Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/95/16-ц
16 травня 2016 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Таптіщевої Я.В., розглянувши у приміщені суду в м. Гребінка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Гребінківський районний сектор управління ДМС України у Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловою квартирою, -
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право користування житловою квартирою.
В обґрунтування позову зазначає, що на підставі договору дарування йому у власність перейшла квартира АДРЕСА_1.
Вказав, що відповідач ОСОБА_2 є його колишньою дружиною. Відповідно до рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. З жовтня 2013 року ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, так як повторно вийшла заміж, має іншу сім`ю і проживає зі своїм теперішнім чоловіком АДРЕСА_3.
Зазначив, що у зв'язку із тим, що ОСОБА_2 залишається зареєстрована в належній йому на праві власності квартирі, але за вищевказаною адресою не проживає, тому виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на неї, виникають проблеми з оформленням субсидії, чим об'єктивно порушуються права позивача, тому він змушений звернутися до суду.
У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали.
Відповідно до вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, згідно заяв просили розглянути справу за відсутності представників, проти задоволення позовних вимог не заперечували.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. Дана обставина підтверджується договором дарування від 30.12.2005 року, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності серії СВУ № 958055, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 12763816 (а.с.04-05).
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.06).
Відповідно до рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.07-08).
З жовтня 2013 року ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, так як повторно вийшла заміж, має іншу сім`ю і проживає зі своїм теперішнім чоловіком АДРЕСА_3.
Статтею 4 Конституції України та ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Права власника житлового будинку чи квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, членів сім'ї , інших осіб і розпорядження своїм житлом на власний розсуд.
Статтею 391 ЦК передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Крім того, частино 2 статті 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; оголошення особи померлою.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 41 Конституції України, ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 8, 10, 60, 88, 212-215, ч.1 ст.223 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловою квартирою - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п`ятсот п`ядесят одна) гривня 20 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Гребінківським районним судом Полтавської області за заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання ним копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я. В. Татіщева