Номер провадження 2/754/2857/16
Справа №754/3565/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

21 квітня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Чернишової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, у якому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, однак не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначає, що 02 червня 2000 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від вказаного шлюбу мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, однак офіційно шлюб не розірваний. Проте, відповідач подав позов про розірвання шлюбу до Деснянського районного суду м. Києва. Донька повністю перебуває на утриманні позивачки, відповідач в свою чергу ухиляється від виконання покладеного на нього ст. 180 СК України обов'язку щодо утримання дитини, у зв'язку з чим позивачка вимушена звернутись з даним позовом до суду.

В судове засіданні позивач чи її представник не з'явились. Однак представник позивача звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності з підтриманням позовних вимог з підстав викладених в позові, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла письмова заяві в якій останній просить розглянути справу за його відсутності. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, 02 червня 2000 року сторони по справі зареєстрували шлюб (а.с.8)

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.9).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України, у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Звертаючись до суду позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, однак не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

До того ж, у відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто як відповідач так і позивач повинні утримувати своїх дітей.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину, подав письмову заяву відповідно до якої не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини та фактично погодився на сплату аліментів щомісячно, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення аліментів.

Проте, згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно на дитину в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дитини -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 16.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини від усіх видів його доходів (заробітку), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 551,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Таран