Провадження № 2/127/4825/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 вересня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Шарапанівському Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.07.2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, 09.02.2015, в розмірі 1/2 часток від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Свій позов мотивувала тим, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №50.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя у сторін не склалося і позивач також подала позовну заяву про розірвання шлюбу. Близько двох місяців як сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачем. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Позивач зазначає, що відповідач працює у Вінницькому казеному експериментальному протезно-ортопедичному підприємстві та отримує заробітну плату і може надавати матеріальну допомогу. Відповідач нікому не сплачує стягнень по виконавчим документам, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає.

Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з наведеним вище позовом до відповідача.

В судове засідання позивач не зявилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно у встановлений законом спосіб, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на позицію позивача, яка не заперечила проти заочного розгляду справи, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.02.2015 року у позивача та відповідача народилася донька ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 17.02.2015 року (серія І-АМ №310096), про що складено відповідний актовий запис за №625, в якому в графі «Батько» вказано ОСОБА_2 (а.с.3).

Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України.

У цьому звязку судом встановлено, що відповідач по справі офіційно працює, а тому аліменти з нього слід стягувати у відповідній частці від його заробітку (доходу).

Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача суд враховує також те, що спільна дитина фактично перебуває на повному утриманні матері, що потребує значних коштів.

Зважаючи на вказані обставини, а також на розмір заявлених вимог, виходячи із принципу, взаємного обовязку батьків по утриманню дітей, суд вважає можливим встановити аліменти на рівні 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на встановлені судом обставини справи та рівень доходу відповідача.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 05.07.2016 року.

У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до положеньст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.180-182, 191, 192 СК України, ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212- 215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ід. номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду, тобто з 05.07.2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ід. номер НОМЕР_1, на користь держави 551, 20 грн. судового збору.

Рішення суду в межах суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Жмудь