Справа № 673/913/16-ц
Провадження № 2/673/486/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі :

головуючої судді - Лукіянець Т.В.,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражня цивільну справу за позовом

ОСОБА_5

до

Майдан-Чернелівецької сільської ради Деражнянського району,

Відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі

про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та зобовязання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з вимогами до Майдан-Чернелівецької сільської ради Деражнянського району та Відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р1 №826526, який був виданий 19 серпня 2002 року ОСОБА_6 на підставі рішення сесії Майдан-Чернелівецької сільської ради №5 від 25 грудня 2001 року та зобовязати Відділ Держгеокадастру повернути ОСОБА_5 як спадкоємцю за законом сертифікат на право на земельну частку (пай), який був виданий на імя ОСОБА_6

В обґрунтування вимог позову вказав, що 24 вересня 1999 року помер його батько ОСОБА_7, після смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема, земельна ділянка, площею 1,09 га, розташована на території Майдан-Чернелівецької сільської ради, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до нотаріальної контори, проте нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадщини у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно, яким є державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р1 №826526, був виданий ОСОБА_6 19 серпня 2002 року, тобто після його смерті. Враховуючи наведене, позивач просить визнати недійсним вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку з підстав здійснення реєстрації права власності за ОСОБА_6 після його смерті. З метою належного оформлення спадкових прав позивач просить зобовязати Відділ Держгеокадастру видати йому сертифікат на право на земельну частку (пай), який був виданий 27 лютого 1997 року на імя ОСОБА_6

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала у повному обсязі, просить їх задоволити.

Представник Майдан-Чернелівецької сільської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує.

Представник Відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову.

Так, судом встановлено, що 24 вересня 1999 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №287803 від 24 вересня 1999 року (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6А.) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

Згідно ст.549 цього кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Позивач є спадкоємцем до майна померлого ОСОБА_6 за законом, що підтверджується свідоцтвом про його народження, згідно з яким ОСОБА_6 є батьком позивача (а.с. 13).

Зясовано, що позивач фактично вступив в управління спадковим майном померлого ОСОБА_6, що підтверджується довідкою Майдан-Чернелівецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 №826526, виданого на підставі рішення сесії Майдан-Чернелівецької сільської ради №5 від 25 грудня 2001 року ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,09 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Майдан-Чернелівецької сільської ради.

Проте, як вбачається із вказаного державного акта, він був виданий ОСОБА_6 19 серпня 2002 року, тобто після його смерті.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_6, проте згідно з листом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори від 12 травня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,09 га, яка належала ОСОБА_6, оскільки правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно виданий після смерті останнього (а.с.6)

Відповідно до положень статей 22, 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Аналізуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що вищенаведений державний акт не створив будь-яких правових наслідків як для ОСОБА_6, так і для його спадкоємців, а тому підлягає визнанню судом недійсним.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 був включений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» за №12.

Довідкою Відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі №В-573/0-581/19-16 від 15 червня 2016 року підтверджується, що на імя ОСОБА_6 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Деражнянської райдержадміністрації (с. Майдан-Чернелівецький) 27 лютого 1997 року під №10 було зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ХМ №013510 (а.с. 14).

На підставі вказаного сертифіката ОСОБА_6 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» с. Майдан-Чернелівецький розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах.

Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 за життя набув права на земельну частку (пай) як член КСП «Нива», яке входило до складу спадкової маси після його смерті.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з метою реалізації позивачем ОСОБА_5 своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_6 слід зобовязати Відділ Держгеокадастру повернути йому як спадкоємцю правовстановлюючий документ сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий 27 лютого 1997 року на імя ОСОБА_6

Згідно з архівною довідкою, виданою Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом 16 серпня 2016 року, у 1999-2004 роках спадкова справа до майна померлого ОСОБА_6 не заводилась.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 524, 549 ЦК Української УРСР, ст.ст. 22, 23 ЗК України в редакції закону від 18 грудня 1990 року, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р1 №826526, виданий 19 серпня 2002 року ОСОБА_6 на підставі рішення сесії Майдан-Чернелівецької сільської ради №5 від 25 грудня 2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №374.

Зобовязати відділ Держгеокадастру у Деражнянському районі Хмельницької області повернути ОСОБА_5 як спадкоємцю за законом після смерті 24 вересня 1999 року ОСОБА_7 сертифікат на право ОСОБА_6 на земельну частку (пай), серії ХМ №013510 від 27 лютого 1997 року у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Нива» с. Майдан-Чернелівецький Деражнянського району розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Повний текст рішення виготовлений 19.08.2016 року.

Суддя: ОСОБА_8