Справа №2-2071/11 18.05.2016 18.05.2016 18.05.2016
Справа № 2-2071/11-ц Суддя першої інстанції - Лазарева Г.М.
Провадження № 22ц-/784/1095/16 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

18 травня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Крамаренко Т.В.,

суддів - Буренкової К.О., Кутової Т.З.,

при секретарі - Гавор В.Б.,

за участю: представника заявника - Матяш Н.В., представника відділу ДВС - Бакай Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Корабельного відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2015 року за скаргою Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (далі - ПАТ «Миколаївобленерго») на постанову державного виконавця Корабельного відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - Корабельний відділ ДВС) про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду із скаргою на постанову державного виконавця Корабельного відділу ДВС про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язання вчинити певні.

Заявник зазначав, що 17 березня 2015 року державний виконавець Корабельного відділу ДВС виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості на користь ПАТ «Миколаївобленерго» у сумі 6 808,79 грн., у зв`язку з відсутністю ідентифікаційного коду боржника.

Посилаючись на те, що відсутність у виконавчому листі даних про особу боржника не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, а крім того, вказаний виконавчий лист неодноразово перебував на виконанні, заявник просив суд, скасувати постанову державного виконавця від 17 березня 2015 року та зобов'язати останнього прийняти виконавчий лист до виконання та вчинити всі необхідні дії, передбачені Законом.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2015 року скаргу ПАТ «Миколаївобленерго» задоволено. Скасовано постанову державного виконавця Корабельного відділу ДВС від 17 березня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження №2-1414/416/12. Зобов'язано державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання.

В апеляційній скарзі Корабельний відділ ДВС, посилаючись на необґрунтованість ухвали суду, яка постановлена з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволені скарги ПАТ «Миколаївобленерго».

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Миколаївобленерго» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №569/5 від 1 березня 2016 року «Про відділи державної виконавчої служби та відділи державної реєстрації актів цивільного стану» Корабельний відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції перейменовано у Корабельний відділ Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 14 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 7 травня 2012 року задоволено позов ПАТ «Миколаївобленерго» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» в рахунок заборгованості 6778,79 грн., 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та 214,60 грн. (а.с. 27-28).

На підставі вказаного рішення 14 березня 2013 року Корабельним районний судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист, який неодноразово було пред'явлено в Корабельний відділ ДВС до виконання.(а.с.34).

Постановою державного виконавця Корабельного відділу ДВС від 17 березня 2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 14 березня 2013 року відповідно до п. 6 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.33).

У вказаній постанові зазначено, що відсутній індивідуальній ідентифікаційний номер боржника, а також дата народження за наявності якої можливо отримати інформацію в органах ДПІ при індивідуальному ідентифікаційному номері особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом .

Згідно статті 18 Закону (в редакції від 04.07.2012 року) у виконавчому документі зазначаються, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

В силу статті 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 6 ч.1 ст. 26 Закону передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчий дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Зазначені висновки містяться в правових позиціях Верховного суду України у справах № 6-45цс14 від 21 травня 2014 року та №6-62цс14 від 25 червня 2014 року, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень.

Крім того, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» заборгованості неодноразово перебував на виконанні і повертався без виконання у зв'язку з відсутність у боржника майна.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неправомірність постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та обґрунтовано скасував її, зобов'язавши державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд необґрунтовано зобов'язав державного виконавця прийняти виконавчий лист не впливають обґрунтовані висновки суду та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки за положеннями статті 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду, тому апеляційна скарга в силу п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Корабельного відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відхилити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: