Справа № 201/6611/15-ц
Провадження № 2/201/407/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України)

11 травня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ходаківського М.П.,

при секретарі Швеці М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд» до ОСОБА_1, третя особа: Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування нерухомим майном, витребування нерухомого майна, скасування свідоцтва про право власності, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та з урахуванням уточнень позовних вимог (а.с.175-176) просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом - квартирою за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Рогальова, 28, секція 2, квартира 72, що є наслідком припинення права власності на це житлове приміщення; витребувати у нього цю квартиру та передати її позивачу; визнати за позивачем право власності на цю квартиру та скасувати свідоцтво про право власності відповідача на неї серії САК та номер 509077, видане 31.10.2014 реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що у 2007 році ним було розпочате будівництво житлового комплексу за адресою: м. Дніпропетротровськ, вул. Рогальова, 28, в районі будинку № 13 по пров. Ломаний з офісними приміщеннями та паркінгом загальною площею 4236,2 кв.м. Зазначену адресу цьому будинку було присвоєно рішенням Дніпропетровської міської ради № 1616-р від 30.09.2008. Збудовані в цьому будинку квартири реалізовувалися між зацікавленими громадянами шляхом викупу останніми цільових іменних (забезпечених) облігацій, які були розміщені позивачем у бездокументарній формі відповідно до протоколу № 08/07-01 Зборів учасників ТОВ «ДОБРОБУД» від 01.07.2008. Одночасно з укладенням договору купівлі-продажу облігацій позивач як емітент та покупець облігацій як інвестор мали укладати договір про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості. Відповідач ОСОБА_1 приймав участь у будівництві трьох квартир в зазначеному будинку: № 69 (будівельний номер 2-27-4), № 72 (будівельний номер 2-31-4) та № 75 (будівельний номер 2-35-4). Так, по квартирі № 69 відповідач придбав облігацій у кількості 19 126 штук вартістю 1043132,04 грн., номінальною вартістю 1032804,00 грн.; по квартирі № 72 19 164 штук вартістю 1045204,56 грн., номінальною вартістю 1034856,00 грн.; по квартирі № 75 19 164 штук вартістю 1034856,00 грн., номінальною вартістю 1034856,00 грн. Всього відповідачем було придбано 57454 облігацій, емітованих позивачем, загальною вартістю 3123192,6 грн., номінальною вартістю 3102516,00 грн., що відповідає даним реєстру станом на 01.01.2013. Станом же на 12.12.2014 (дані довідки реєстру власників), з урахування погашених 03.09.2013 облігацій у кількості 19 164 штук номінальною вартістю 1 034 856,00 грн. у відповідача залишились непогашеними облігації у кількості 38 290 штук номінальною вартістю 2 067 660,00 грн.: 57 454 19 164 = 38 290 шт.; 3102 516,00 - 1034856,00 = 2 067 660,00 грн. Як на кінцеву дату погашення облігацій - 01.04.2013, так і станом на теперішній час відповідач цільові облігації по квартирі №72 не пред'являв до погашення, цільові облігації, що відповідають площі квартири №72, на рахунок в цінних паперах забудовника не переведені, акт приймання-передачі на об'єкт нерухомості (квартира) між сторонами Договору про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості № Р-2-31-4 не складався. За таких умов відповідач ОСОБА_1 не набув права власності на квартиру № 72 (будівельний номер 2-31-4) за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 28. Незважаючи на це, відповідач без проведення процедури погашення цільових облігацій, передачі вказаного об'єкта від ТОВ ДОБРОБУД, не здійснивши придбання обєкта нерухомості, і як наслідок, не набувши права власності, без правових підстав, звернувся до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 28, секція 2, квартира 72, та зареєстрував на себе право власності на цю квартиру, отримавши свідоцтво про право власності на неї серії САК та номер 509077 (індексний номер 28867785 від 31.10.2014). В той же час, пунктом 4.14.4. проспекту емісії зазначених цінних паперів визначено, що у разі несвоєчасного перерахування акцій на рахунок емітента, тобто після закінчення терміну погашення, квартира може бути відчужена емітентом на свій розсуд, а власнику облігацій виплачується номінальна вартість облігацій грошовими коштами протягом трьох місяців з дати пред'явлення облігацій до погашення.

Представник позивача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності від 27.10.2015 р. (а.с.179) в судове засідання подала письмову заяву, в якій позов підтримала з підстав у ньому викладених повністю, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, надала згоду на заочний розгляд справи без її участі.

Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином шляхом надіслання на усі наявні у справі адреси, у тому числі на адресу його місця реєстрації (а.с.142), судових повісток рекомендованими листами, які повернуті органом поштового зв'язку до суду із приміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.160-164, 193-194, 198-204, 207-208), про причини неявки суд не повідомив, хоча був обізнаний про наявність у провадженні суду справи за цим позовом, оскільки оскаржував в апеляційному порядку ухвалу суду про забезпечення позову (а.с. 14 виділених матеріалів справи ).

Представник третьої особи - Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області в судові засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозапису згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести у справі заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач згідно із свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, довідки АА №798494 та виписки з ЄДРПОУ і свого статуту є будівельною організацією (а.с.9-27). У 2007 році позивачем було розпочате будівництво житлового комплексу за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 28, в районі будинку № 13 по пров. Ломаний з офісними приміщеннями та паркінгом загальною площею 4236,2 кв.м., який згідно до Сертифікату ІУ №32 від 27.02.2013, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, був збудований та прийнятий в експлуатацію (а.с.44). Зазначену адресу цьому будинку було присвоєно рішенням Дніпропетровської міської ради №1616-р від 30.09.2008 (а.с. 28-29). Збудовані в цьому будинку квартири реалізовувалися між зацікавленими громадянами шляхом викупу останніми цільових іменних (забезпечених) облігацій, які були розміщені позивачем у бездокументарній формі відповідно до протоколу № 08/07-01 Зборів учасників ТОВ «ДОБРОБУД» від 01.07.2008. Одночасно з укладенням договору купівлі-продажу облігацій позивач як емітент та покупець облігацій як інвестор мали укладати договір про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості (а.с. 30-43).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» цільові облігації - облігації, виконання зобов'язань за якими здійснюється шляхом передачі товарів та/або надання послуг відповідно до вимог, встановлених проспектом емісії (для державних облігацій України - умовами їх розміщення), а також шляхом сплати коштів власнику таких облігацій у випадках та порядку, передбачених проспектом емісії облігацій (для державних облігацій України - умовами їх розміщення). Обіг облігацій дозволяється після реєстрації Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку звіту про результати розміщення облігацій та видачі свідоцтва про реєстрацію випуску облігацій (пункт 10 Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 2998 від 27.12.2013 «Про затвердження Положення про порядок здійснення емісії облігацій підприємств, облігацій міжнародних фінансових організацій та їх обігу»). Проспект емісії цінних паперів реєструється Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку одночасно з реєстрацією випуску цінних паперів. Зміни до проспекту емісії цінних паперів підлягають реєстрації Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку в установленому нею порядку (частини 6, 8 статті 30 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок").

На виконання вимог зазначеного рішення позивач отримав свідоцтво про реєстрацію випуску облігацій № 715/2/08 від 12.09.2008 (а.с. 45) та здійснив реєстрацію проспекту емісії 30.09.2008 (а.с. 46-81). 16.02.2009 між ТОВ «КУА «Фінансовий капітал» в особі ТОВ «Міжрегіональне фінансове об'єднання» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № Б-52 облігацій, емітованих позивачем, а 22.11.2009 додаткова угода. Згідно до цього договору з додатковою угодою, відповідач придбав 19164 облігації серії А, при цьому одна облігація дає право на отримання 0,01 квадратного метра загальної площі квартири у житловому будинку з офісними приміщеннями та паркінгом за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 28. Згідно із преамбулою договору купівлі-продажу цінних паперів, він укладається за умови укладання покупцем договору про пайову участь у будівництві обєкта нерухомості № Р-2-31-4 від 16.09.2009 із забудовником - ТОВ "ДОБРОБУД, який є емітентом цінних паперів (а.с. 82-84). 16.02.2009 між позивачем (Забудовник) та відповідачем ОСОБА_1 (Пайовик) укладено договір № Р-2-31-4 про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості (а.с. 85-89). 16.02.2009 між ТОВ «КУА «Фінансовий капітал» в особі ТОВ «Міжрегіональне фінансове об'єднання» та відповідачем ОСОБА_1 укладено ще два аналогічні договори про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості: № Р-2-35-4 (а.с. 98-102) та № Р-2-27-4 (а.с. 108-110). Ці договори укладені на підставі договорів купівлі-продажу цінних паперів, емітованих позивачем: № Б-53 та Б-51 відповідно (а.с. 105-107).

Таким чином, Відповідач ОСОБА_1 приймав участь у будівництві трьох квартир в зазначеному будинку: № 69 (будівельний номер 2-27-4), № 72 (будівельний номер 2-31-4) та № 75 (будівельний номер 2-35-4).

Так, по квартирі № 69 відповідач придбав облігацій у кількості 19 126 штук вартістю 1043132,04 грн., номінальною вартістю 1032804,00 грн.; по квартирі № 72 19 164 штук вартістю 1045204,56 грн., номінальною вартістю 1034856,00 грн.; по квартирі № 75 19 164 штук вартістю 1034856,00 грн., номінальною вартістю 1034856,00 грн.

Всього відповідачем було придбано 57454 облігацій, емітованих позивачем, загальною вартістю 3 123 192,6 грн., номінальною вартістю 3 102 516,00 грн., що відповідає даним реєстру станом на 01.01.2013 (а.с. 91-92).

Однак згідно із довідкою реєстру власників станом на 12.12.2014 з урахуванням погашених 03.09.2013 облігацій у кількості 19 164 штук номінальною вартістю 1 034 856,00 грн. у відповідача залишились облігації у кількості 38 290 штук номінальною вартістю 2 067 660,00 грн.: 57 454 19 164 = 38 290 шт.; 3102 516,00 - 1034856,00 = 2 067 660,00 грн. (а.с. 93-94).

Як на кінцеву дату погашення облігацій, тобто 01.04.2013, так і станом на теперішній час відповідач цільові облігації по квартирі № 72 не пред'являв до погашення, цільові облігації, що відповідають площі квартири № 72, на рахунок в цінних паперах забудовника не переведені, акт приймання-передачі на об'єкт нерухомості (квартира) між сторонами договору про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомості № Р-2-31-4 не складався, що підтверджується даними довідки про операції з цінними паперами за період з 01.01.2013 по 08.08.2014 (а.с. 95-97).

Проте згідно із довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач звернувся до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області із заявою про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 28, секція 2, квартира 72, та зареєстрував на себе право власності на цю квартиру, отримавши свідоцтво про право власності на неї серії САК та номер 509077 (індексний номер 28867785) від 31.10.2014 (а.с. 111).

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 318 ЦК України визначено, що суб'єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на національні, культурні та історичні цінності встановлюються законом.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Аналізуючи надані докази у їх співвідношенні до наведених законодавчих вимог, суд дійшов висновку про те, що відповідач ОСОБА_1 не набув права власності на квартиру № 72 (будівельний номер 2-31-4 ) за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 28, оскільки без проведення процедури погашення цільових облігацій, передачі вказаного об'єкта від ТОВ ДОБРОБУД, не здійснивши придбання обєкта нерухомості і відповідно не набувши права власності, без правових підстав, звернувся до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області із заявою про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 28, секція 2, квартира 72, та зареєстрував на себе право власності на цю квартиру, отримавши свідоцтво про право власності на неї.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором в силу положень п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 від 868, є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» свідоцтво про право власності на нерухоме майно видається на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Однак, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015, яке було залишено у відповідній частині без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016, було скасовано рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1, зареєстрованого згідно із свідоцтвом про право власності на неї серії САК та номер 509077 (індексний номер 28867785) від 31.10.2014 (а.с. 167-170).

Зокрема, у вказаній адміністративній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 на підтвердження обставини передачі обєкта нерухомості квартири № 72 надав суду копію акта від 20.06.2013. Суд вказав, що копія акта не може розглядатися судом як належний доказ, на підставі якого можна встановити обставину передачі квартири № 72 від ТОВ «Добробуд» ОСОБА_1 Крім того, як зазначено апеляційним судом у вказаній постанові, у судовому засіданні спростовані доводи ОСОБА_1 щодо здійснення ним переказу облігацій на рахунок забудовника згідно із договором Р-2-31-4 від 16.02.2009.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому, пунктом 4.14.4. Проспекту емісії зазначених цінних паперів визначено, що у разі несвоєчасного перерахування акцій на рахунок емітента, тобто після закінчення терміну погашення, квартира може бути відчужена емітентом на свій розсуд, а власнику облігацій виплачується номінальна вартість облігацій грошовими коштами протягом трьох місяців з дати пред'явлення облігацій до погашення.

В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначається, що власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення.

Відтак позовна вимога щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Рогальова, 28, секція 2, квартира 72, підлягає задоволенню.

З аналогічних підстав підлягає задоволенню позовна вимога про витребування у відповідача квартири № 72 в будинку № 28, секція 2, по вул. Рогальова у м. Дніпропетровську, та вимога про скасування свідоцтва про право власності відповідача на неї серії САК та номер 509077 (індексний номер 28867785), виданого 31.10.2014 реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

В той же час, вимога про визнання за позивачем права власності на цю квартиру задоволенню не підлягає, оскільки це право власності виникло у позивача в силу ст. 331 ЦК України як у особи, що збудувала обєкт нерухомості та воно не припинялося, незважаючи на дії відповідача спрямовані на реєстрацію за собою цього права, а задоволенням позовних вимог в іншій частині відновлено правове становище позивача та в подальшому правовідносини між сторонами щодо оформлення права власності на спірну квартиру підлягають врегулюванню в порядку визначеному укладеними між ними правочинами.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування

Оцінивши надані докази в їх взаємозвязку суд приходить до висновку про те, що позивачем надано належні та достатні докази наявності таких порушень діючого законодавства зі сторони відповідача, які є підставою для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на сторону, проти якої постановлено рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування нерухомим майном, витребування нерухомого майна, скасування свідоцтва про право власності, визнання права власності задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво серії САК № 509077 (індексний номер 28867785) від 31.10.2014 про право власності, видане Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_3 на квартиру 72, секція 2, будинок 28, вулиця Рогальова, місто Дніпропетровськ.

Визнати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) таким, що втратив право користування квартирою № 72, секція 2, будинок 28, вулиця Рогальова, місто Дніпропетровськ.

Витребувати у ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариству з обмеженою відповідальністю «Добробуд» () квартиру № 72, секція 2, будинок 28, вулиця Рогальова, місто Дніпропетровськ.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд» (м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 32, к. 235, ) судовий збір в розмірі 3 654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.П.Ходаківський