Справа № 153/1567/15-ц Провадження № 22-ц/772/1599/2016Головуючий в суді першої інстанції Семко Г. В.
Категорія 47Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого судді Якименко М. М.

суддів Стеблюк Л.П., Колоса С.С.

при секретарі Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Вінницької області в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Ямпільської міської ради Вінницької області, ОСОБА_4, відділу Держгеокадастру у Ямпільському районі Вінницької області, реєстраційної служби Ямпільського РУЮ Вінницької області про визнання недійсним рішень Ямпільської міської ради Вінницької області, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, скасування кадастрового номера земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3. Ямпільської міської ради про визнання протиправними рішення виконавчою комітету Ямпільської міської ради від 28.01.1998 року № 41 про надання земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та визнання недійсними державних актів, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 18 березня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 18 березня 2016 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було задоволено.

Визнано недійсним рішення Ямпільської міської ради Вінницької області №1784 від 27.11.2014 року 54 сесії 6 скликання «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаража ОСОБА_4 по АДРЕСА_1».

Визнано недійсним рішення Ямпільської міської ради Вінницької області №1826 від 21.01.2015 року 56 сесії 6 скликання «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаража ОСОБА_4 по АДРЕСА_1».

Зобов'язано реєстраційну службу Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області скасувати свідоцтво про право власності серія та номер 32942787 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, що видане 30.01.2015 року реєстраційною службою Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області.

Зобов'язано реєстраційну службу Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 18987132 від 30.01.2015 року, прийняте реєстраційною службою Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області.

Зобов'язано відділ Держгеокадастру у Ямпільському районі Вінницької області скасувати кадастровий номер НОМЕР_1 земельної ділянки площею 0,0056 га, що розміщена за адресою АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 було відмовлено.

На таке рішення ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, а в задоволенні вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог в суді першої інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2, відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Ямпільською міською радою народних депутатів 09.02.1998 року , є власником земельної ділянки площею 0,0024 га, що розташована в АДРЕСА_1. Державний акт був зареєстрований у встановленому Законом порядку. Дана земельна ділянка була передана ОСОБА_2 на підставі рішення Ямпільської міської ради народних депутатів Вінницької області від 28.01.1998 року №41 для будівництва та обслуговування автогаража.

Позивач ОСОБА_3, відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, є власником земельної ділянки площею 0,0024 га, що розташована в АДРЕСА_1. Державний акт був зареєстрований у встановленому Законом порядку. Дана земельна ділянка була передана ОСОБА_3 на підставі рішення Ямпільської міської ради народних депутатів Вінницької області від 28.01.1998 року №41 для будівництва та обслуговування автогаража.

Судом встановлено, що рішенням Ямпільської міської ради Вінницької області №1784 від 27.11.2014 року 54 сесії 6 скликання було надано дозвіл ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,0056 га за рахунок земель запасу, що, як вказано у рішенні, не надані у власність та не передані у користування .

Судом також встановлено, що згідно рішення Ямпільської міської ради Вінницької області №1826 від 21.01.2015 року 56 сесії 6 скликання було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 та передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0056 га. для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1. Вказано, що ОСОБА_4 потрібно зареєструвати в реєстраційній службі Ямпільського РУЮ право власності на вказану земельну ділянку.

Право власності на земельну ділянку було зареєстровано ОСОБА_4, що підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилались на порушення їх права власності, оскільки ОСОБА_4 отримав у власність землю, до складу якої входять земельні ділянки, які юридично належить їм, і право на які вони набули ще в 1998 році.

Дана обставина в суді першої інстанції не заперечувалась відповідачами, як Ямпільською міською радою так і Держгеокадастром у Ямпільскому районі. При цьому Ямпільська міська рада заперечувала позов лише з підстав відсутності у ради інформації щодо правового статусу земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та з тих підстав, шо вирішуючи питання передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_4, рада діяла в межах чинного законодавства. Представник Держгеокадастру у Ямпільскому районі, зокрема, зазначив, що Ямпільська міська рада, надаючи дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4, не з'ясувала та вивчила питання її правого статусу.

Представник реєстраційної служби Ямпільського РУЮ у вирішенні питання поклався на розсуд суду.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_4, заперечуючи позов, всупереч ст.60 ЦПК України, не довів зворотнього, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції. Це питання з'ясовувалось судовою колегією в ході апеляційного розгляду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно виходив із того, що на Ямпільську міську раду, як безпосереднього розпорядника земель територіальної громади м. Ямполя, відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею договорів на право тимчасового користування землею , затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №28 від 15.04.1993 року, покладено обов'язок ведення документації щодо реєстрації державних актів на землю та зберігання другого примірника державного акту, як в органі, який його видав. Крім того суд вірно зазначив, що на Ямпільськуміську раду, крім іншого, покладено обов'язок по інвентаризації земель, при наявності проведенні якої, остання мала б можливість з'ясувати існування відповідних рішень та Державних актів на ім'я позивачів.

Виходячи з викладеного, в силу диспозицій ст.152,155 ЗК України та норм ст.12 ЗК України, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, ст.ст. 19, 35 Закону України «Про землеустрій», яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин» , ст.19 Конституції України, суд прийшов вірного висновку, що Ямпільською міською радою при прийнятті рішень щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва гаража ОСОБА_4 та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва гаража ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 було порушено вимоги чинного законодавства в частині підстав та порядку надання у власність земельної ділянки ОСОБА_4

З таким висновком погоджується колегія суддів.

Отже доводи апеляційної скарги щодо безпідставності висновків суду про наявність факту порушення прав позивачів - є необґрунтованими, не спростовують його висновків, а отже до уваги судовою колегією не приймаються.

Щодо відмови у задоволенні зустрічного позову, суд дійшов вірного обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Заперечуючи позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернувся з зустрічним позовом. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що до повноважень виконкому Ямпільської міської ради не входило вирішення питання про передачу у приватну власність земельних ділянок, а тому вважає, що рішення виконкому Ямпільської міської ради від 28.01.1998 року №41 про надання у приватну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельних ділянок є протиправними і підлягають скасуванню, а також підлягає скасуванню і Державні акти на землю, оскільки вони видані на підставі незаконних рішень. При цьому послався на порушення виконкомом Ямпільської міської ради ст. 17 ЗК України , яка регулює процедуру передачі у власність земельних ділянок.

Судом першої інстанції встановлено, що ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування» 21.051997 року № 280/97 ВР (що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання - регулювання земельних відносин, прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном , яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення, визначення обсягу і меж повноважень, які здійснюють районні у містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи в інтересах територіальних громад районів у містах.

Ст. 27 вказаного Закону визначено до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать як власні (самоврядні) та делеговані повноваження.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції правильно виходив із того, що виконавчий комітет Ямпільської міської ради при винесенні рішення №41 від 28.01.1998 року діяв в межах норм чинного законодавства та відповідно до делегованих повноважень, згідно рішення 2 сесії 22 скликання Ямпільської міської ради від 30.11.1994 року, яке міститься в матеріалах даної справи. Дане рішення, як правильно вказав суд, ніким не оскаржувалось і не скасовувалось.

З викладеним погоджується колегія суддів.

Ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів.

Судова колегія звертає увагу, що в силу ст. 3 ЦПК України ОСОБА_4 не обґрунтував, яким чином були порушені саме його права виконком Ямпільської міської ради при прийнятті вказаних рішень в 1998 році по питаннях виділення у власність земельних ділянок позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення, суд правильно застосував норми цивільного законодавства до правовідносин, що склались між сторонами, дав їм належну правову оцінку, а відтак доводи апеляційної скарги безпідставні і до уваги не приймаються, тому підстав для скасування чи зміни оскарженого рішення судова колегія не вбачає.

Рішення суду є законним, обгрунтованим та справедливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія cуддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 18 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: