АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1173/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 635/383/15-ц Савченко Д.М.
Категорія : договірні Доповідач -Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

Міненкової Н.О.,

за участю секретаря: Кравченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4, на рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_6, до ОСОБА_3, ОСОБА_7, Харківської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання договорів недійсними та скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом в інтересах малолітнього внука, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог 30.03.2015 року, просила визнати недійсними договори: купівлі-продажу земельних ділянок від 05.04.2013 р., розташованих за адресою: АДРЕСА_1, 233, та договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташований за вказаною адресою, укладені між малолітнім ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Визнати незаконним та скасувати розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області №59 від 12.03.2013 року.

Вказані вимоги обґрунтовувала тим, що вона є рідною бабусею малолітнього ОСОБА_6.

В березні 2010 року вона подарувала онуку грошову суму у розмірі 450 000,00 гривень та почала займатися пошуком нерухомості, в яку могла б вкласти гроші онука до його повноліття.

29.03.2010 року було укладено договори купівлі-продажу житлового будинку із земельною ділянкою між її онуком ОСОБА_6, від імені якого діяла його мати ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яка продала її онукові житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами № 233, розташований за адресою АДРЕСА_1, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,15га, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0356 га, що розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що вказаний житловий будинок на час купівлі знаходився в стані ремонту та був придбаний з метою вигідного інвестування грошових коштів онука, а не для проживання в ньому. Онук разом із матір'ю проживає та зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2,

Позивач також зазначає, що в липні 2013 року вона дізналась, що 29 липня 2013 року Харківським районним судом Харківської області було ухвалене заочне рішення у цивільній справі № 635/967/13?ц за позовом ОСОБА_7 та ОСОБА_3 до неї про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, за адресою АДРЕСА_1, яке згодом було скасоване Апеляційним судом Харківської області.

Саме після цього вона дізналась, що її донька грубо порушила майнові права онука, уклавши в супереч його інтересів від його імені договори купівлі-продажу вказаних вище житлового будинку та земельних ділянок.

Позивач вважала, що вищевказані договори, не відповідають вимогам законодавства та дії відповідачів щодо укладання спірних договорів купівлі - продажу житлового будинку та земельних ділянок грубо порушують майнові права малолітнього ОСОБА_6 , у зв'язку із звуженням обсягу його майнових прав, оскільки до укладання вищевказаних договорів малолітній мав у своїй приватній власності три самостійних об'єкта нерухомості - житловий будинок та дві земельні ділянки, а після укладення вищевказаних договорів він позбавився цих об'єктів нерухомості.

Позивач також зазначала, що розпорядженням Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 12.03.2013 року було зобов'язано ОСОБА_7В, отримані кошти від продажу земельних ділянок вкласти на депозитний рахунок банку на ім'я малолітнього сина ОСОБА_6 та у місячний термін надати до служби у справах дітей копію договору банківського вкладу та копію договору подарованого будинку. Про гроші від продажу будинку в розпорядженні не зазначається взагалі, чим грубо порушені майнові права малолітньої дитини. Крім того, ОСОБА_10 отримані гроші від продажу земельних ділянок до депозитного рахунку не поклала взагалі.

Позивач вважає, що укладення договору дарування онукові ? житлового будинку АДРЕСА_2 лише збігом обставин, якими на свою користь скористалась ОСОБА_10 всупереч інтересам свого малолітнього сина ОСОБА_6

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2015 року позов ОСОБА_5 - задоволено.

Суд визнав недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1, укладений між малолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3.

Суд визнав недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05.04.2013 р. (кадастровий номер НОМЕР_1), розташованої за адресою; АДРЕСА_1, укладений між малолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3.

Суд визнав недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05.04.2013 р. (кадастровий номер НОМЕР_2), розташованої за адресою; АДРЕСА_1, укладений між малолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3.

Суд визнав незаконним та скасував розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області №59 від 12.03.2013 року.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам та порушенням судом першої інстанції норм матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник відповідача зокрема зазначає, що копія судової будівельно-технічної експертизи № 10612 від 05.02.2014 p., на яку посилається суд в своєму рішенні, не може бути доказом у справі, оскільки вказана експертиза судом не призначалася.

Крім того, представник відповідача посилається на те, що відповідно до діючого законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, звуження майнових прав дитини не може бути підставою для визнання недійсними договорів та скасування розпорядження, з огляду на те, що положеннями ч. 5 ст. 177 СК України встановлено, що органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини у тому числі у випадку, коли ними встановлено, що вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та, або порушення охоронюваних законом інтересів дитини (п.7 ч.5 ст. 177 СК України).

З зазначених положень ч.5 ст.177 СК України вбачається, що надання або навпаки ненадання дозволу на вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини, у тому числі, якщо вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини, є правом, а не обов'язком органів опіки та піклування.

Представник відповідача також зазначає, що право па житло малолітнього ОСОБА_6 було збережено, він отримав в дар ? частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, який перебуває у гарному стані, тобто житлові умови малолітнього ОСОБА_6 були покращені.

Представник відповідача також вказує на те, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги не надав належної правової оцінки тій обставини, що укладені спірні угоди ніяк не суперечать правам та інтересам малолітнього ОСОБА_6, а навпаки, житлові умови малолітнього ОСОБА_6 були покращені, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов малолітнього ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2, який затверджений начальником Служби у справах дітей Жовтневого району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики. Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки Звіту про проведення технічного обстеженім будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта що міститься у матеріалах справи, згідно з висновками якого, житловий будинок АДРЕСА_1 не відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації, та встановлена не можливість його безпечної експлуатації.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги , судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи вказані позовні вимоги позивача , суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обгрунтованості.

При цьому, судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 05 квітня 2013 року між малолітнім ОСОБА_6 (продавець), від імені якого діє мати ОСОБА_7, і ОСОБА_3 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.1500 іл (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 4, 192).

05 квітня 2013 року між малолітнім ОСОБА_6 (продавець), від імені якого діє мати ОСОБА_7, і ОСОБА_3 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.0356 га (кадастровий номер НОМЕР_2) за вищевказаною адресою (т. 1. а.с. 208).

05 квітня 2013 року між малолітнім ОСОБА_6 (продавець), від імені якого діє мати ОСОБА_7, і ОСОБА_3 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, 233 (т. 1, а.с. 225).

Розпорядженням Харківської районної державної адміністрації № 59 від 12.03.2013 «Про надання дозволу на відчуження житлового будинку та земельних ділянок, право власності на які має малолітній ОСОБА_6» (т. 1, а.с. 159) ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_3, надано дозвіл на відчуження від імені малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, належного йому на праві приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, земельної ділянки площею 0.1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, земельної ділянки площею 0.0356 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, за умови одночасного дарування на ім'я дитини 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2. який належить гр. ОСОБА_11. ОСОБА_7 зобов'язано отримані кошти від продажу земельних ділянок вкласти на депозитний рахунок банку на ім'я малолітнього ОСОБА_6 та у місячний термін надати до служби у справах дітей районної державної адміністрації копію договору банківського вкладу та копію договору подарованого будинку.

05 квітня 2013 року між ОСОБА_11 (дарувальник) та ОСОБА_7, що діє від імені малолітнього ОСОБА_6 (обдаровуваний), укладено Договір дарування ? частки житлового будинку АДРЕСА_2 (т. 2, а.с. 9).

Згідно з пунктом 3 даного Договору, ринкова вартість відчужуваної частки житлового будинку становить 234 127,50 грн., відповідно до звіту про визначення ринкової вартості нерухомого майна, складеного 14 лютого 2013 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12.

Матеріали справи також свідчать про те, що16.07.2013 року відповідач ОСОБА_7 від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_6 уклала з ПАТ «Укргазбанк» депозитний договір,на суму 10700.00 грн., які за заявою від 08.08.2014 року сама ж і отримала ( т.2 а.с.102-108).

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 10612 від 05.02.2014 р., проведеної в рамках кримінальної справи, порушеної у відношенні заступника начальника служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації (т. 2, а.с. 116-134, 193 -198), ринкова вартість домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, на момент укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від п'ятого квітня 2013 року складає 409 025 грн..

Ринкова вартість ? домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2. на момент укладення договору дарування від п'ятого квітня 2013 року складає 204 943 грн..

Згідно до вимог ч.1 ст. 203 ЦК України правочин не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В частинах 1-5 статті 177 СК України визначено, що батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

Якщо малолітня дитина може самостійно визначити свої потреби та інтереси, батьки здійснюють управління її майном, враховуючи такі потреби та інтереси.

Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування впиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов'язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини.

Батьки мають право дати згоду на вчинення неповнолітньою дитиною правочинів, передбачених частиною другою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса щодо накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, якщо ними встановлено, що: вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини.

Вказані обставини справи та вимоги норм матеріального права свідчать про те, що оспорювані позивачем розпорядження Харківської РДА № 59 від 12.03.2013 року про надання дозволу на відчуження вказаного нерухомого майна та укладені на підставі вказаного розпорядження зазначені вище правочини призвели до звуження майнових прав малолітньою дитини, оскільки замість трьох об'єктів нерухомості , а саме : зазначеного житлового будинку та двох земельних ділянок, малолітній ОСОБА_6 отримав у власність лише ? частину житлового будинку по АДРЕСА_2 , де на час укладення вказаних правочинів проживав та був зареєстрований.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про визнання вказаних правочинів недійсними та визнав незаконним та скасував розпорядження Харківської РДА № 59 від 12.03.2013 року.

Вказані обставини справи та вимоги норм матеріального права свідчать про безпідставність викладених представником відповідача в апеляційній скарзі доводів, які зазначених висновків суду не спростовують, були предметом їх розгляду судом першої інстанції. яким суд дав належну оцінку та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на наведене судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317, 319, 218, 209 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя : І.Г. Гальянова

Судді : А.І. Колтунова

Н.О. Міненкова