або шляхом обміну позовною заявою та відзивом на позов, в яких одна із сторін стверджує наявність угоди, а інша проти цього не заперечує. Посилання в угоді на документ, що містить арбітражне застереження, є арбітражною угодою за умови, що угода укладена в письмовій формі і це посилання є таким, що робить згадане застереження частиною угоди.

20травня 2015 року Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України у складі арбітрів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по справі АС № 54у/2015 за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (Україна) до публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» (Україна) про стягнення коштів ухвалив рішення про стягнення з публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 25 376 821грн 58 коп. заборгованості за кредитом та 405 347 грн 81 коп. витрат із сплати арбітражного збору, а всього 25 782 169 грн 39 коп.

Згідно Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС) є самостійною постійно діючою арбітражною установою (третейським судом), що здійснює свою діяльність згідно з Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж» від 24 лютого 1994 року, Положенням про Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України та цим Регламентом.

За змістом статті 2 Регламенту, МКАС приймає до свого розгляду спори за наявності письмової угоди (домовленості) сторін про передачу йому всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними у зв'язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в договорі або у вигляді окремої угоди.

Питання про наявність правових підстав для пред'явлення позову до МКАС вирішує голова МКАС при прийнятті справи до провадження. Якщо очевидно, що розгляд пред'явленого позову не відноситься до компетенції МКАС, позовні матеріали повертаються без розгляду.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верхованого Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», якщо сторони в арбітражній угоді чи в арбітражному застереженні домовились про передачу спору в арбітраж, при розгляді заяви про відсутність у третейського суду компетенції необхідно виходити з узгодженого волевиявлення сторін. За наявності спору щодо того, хто повинен проводити арбітраж, це питання перш за все має бути предметом уточнення, узгодження і врегулювання самих сторін, адже лише вони мають повноваження визначити, який саме орган здійснюватиме арбітраж. Тільки якщо сторонами була письмово виявлена в угоді або арбітражному застереженні узгоджена воля з цього питання, суд може вважати, що арбітраж має компетенцію.

МКАС, відображаючи у своєму рішенні від 20 травня 2015 року питання про свою компетенцію у даному спорі, виходив зі ст. 16 ЗУ «Про міжнародний комерційний арбітраж» та статті 3 Регламенту, які передбачають право указаного арбітражного суду відобразити питання про свою компетенцію у конкретній справі у рішенні по суті спору.

Таким чином апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що у даному випадку арбітрами не здійснювалося тлумачення п. 12.2 кредитного договору, а лише відображалася позиція арбітражного суду щодо його компетенції.

Судом установлено, що сторони в арбітражному застереженні зазначили, що органом, при якому діє арбітражна установа, компетентна розглядати спори, що виникають з кредитного договору, є Торгово-промислова палата України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», при Торгово-промисловій палатіУкраїни діють Міжнародний комерційний арбітражний суд та Морська арбітражна комісія. Ні на час укладення арбітражного застереження, ні на момент розгляду справи, будь-яких інших арбітражних установ при Торгово-промисловій палаті України не існувало та не існує.

За таких обставин, враховуючи, що Морська арбітражна комісія при ТПП України вирішує спори, що виникають з торгового мореплавства, єдиною арбітражною установою, що діє при Торгово-промисловій палаті Україниі має компетенцію розглядати комерційні спори, є МКАС.

Апеляційний суд вірно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував норми матеріального права, що їх регулюють, надав оцінку усім доказам, зібраним у справі,врахував факт визнання відповідачем того, що такої установи, як «Міжнародний комерційний арбітраж при Торгово-промисловій палатіУкраїни» не існує, а тому, єдиним об'єктивним та обґрунтованим висновком є те, що сторони при укладенні арбітражного застереження помилилися та допустили орфографічну неточність, та мали на увазі саме Міжнародний комерційний арбітражний суд, який є єдиною установою, уповноваженою на розгляд комерційних спорів при Торгово-промисловій палаті України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»правильна назва арбітражного суду - Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України. Проте неточності, допущені у формулюванні арбітражного застереження, не перешкоджають визнанню її такою, що передбачає компетенцію Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, оскільки не викликає сумнів намір сторін.

Таким чином, ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не убачається.

З урахуванням викладеного та положення ч. 1 ст. 337 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвалу апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик