АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Слободянюк С.В.,

суддів Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.,

при секретарі Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.», Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошових коштів та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року повернуто для подання до належного суду позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Ю.С.А.», Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошових коштів та зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги, що майно, відповідно до якого позивач просив вчинити дії, не є нерухомим майном, а лише є технологічним обладнанням. Спір повинен розглядатись за правилами загальної підсудності, в даному випадку, оскільки позов пред`явлено до кільком відповідачів, позивач має право звернутись до суду відповідно до ст. 113 ЦПК України.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився (а.с.49).

Відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

В судовому засіданні представник відповідача військової частини № НОМЕР_1 апеляційну скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з наступних підстав.

21 вересня 2016 року до Апеляційного суду м. Києва надійшло клопотання від ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про відкликання апеляційної скарги. Крім того, апелянтом ставиться питання щодо повернення сплачено судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» (а.с.44).

Відповідно до ч.2 ст.300 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відкликати її до початку розгляду справи в апеляційному суді.

Питання щодо відмови від апеляційної скарги після прийняття апеляційної скарги апеляційним судом до розгляду апелянтом не ставилось.

За таких обставин, справа розглядається по суті, а тому судовий збір не підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Повертаючи позовну заяву позивачу суд першої інстанції виходив з того, що спір виник з приводу нерухомого майна, а тому на нього розповсюджуються правила виключної підсудності (за місцезнаходженням майна).

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 114 ЦПК України «позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 не чинити перешкоди у вигляді відключення електроенергії на складі ПММ № 2 та не чинити перешкоди у вигляді блокування під`їзних шляхів для не допуску транспорту на територію складу ПММ № 2, з метою відпуску/отримання палива - бензину Л 95 на умовах договору відповідального зберігання № 1-Г від 20 січня 2016 року а адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Солом`янського району м. Києва.

Згідно з пунктом 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3 виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Правила виключної підсудності, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна стосуються також позовів щодо речових (майнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно (право володіння, користування, тощо), стягнення заборгованості з орендної плати за користування нерухомим майном, тощо.

Необхідно звернути увагу на те, що вказане визначення критерію підсудності зазначеної категорії позовів, а саме: «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» є більш широким, ніж критерій «позови, де предметом спору є нерухоме майно або дії сторін щодо нерухомого майна, а також позови, де нерухоме майно є об`єктом, а не предметом спірних правовідносин.
Отже, вказані правовідносини виникли з приводу нерухомого майна, оскільки позивачем ставиться питання щодо допуску його до складу, тобто нерухомого майна, а тому на нього розповсюджуються правила виключної підсудності (за місцезнаходженням майна).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку повернувши позовну заяву позивачу, для подачі її до належного суду

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, залишення ухвали суду першої інстанції без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , відхилити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:

Судді: