У х в а л а

22 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Лященко Н.П.,

Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання факту проживання однією сім'єю, визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності, стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту окремого проживання, визнання майна особистою приватною власністю,

в с т а н о в и л а :

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 16 квітня 2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовив; зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнив: установив факт окремого проживання з фактичним припиненням шлюбних відносин ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у період з 1 лютого 2006 року по 12 червня 2008 року; визнав житловий будинок по АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_4

Апеляційний суд Одеської області 11 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції скасував у частині первісного позову ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності та в частині зустрічного позову ОСОБА_4 про встановлення факту окремого проживання, визнання майна особистою приватною власністю та постановив у цих частинах нове рішення, яким первісні позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнив частково:

- установив факт проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в період з 12 червня 2008 року по 1 травня 2009 року;

- визнав об'єктом спільної сумісної власності житловий будинок, загальною площею 81,4 кв. м, по АДРЕСА_1;

- визнав за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину житлового будинку, загальною площею 81,4 кв. м, по АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 7 вересня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, рішення Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року залишила без змін.

7 грудня 2016 року ОСОБА_4, за дорученням якого діє ОСОБА_6, звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 вересня 2016 року з передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, зокрема статей 57 і 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

На підтвердження підстави перегляду вказаного судового рішення, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанови Верховного Суду України від 1 липня, 16 грудня 2015 року та 7 вересня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 7 вересня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що спірне майно було реконструйоване сторонами під час спільного проживання подружжя, а тому є спільно набутим майном подружжя, яке підлягає поділу з урахуванням засад рівності часток подружжя у спільному майні.

Водночас у постановах Верховного Суду України від 1 липня, 16 грудня 2015 року та 7 вересня 2016 року містяться правові висновки про те, що відповідно до вимог статей 57 і 60 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належать їй (йому) особисто. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 цього Кодексу та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні кошти або спільна праця подружжя.

Таким чином, висновки суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання факту проживання однією сім'єю, визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності, стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту окремого проживання, визнання майна особистою приватною власністю за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 вересня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

Н.П. Лященко

Я.М. Романюк