№ 336/1501/16 ц
пр. 2/336/1326/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 р.

Шевченківський районнний суд м. Запоріжжя в особі судді Голубковій м.А,, при секретарі Ходииревій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі районнної адміністрації міської ради по Шевченківському району м.Запоріжжя , трет яособа Виконвчий комитет Запорізької міської адміністрації про визнання права власності на нерухоме майно, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, пояснив в судовому засіданні, що на земельній ділянці по вул. Цегельній м. Запоріжяж розташован житловий будинок 157 , на підстві рішенння виконкому Шевченківського районнного ради народних депутатів м. Запоріжжя від 17.01.1991 № 34 " Про упорядкуванння нумерації індивідуальних житлових будинків на колишньому селиці Чкалова і селищі Карантинка м. Запоріжяж, житловому будинку , розташованому за адресою м.Запоріжжя вул. Цегельга 157 , присвоєна поштова адреса вул. Фабрична/ Цегельна 115/4.

Згідно довідки з державної статитичної звітності про навяність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами угіддями / форма 6 зем/ по м. Запоріжяж станом на 01.01 2015 р. , виданої відділом Державного земельного кадастра Управління Держземагенства у Запорізькому районі Запорізької області 07.09.2015 р. за № 4089 , земельна ділянка по вул. Цегельній 157 м. Запоріжяж віднесена до земель під одно та двохповерховою житлововою забудовою.

На зазначеній земельній ділянці була розташована нерухомість, право власності на яку за набувальною давністю було визнано за ОСОБА_1 рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі № 0827/1256/12 від 23 травня 2012 року. Право власності визнане: на магазин літ.Г загальною площею 127,1кв.м, туалет літ.В загальною площею 4,7кв.м та замощення I, II, які розташовані по вул.Цегельній, 157 у м.Запоріжжі.

Рішенням встановлено, що ОСОБА_1 з 1996 року стала користуватись безхазяйною будівлею - житловим будинком, збудованим у період 1970 та 1985рр., який в 2008 році переобладнала в магазин, але із-за відсутності документів не могла здійснювати торговельну діяльність і використовувала його як власне житло.

Тобто житловий будинок існував здавна, але первинне право власності на нього не було зареєстроване. Колишній його володілець виїхав з міста і не повернувся до цього часу.

Як вбачається з довідки, наведеної вище, будинок збудований на землях міської забудови, тобто земельна ділянка використовувалась за призначенням.

Згодом житловий будинок літ. Г був реконструйований, а тому в технічному паспорті замість нього вказана будівля літ.Е.

На звернення до відповідача (з доданням необхідних документів) про виділення земельної ділянки у користування (оренду) для розташування магазину, було отримано відповідь від 11.12.2015р. за № Є-11139-0, яким заявникові фактично відмовляється в наданні земельної ділянки в оренду.

Погодитись з такою відмовою вона не можє , оскільки вважає її необґрунтованою, виходячи з наведеного нижче.

Підставами відмови є таке:

по-перше, відповідач, посилаючись на ст.120 ЗК України стосовно переходу права власності або користування земельною ділянкою після набуття права власності на обєкти, що розташовані на зазначеній земельній ділянці, вказує, що вона не надала правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності на будівлю магазину літ.Е.

При передачі пакету документів було надано рішення суду про визнання права власності на будинок літ.Г за набувальною давністю. Ця будівля була реконструйована і внесена до технічного паспорту за літ.Е.

Вона вважає, що рішення суду про визнання права власності на будинок літ.Г є тим правовстановлюючим документом, який також підтвердив і перехід права користування земельною ділянкою, на якій був розташований реконструйований в подальшому будинок літ.Г, що на даний час має позначення літ.Е. І саме з метою легалізації проведеної реконструкції, в результаті чого виникла нова будівля, визнання права власності на неї та подальшої державної реєстрації їй необхідно вирішити питання про землю;

по-друге, що стосується прибережної смуги,відповідач у своїй відмові посилається на те, що хоча земельна ділянка розташована на території садибної забудови, але її частина знаходиться в межах прибережно-захисної смуги малої річки. В той же час, Запорізьке обласне управління водних ресурсів повідомило, що спірна земельна ділянка, на якій розташований будинок, не належить до земель водного фонду, а тому управління не вбачає будь-яких заперечень проти надання такої земельної ділянки в оренду, з визначенням певних обмежень в її користуванні;

по-третє, відповідач у своїй відповіді посилається на те, що з набранням чинності ст.24 Закону України від 17.02.11 р. № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється (ч. 3 ст. 24 Закону № 3038).

Слід зазначити, що цей же Закон також передбачив заборону змінювати цільове призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території (ч. 4 ст. 24 Закону № 3038). Щоправда, відповідні вимоги мали набути чинності (на відміну від Закону № 3038 в цілому) з 01.01.12 р. Законодавець на той момент враховував, що місцеві ради мають забезпечити розроблення таких планів, а це вимагало певного часу. Згодом введення в дію ч. 3 та 4 ст. 24 Закону № 3038 відтерміновувалося спочатку до 01.01.13 р., а потім до 01.01.15 р. Тобто весь цей час місцеві ради потенційно знали і розуміли про необхідність затвердження плану зонування та детального плану.

І ось з 01.01.15 р. заборонено надання земельних ділянок для містобудівних потреб, якщо для відповідної території не розроблений план зонування території або детальний план.

Запорізька міська рада ще 27.07.2011р. прийняла рішення №16 щодо визначення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності. Підставою для нарахування орендної плати є вартість 1кв.м земельної площі, яка визначається, в тому числі, з врахуванням такого показника, як коефіцієнт Км, який характеризує місце розташування земельної ділянки. Визначення вартості земельної ділянки оформлюється технічною документацією, у витязі з якої зазначаються всі складові параметри оцінки: коефіцієнти Км (Км2 ступінь містобудівної цінності території в межах населеного пункту зональний коефіцієнт), локальні коефіцієнти на місцеположення земельної ділянки в межах економічно-планувальної зони, Кф (функціональне використання земельної ділянки). Оскільки такі коефіцієнти визначені і застосовуються, то і зонування в місті проведене згідно з Генеральним планом міста Запоріжжя, затвердженим в 2004 році, а тому відмова не може ґрунтуватись на цих підставах.

Отже, з огляду на наведене, вона вважає, що відповідач, відмовляючи вирішити питання в законодавчому полі, вводить її у «замкнуте коло»: відсутність правовстановлюваного документа на землю (в даному випадку договору оренди) позбавляє можливості провести здачу в експлуатацію та реєстрацію права власності на реконструйовану будівлю у встановленому законодавством порядку, а саме через органи архітектури, які вимагають на підтвердження власності чи користування тільки або державний акт на право власності, постійного користування, або договір оренди.

В той же час відсутність права власності на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці, права на які заявляються, є перешкодою в отриманні дозволу на розробку технічної документації щодо передання в оренду земельної ділянки.

Тому вона вимушена звернутись до суду за захистом свого невизнаного права , оскільки вона вичерпала всі можливі заходи врегулювання цього питання з землерозпорядником Запорізькою міською радою.

Спір може бути вирішений тільки шляхом визнання в судовому порядку за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно, що збудоване нею за власні кошти на земельній ділянці площею 978,0кв.м.і яке позначене в технічному паспорті від 28.04.2015р., як будівля літ.Е, мансарда літ. «мс», підвал літ. «пг», замощення 3 та 4, підпірна стінка.

Технічний паспорт та висновок про оцінку нерухомого майна свідчать про те, що будівництво є завершеним.

Вартість майна визначена спеціалістами субєкту господарювання - ТОВ «Укртехнопром», які діють на підставі договору на проведення оцінки, ліцензії Держкомзему України АД № 332149, сертифіката субєкта оціночної діяльності, виданого Фондом державного майна України 14.10.2013р. за № 15266/13 (чинний до 14.10.2016р.). Спеціаліст, що провів оцінку ОСОБА_2 - має Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 27.12.2003р. та посвідчення про підвищення кваліфікації, видане ФДМУ 19.09.2015р.

Визначена спеціалістами вартість нерухомого майна станом на 11.01.2016р. фактично є ринковою вартістю, за якою обєкти можуть бути продані, складає 821384,00 грн.

Представник територіальної громади в особі районнної адміністрації Заапорізькій міської ради по Шевченківському району в судове засіданнян не з"явився, заперечень суду не надава.

Третя особа -виконвчий комітет Запорізької міської ради надав суду запречення на позов , вказавши в ньому , що просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та закрити провадження по спраі, на підставі того, що спірна земельна ділянка частково розташована в межах прибрежно-захисної смуги, затвердженої рішеням Запорізької міської ради від 13.06.2007 р. " Про затвердження робочого проекту " Винесення в натуру прибрежних захисних смуг вдовж малих річоу м. Запоріжяж." Виходячи із того, що частина спірної земельної ділянки розташована в нормативній прибрежній захісний смузі , то відповідно до ст 89 Водного Кодексу України та ст 60 Земельного кодексу України прибрежні захисні смуги є природоохранною територією з режимом обмеженою господарської діяльності. Розтошування будівлі в межах водоохранних зон , в яких виділені земельні ділянки під прибрежні захисні смуги суперечить вимогам Водного Кодексу України.

Об"єкти , що знаходяться у прибрежній захисній смугзі, можуть експлуатироватися, якщо при цьому не порушуються її режим . Не придатні для експлуатації споруди,а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг /ч.3 ст 61 ЗК України/. У прибрежних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється : разорювання земель, /крім підготовки грунту для залуженння і залісення/ , а також садівництво та городництво; збіріганння та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів дл яхудоби, будівництво буд_яких споруд/ крім гідротехнічнизх навігаційного призначення, гідрометричних та лінейних / у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів тощо./

З набранянм чиннності ст 24 Закону України " про регулювання містобудівної діяльності / з 01.01.2013 р/ з зв"язк з відсутністю в м. Запоріжжя затвержденного плану зонування території міста та детального плану на вказану територію, передача / наданнян/ земельних ділянок із земель державної або комунальнолї власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Згідно до ч.1 ст 81 ЗК України , яка передбачає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

- придбання за договром купівлі-продажу , ренти, дарування , міни , іншими цивільно правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної та комунальної івласності, приватизації земельних ділянок, що раніше були надані їм у користування , прийняття спадщини, виділення в натурі / на місцевості/ належної їм земельної частки. /Відповідно з генеральним планом м. Запоріжжя , затвердженим рішенням Запорізької міської ради від 15.009.2004 № 4 , земельна ділянка відноситься до території індивідуальної житлової забудови та має наступні наявні обмеження містобудівного характеру підтплення, прибрежно захисна смуга малих рік, санітарно-захисна зона промислових об"єктів !V-V класів шкідливості, грунти, що прсідають,

Для визначення меж зазначених обмежень необхідно отримати витяги з містобудівного кадастру по генеральному плану , витяги " по чорвоним" ліням вулиць. Крім того, наявні обмеження від існуючих об"єктів / будинків, споруд. інжннерних та транспортних комунікацій/ визначається згідно поновленої геодезічної зйомки.

З огляду на викладене . оформленння права власності на нерухоме майно, а саме: земельтну ділянку ,що розташована за адресою м. Запоріжжя вул. Цегельна 157 , суперечить вимогам чиннного законодавства , тому виконком Запорізької міської ради заперечує проти позовних вимог позивач про визнання права власності на нерухоме майно.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку , що позовні вимои нашли своє підтверждення у судовому засіданні і позов підялгає задоволенню у повному обсязі на підставах.:

Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) їх зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У відповідності з п.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У даному випадку нічиї права порушено не буде, так як земельна ділянка за вказаною вище адресою свого часу була відведена під житлове будівництво. Про те, що житлове будівництво визнавалось як таке міською владою, свідчить той факт, що протягом усіх років користування земельною ділянкою сплачувався земельний податок і ніякі державні органи або органи місцевого самоврядування претензій не мали.

Згідно зі ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004р. № 1952-1У визначає, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема право власності на нерухоме майно.

Відсутність визнання права власності перешкоджає отриманню відповідних правовстановлюючих документів на нерухомість. Одним з таких документів вказаний вище Закон № 1952-1У (ст.19) визначає рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно.

У разі, коли на самочинно збудоване нерухоме майно буде визнано право власності за рішенням суду, воно буде прийматись в експлуатацію згідно з Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів».

22 червня 2011р. Запорізька міська рада прийняла рішення № 51, яким затвердила «Порядок встановлення меж та розміру земельних ділянок під індивідуальними (садибними) житловими, садовими, дачними будинками фізичних осіб при наявності на земельній ділянці обєктів самочинного будівництва, або необхідності вирішення питань щодо користування земельною ділянкою в судовому порядку».

Даний Порядок визначає процедуру встановлення меж та розміру земельної ділянки, якою користується фізична особа у випадках, зокрема відсутності надання земельної ділянки фактичному землекористувачу в минулому та наявності на земельній ділянці обєктів самочинного будівництва, користувачем яких згідно технічного паспорту МБТІ є такий землекористувач.

Цим Порядком, зокрема, встановлено, що фізична особа, яка потребує встановлення меж земельної ділянки, подає до Запорізької міської ради відповідну заяву. До неї додаються копія паспорту та ідентифікаційного номеру; копія ухвали про відкриття провадження у справі про визнання права власності на індивідуальний (садибний) житловий будинок; копія технічного паспорту на домоволодіння; а також земельно-кадастрова документація, що виготовляється ліцензованою організацією (п.3.1. Порядку). Матеріали після узгодження передаються на затвердження Запорізької міської ради.

Аналізуючі доводи Запріщзької міської ради, а також відповідь Запорізького областного управління водних ресурсів від 27.10.2015 р. , в який вказано, що земельна ділянка за адресою м. Запоріжжя вул. Цегельна 157 не належить до земель водного фонду, облводресурси не мають буд.яких заперечень щодо надання земельної ділянки, суд приходить до висновку, що доводи Запорізької міської ради в частині того, що вул. Цегельна 157 знаходиться в прибрежній зоні , не згайшло своє підтверждення в судовому засіданні , згідно до ст 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі , мають рівні права щодо поданння їх дослідження та доведеня перед судом їх переконливості..

Також суд аналізує акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності , державних будівельних норм від 0608.2014 р. , яка проведена головним державним інспектрром Запорізького інспекційного відділу інспекції державно-архітектурно-будівельного контолю у Запорізькій області у присутності ОСОБА_1, , акт такої же перевірки від 23.09.2014 р, протоколи про адміністративне правопорушення від 28.10 .2014 р. та 30.10.2014 р, припис № 282 від 28.10.2014 р. про знесення самочинно збудованої будівлі по вул. Цегельна 157 , рішення Шевченківського районнного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2015 р, яке забов"язало ОСОБА_1 знести самочинно збудовану будівлю по вул. Цегельній 157 м. Запоріжжя , суд приходит до висновку, що про вказані документи не можуть бути доказами по справі , яі згідно до постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2016 р. скасовані. В постанові суд посилається на рішеннян Шевченківського районнного суду м. Запоріжяж від 23 травня 2012 р. у справві № 0827/ 1256 -12/ про визнання права власності за набувальною давністю , яке набуло законнної сили 05.06.2012 р. , право власності на цю будівлю було визнано за позивачкою за набувальною давністю Право власності зареєстровано ТОВ " Запорізьке міжміське бюро технічної інвентарізаці.18.06.2012. Як вказано в рішення суду , будівництво не є самочиниим , а за відсутністю права власності на земельну ділянку вважається , що власник будівлі є користувачем землі, що є у державній власності

Згідно до ч.3 ст 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністратівній справі , що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших спрапв , у яких беруть участь ті самі особи , або особи, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, встановлено, що будівля за адресою м. Запоріжжя вул. Цегельна 157 не є самочинною, а позивачка є корисувачем земельної ділянки, розташованої під будівлею .

До суду надано технічний висновокпро стан будівних строительних констукций будівлі , яке в целому відповідає вимогам чинного законодавства і цій частині.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, , 61, 212 ЦПК України, ст. ст. 328, 331, 376, 377, 392 ЦК України, ст. 95 Земельного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

. Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер картки платника податків НОМЕР_1), право власності на нерухоме майнобудівлю літ Е , мансарду літ " мс" , підвал літ " пг" , змощення 3 та 4 , підпірна стінка,. яке розташоване на земельній ділянці площею 978,20 кв.м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фабрична/Цегельна, буд. 115/4

АПеляційна скарга на рішеннян суду протягом десяті днів з дня його проголошеннян. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошенння судового рішеннян, сожуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отриманння копії цього рішенння.

Суддя М.А. Голубкова.