Справа № 360/2490/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ? ОСОБА_1

за участю секретарів - Андрієнко М.О., Клочко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Бородянської селищної ради, ОСОБА_4 про визнання рішення селищної ради недійсним, визнання державного акту на землю недійсним, скасування державної реєстрації, зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2015 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, з урахуванням уточнень, мотивуючи свої вимоги тим, що являються співвласниками будинку №75 по вулиці Семашка в селищі Бородянка Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 в 1999 році. Разом з будинком до них перейшло право користування присадибною земельною ділянкою загальною площею 0,32 га за тією ж адресою. На початку квітня 2014 року вони дізналися, що право власності на частину земельної ділянки, користувачами якої вони були протягом 20 років перейшло до відповідачки ОСОБА_4 на підставі рішення Бородянської селищної ради. На даний час в їх користуванні перебуває 0,2429 га, у відповідачки ОСОБА_4 за їхньою ж адресою 0,0831 га. Рішення Бородянської селищної ради на підставі якого відповідачка ОСОБА_4 отримала державний акт постановою Ірпінського міського суду від 2 вересня 2014 року було скасоване, однак Апеляційний адміністративний суд Київської області 28 липня 2015 року постанову суду скасував, провадження у справі закрив. В цей час Бородянська селищна рада 29 січня 2015 року прийняла рішення про скасування свого рішення від 22 жовтня 2002 року "Про надання ОСОБА_4 в постійне користування присадибної земельної ділянки". Однак після скасування постанови Ірпінського міського суду за заявою ОСОБА_4 про поворот виконання рішення Бородянська селищна рада своїм рішенням від 26 листопада 2015 року скасувала рішення від 29 січня 2015 року, яким скасоване рішення від 22 жовтня 2002 року "Про надання ОСОБА_4 в постійне користування присадибної земельної ділянки". Оскільки селищна рада не мала права скасовувати рішення без відповідної ухали суду про поворот виконання рішення, а перебування у власності відповідачки земельної ділянки порушує їх право користування земельною ділянкою просили визнати рішення Бородянської селищної ради від 26 листопада 2015 року недійсним; визнати недійсним державний акт на землю, виданий ОСОБА_4, скасувати державну реєстрацію державного акту на землю серія КВ №105326, виданого 09 листопада 2004 року ОСОБА_4 та зобов'язати ОСОБА_4 не чинити їм перешкод в користуванні земельною ділянкою по вулиці Семашка, 75 в селищі Бородянка Київської області.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_6 позов підтримали, викладене підтвердили. Крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні додали, що після успадкування житлового будинку в 1999 році вони користуються земельною ділянкою площею приблизно 0,24 га., за цією адресою ще в 1962-70 роках частину земельної ділянки з 0,32 га колгосп віддав Юрченку (батьку відповідачки) з тих пір його сім'я нею користувалась, з чим вони не були згодні. Користувалися земельними ділянками по межу, що збережена з 1999 року по сьогоднішній день. Оскільки не згодні, що землю передали чужим людям, змушені були звернутися до суду.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову заперечували. ОСОБА_4 пояснила, що має у власності земельну ділянку, що була виділена ще її батьку, зазначена земельна ділянка розташована в кінці городу по вул.Семашка, 75 в смт.Бородянка Київської області. На момент коли позивачі успадкували будинок в 1999 році між їх земельними ділянками тривалий час існувала межа у вигляді "розори", яку було зроблено внаслідок того, що постійно виникали конфлікти за межу. Згодом за її заявою їй у власність було передано земельну ділянку, що перебувала у користуванні її батька. Через деякий час частина її земельної ділянки площею 0,02 га була зайнята дорогою. На земельну ділянку, якою користуються позивачі вона не претендує, користується своєю земельною ділянкою до спільної межі.

Відповідач Бородянська селищна рада в судове засідання представника не направила, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що після смерті 22 липня 1998 року ОСОБА_5 позивачі успадкували житловий будинок по вулиці Семашка, 75 в смт.Бородянка Київської області, норма земельної ділянки за цією адресою не визначена, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.5).

Відповідно до технічних паспортів (а.с.6-10, 11-15) станом на 1999 рік земельна ділянка за вказаною адресою складала 2373 м2, а станом на 1992 рік 1752 м2.

Рішенням Бородянської селищної ради від 17 лютого 2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надані присадибні ділянки площею по 0,1223 га (а.с.21-25).

ОСОБА_4 являється власником земельної ділянки площею 0,10 га, що розташована в смт.Бородянка по вул.Семашка,75, що підтверджується копією державного акту (а.с.77).

26 листопада 2015 року Бородянська селищна рада прийняла рішення (а.с.144-145) про скасування рішення сорок сьомої сесії Бородянської селищної ради шостого скликання від 29 січня 2015 року "Про скасування рішення четвертої сесії Бородянської селищної ради двадцять четвертого скликання від 22 жовтня 2002 року "Про надання громадянці ОСОБА_4 в постійне користування присадибної земельної ділянки площею 0,10 га по вул.Семашко, 75 в смт.Бородянка". З вказаного рішення вбачається, що воно прийняте на підставі ухвали Апеляційного Адміністративного суду від 28 липня 2015 року (а.с.20), якою скасована постанова Ірпінського міського суду Київської області від 25 вересня 2014 року, а провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Бородянської селищної ради Бородянського району Київської області про скасування рішення закрито.

Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи викладене, оскільки позивачі являються власниками житлового будинку розташованого на земельній ділянці площею 0,2429 га (а.с.29), земельна ділянка відповідачки ОСОБА_4 площею 0,831 га, розташована за межами земельної ділянки що перебуває в користуванні позивачів і не порушує її межі, що підтверджується копіями кадастрових планів (а.с. 29-30) та визнається сторонами, то підстав для задоволення позову не вбачається.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивачів про те, що до них перейшло право користування земельною ділянкою площею 0,32 га. як вказано в архівній довідці (а.с.26-27), оскільки зазначена довідка стосується періоду 1944-1957 р.р., а позивачі стали власниками житлового будинку в 1999 році, коли за вказаною адресою рахувалась земельна ділянка площею 0,15 га (а.с.98-99), належних та допустимих доказів набуття права користування в 1999 році земельною ділянкою більшої площі суду не надано.

Інші обставини на які посилаються позивачі в обґрунтування свої вимог, щодо порушення селищною радою вимог Закону при прийнятті оскаржуваного рішення також не приймаються судом до уваги, оскільки вони не стосуються прав позивачів, за вказаних вище обставин.

Керуючись ст. 10,11,209,212-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційні скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий-суддяОСОБА_1