ЄУН № 389/3154/16-ц
Провадження № 2/389/1130/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого- судді Берднікової Г.В.

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Вказала, що починаючи з 12 жовтня 1998 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а фактично проживає без реєстрації в ? частині житлового будинку розташованого по вулиці Віктора Голого (колишня Фрунзе), в місті Знамянка Кіровогрдської області в будинку за № 6. Разом з нею за вказаною адресою проживала власниця вказаної частини будинку - її баба ОСОБА_3, яка померла 20 листопада 1998 року, та її батько ОСОБА_4, який також помер 26 червня 1999 року. Наразі у належній ОСОБА_3 частині будинку вона проживає одна, веде господарство, доглядає і утримує будинок, проводить в ньому поточні ремонти, сплачує комунальні послуги, користується земельною ділянкою. Тобто понад десять років вона безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, що залишилося після смерті ОСОБА_3 і вважає, що набула його у власність за набувальною давністю.

Таким чином, просить визнати за нею право власності на належну ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку №6, розташованого по вулиці Віктора Голого (колишня Фрунзе), в місті Знамянка Кіровогрдської області, за набувальною давністю. Вказала, що інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, крім неї немає. ОСОБА_2 міською радою до суду подавався позов про відумерлість спадщини, але у його задоволенні судом було відмовлено у звязку з необґрунтованістю. На вказану частку житлового будинку вона виготовила технічний паспорт, за даними якого ця частка не є самочинною, не є аварійною і придатна для проживання.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі і просить розглядати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи №2-о/389/119/15 за заявою ОСОБА_2 міської ради про визнання спадщини відумерлою, та цивільну справу №2/389/818/14 за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3, померла 20 листопада 1998 року в місті Знамянка Кіровоградської області (а.с. 6). Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також виготовлений на замовлення позивача технічний паспорт і довідка характеристика на будинок свідчать про те, що житловий будинок по вулиці Віктора Голого (колишня Фрунзе),6 в місті Знамянка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Кожному з них належить ? частка вказаного нерухомого майна. Підстава виникнення права власності ОСОБА_3 договір купівлі-продажу від 12 березня 1991 року, посвідчений нотаріусом за р№321. Підстава виникнення права власності ОСОБА_6 - свідоцтво про право на спадщину ВМЕ/559478 від 05 червня 2009 року за законом. Загальна дійсна вартість будівель і споруд становить 70759 грн.

З довідки про склад сімї вбачається, що ОСОБА_1 фактично проживає з 1998 року за адресою: вулиця В.Голого, 6 в місті Знамянка Кіровоградської області. Разом з нею за вказаною адресою до дня смерті 20 листопада 1998 року проживала її баба ОСОБА_3, вели спільне господарство, позивач здійснювала догляд за останньою та здійснила її поховання. Наразі разом з позивачем проживають її діти - син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_2 міська рада зверталася до суду з заявою про визнання спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і складається з ? частини житлового будинку №6 по вулиці Фрунзе в місті Знамянка, відумерлою. Проте, рішенням суду від 29 жовтня 2015 року (справа №2-о/389/119/15) у задоволенні вказаної заяви відмовлено, виходячи з того, що спадщина після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була відкрита в період чинності ЦК УРСР, строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в дію чинного ЦК, отже спадщина перейшла до держави на підставі ст. 555 ЦК УРСР.

При цьому, вказаним рішенням суду встановлено, що спадщину ОСОБА_3 прийняв її син ОСОБА_4 шляхом подання у передбачений законом строк заяви нотаріусу. Свідоцтво про право на спадщину йому не видавалося (а.с. 9). ОСОБА_4 помер 26 червня 1999 року в місті Знамянка Кіровоградської області (а.с.7). З заявою про прийнття спадщини до нотаріуса після смерті останнього ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася. Дані про осіб, які прийняли спадщину ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління і розпорядження його майном відсутні, до суду відповідних доказів не представлено.

Свідоцтва про народження позивача та шлюб свідчать про те, що її дошлюбне прізвище «Савенко», її батьками значаться ОСОБА_4 та ОСОБА_9

Надані позивачем квитанції про сплату житлов- комунальних послуг та рішення суду від 13 жовтня 2014 року (справа №2/389/818/14) свідчать про те, що на ОСОБА_10 за станом на 2001, 2006 роки відкрито особові рахунки у МВУКГ та ВАТ «Кіровоградобленерго» та протягом 2012-2014 років вона здійснювала оплату послуг з водопостачання.

Інформація стосовно обмежень, обтяжень, відчужень на будинок відсутня.

Відповідно до розпорядження голови ОСОБА_2 міської ради від 18 лютого 2016 року №8, "Про перейменування вулиць та провулків в місті Знам'янка" затвердженого ріщенням сесії ОСОБА_2 міської ради 22 квітня 2016 року, вулицю Фрунзе в місті Знамянка перейменовано на вулицю ОСОБА_11.

За нормами ст.41 Конституції України, ст.ст.321, 328 ЦК України, право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом.

Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно з ч.1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном- протягом п 'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року відповідно до ч.1 ст.344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

-володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

-володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

-володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Згідно з п.13 вказаної Постанови Пленуму ВССУ можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також ч.4 ст. 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Згідно з п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, оскільки позивач добросовісно заволоділа чужим майном ? частиною житлового будинку №6 по вулиці Віктора Голого (колишня Фрунзе) в місті Знамянка Кіровоградської області і понад десять років відкрито, безперервно ним володіє, за нею може бути визнано право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю згідно з ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності в порядку набувальної давності на ? частину житлового будинку, що розташований по вулиці Віктора Голого (колишня Фрунзе) в місті Знамянка Кіровоградської області.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.В. Берднікова