Справа № 464/3532/16-ц
пр.№ 2/464/1182/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Мички Б.Р.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю прокурора Топилко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 районної адміністрації як органу опіки та піклування до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Комунальний заклад Львівської обласної ради «Будинок дитини №1», про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 районна адміністрація як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти на користь Комунального закладу Львівської обласної ради «Будинок дитини №1» на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, 11.07.2015р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі по 500грн. з кожного, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, і до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 04 червня 2011 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому мають малолітню доньку - ОСОБА_5, 11.07.2015р.н. Згідно розпорядження в.о. голови ОСОБА_2 районної адміністрації від 21.08.2015р. за №406 «Про надання дозволу щодо влаштування в Будинок дитини №1 м.Львова малолітньої ОСОБА_5, 11.07.2015р.н.» з 12 серпня 2015 року малолітня донька відповідачів ОСОБА_5 перебуває у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Будинок дитини №1» на повному державному забезпеченні. Як вбачається з листа КЗ ЛОР «Будинок дитини №1» від 02 березня 2016 року, з часу перебування дитини у вказаному закладі, батьки її не відвідують та не цікавляться станом здоровя, фізичним, розумовим розвитком. З метою зясування ролі батьків у житті дитини, їх участі у вихованні доньки працівниками відділу у справах спільно з фахівцем відділу соціальної роботи Сихівського району ЛМЦСССДМ було здійснено візит, під час якого матір повідомила, що немає наміру виховувати дитину, піклуватись про її фізичний та духовний розвиток, цікавитись її життям, здоровям, в тому числі реєструвати дитину за своїм місцем проживання. Окрім цього, у заяві від 07 квітня 2016 року батьки дитини вказали, що не заперечують щодо позбавлення їх батьківських прав стосовно їх малолітньої доньки - ОСОБА_5, 11.07.2015р.н. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_2 районної адміністрації Львівської міської ради прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стосовно їх малолітньої доньки - ОСОБА_5, 11.07.2015р.н.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним фабулі позовної заяви.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні до змісту позовних вимог, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнали, не заперечили щодо стягнення з них аліментів на утримання неповнолітньої дитини у зазначеному позивачем розмірі.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що малолітня донька відповідачів з 12 серпня 2015 року перебуває у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Будинок дитини №1» на повному державному забезпеченні, та позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дитини не звільняє їх від обовязку щодо утримання дитини, а тому просить позов задоволити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 являються батьками неповнолітньої ОСОБА_5, 11.07.2015р.н., що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2).

Розпорядженням ОСОБА_2 районної адміністрації Львівської міської ради за №406 від 21 серпня 2015 року, надано дозвіл на тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_5, 11.07.2015р.н., в Будинок дитини №1 м.Львова на повне державне забезпечення.

Згідно листа Комунального закладу Львівської обласної ради «Будинок дитини №1» від 26.02.2016р. за №95, з 12 серпня 2015 року малолітня дитина ОСОБА_5, 11.07.2015р.н., перебуває у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Будинок дитини №1» на повному державному забезпеченні. Батьки дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з часу перебування дитини у закладі не цікавляться станом здоровя дитини, фізичними та розумовим розвитком дитини.

Висновком органу опіки та піклування ОСОБА_2 районної адміністрації Львівської міської ради від 11.04.2016р. №18 визнано за доцільне позбавити відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки ОСОБА_5, 11.07.2015р.н., оскільки вони самоусунулися від виконання батьківських обов'язків, не дбають про фізичний та духовний розвиток доньки, не переживають за її здоровя та майбутнє, матеріально не забезпечують та не планують піклуватись про дитину, не заперечують щодо позбавлення їх батьківських прав (а.с.11).

Рішенням Сихівського районного суду від 13 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 районної адміністрації як органу опіки та піклування задоволено та позбавлено ОСОБА_3, ОСОБА_4 батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини ОСОБА_5, 11.07.2015р.н.

Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку піклуватися щодо неї.

Відповідно до ч.2 ст.193 Сімейного Кодексу України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

Згідно ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України, враховуєвік, задовільний стан здоров'я та матеріальне становище відповідачів, те, що стягнення за виконавчими листами з відповідачів не проводиться, вік дитини та потреби на її утримання, а також те, що відповідачі не заперечують щодо стягнення з них аліментів на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі по 500грн.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають до задоволення, а саме, слід визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500грн. щомісяця, починаючи з 21 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць в порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача.

Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнений законом. Таким чином з відповідачів солідарно слід стягнути 551,20грн. судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст. 150, 166, 180, 181, 182, 184, 191, 193 СК України, та керуючись ст.ст. 1, 10, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 218, ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Комунального закладу Львівської обласної ради «Будинок дитини №1» аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, 11.07.2015р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі по 500грн. з кожного, щомісячно, починаючи з 21 квітня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 551,20грн. судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Головуючий

Оригінал рішення виготовлено в одному примірнику, який зберігається в справі №464/3532/16-ц.