Справа №718/953/16-ц
Провадження №2/718/374/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2016 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кіцмань справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 23.11.2007 року Кредитного договору № 426 відповідачу надано кредит в сумі 60 000 гривень на умовах забезпеченості. Поворотності, строковості. Платності та цільового використання, строком до 22.11.2017 року. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором і заборгованість станом на 30.12.2015 року становить 163449,41 гривень, які просив стягнути з відповідача.

Представник позивача підтримав заявлені вимоги з наведених підстав.

Відповідач ОСОБА_1 подав письмову заяву про застосування строку позовної давності, в якій зазначав, що останній платіж здійснено 21.10.2009 року і відповідно до п.4.5. кредитного договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 60 днів, тобто 21.01.2010 року. Оскільки строк виконання зобовязання було змінено, позивачем пропущено трирічний строк звернення до суду, що узгоджується з правовою позицію Верховного Суду України. Викладеною у постанові від 21.01.2013 року.

Представник відповідача позову не визнав, заперечуючи тим, що строк виконання зобовязання Банком змінено, платежі за кредитом не здійснювались з жовтня 2009 року, просив відмовити у позові за строком давності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 23.11.2007 року укладено Кредитний договір № 426, за яким відповідач отримав кредитні кошти в сумі 60 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення до 22.11.2017 року.

Згідно розрахунку станом на 30.12.2015 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 163449,41 гривень, з яких: 48499.89 гривень заборгованість за кредитом, 55705,29 гривень - заборгованість за відсотками, 14662,47 гривень - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 17989,98 гривень пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 26591,78 гривень інфляційні втрати.

У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору.

При порушені зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статті 610,611,612 ЦК України передбачають правові наслідки порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Термін виконання зобов`язання за кредитним договором 18.11.2009 року.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права.

Як передбачено статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до п.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позову.

У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13 зазначено, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушенням боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягому усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

У даній справі з урахуванням умов кредитного договору, терміну дії кредитного договору, дату здійснення відповідачем останнього платежу 21.10.2009 року, у Банку, як кредитора, право на звернення до суду виникло з 21.01.2010 року. Позов Банком подано 23.05.2014 року, тобто після спливу встановленої ст. 257 ЦК України позовної давності тривалістю у три роки.

Проте, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, позовна давність обчислюється від цієї дати.

Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й зобовязаний предявити позов до боржника протягом трьох років.

Тому, за наявності заяви відповідача про застосування позовної давності, у задоволенні позову слід відмовити саме за спливом позовної давності.

Враховуючи наведене, ст.ст. 251, 257, 261, 267 України, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 31, 60, 61, 88, 212, 213, 215 , 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: