Справа № 569/6206/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар Соломон О.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача завдані збитки в сумі 1365 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 20 березня 2016 року під час прогулянки з ОСОБА_4 його колишня дружина, відповідач у справі, вчинила протиправні дії щодо неї, нанесла кілька ударів, штовхала та погрожувала. В результаті такої поведінки відповідачем було заподіяно їй майнової шкоди пошкодженням телефону. На ремонт телефону було витрачено 1365 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Допитана в порядку ст.62 ЦПК України в якості свідка позивач пояснила, що під час суперечки, яка сталася 20 березня 2016 року, відповідач вибила з її рук телефон, який впав на землю та з того моменту більше не працював. В добровільному порядку відшкодувати завдані збитки відповідач відмовилася. Ремонт телефону оплатив ОСОБА_4 за кошти, отримані від неї. Представник позивача зазначив, що витрати на ремонт понесла саме позивач, оскільки вона надала особисті кошти. Просять позов задовольнити.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що дійсно 20 березня 2016 року мала конфлікт з позивачем та своїм колишнім чоловіком. Вона була розлючена та хотіла поговорити з позивачем щодо її поведінки. Під час суперечки позивач вийняла телефон та почала її знімати. В пориві злості вона махнула рукою і вибила телефон з рук позивача, але не мала при цьому наміру його пошкодити. Пізніше колишній чоловік приніс їй чек за ремонт телефону, який він же і оплатив. Вважає, що позивачем мав би бути ОСОБА_4, який поніс витрати на ремонт пошкодженого телефону. Просить відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_4 показав, що 20 березня 2016 року з позивачем відвідував театр. Після вистави при виході з театру до них підскочила відповідач та стала чіплятися до позивача. Вони з позивачем дістали свої телефони та почали знімати дії відповідача. Під час розмови на підвищених тонах відповідач почала махати руками та вибила телефони з їх рук, в результаті чого телефони розбилися. Кошти на ремонт телефону позивача він отримав від ОСОБА_1. Щодо завданої шкоди його майну до відповідача вимог не заявляв, ремонтував свій телефон за власні кошти.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 20 березня 2016 року між сторонами стався конфлікт, під час якого було пошкоджено належний позивачу телефон марки ХІАОМІ redmi 2 Enhnces Edition BlaCK. Вказані обставини сторонами в судовому засіданні не заперечувалися.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи зі змісту вказаної норми права, для відшкодування шкоди за правилами ст.1166 ЦК України необхідно довести факти : неправомірності поведінки особи; наявності шкоди ( під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та ( або ) позбавлення його особистого нематеріального права ( життя, здоров'я тощо ); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавала шкоди; вина завдавала шкоди. Наявність всіх зазначених умов є обов'язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Відповідач визнала в судовому засіданні, що телефон позивача було пошкоджено внаслідок її дій, а саме - відбивання руки позивача, в якій остання тримала телефон, від чого він впав на тверде покриття.

Покликання відповідача на відсутність умислу на пошкодження телефона не заслуговує на увагу, оскільки відбиваючи руку позивача, в якій остання тримала телефон, відповідач повинна була і могла передбачити настання наслідків у вигляді падіння телефона та пошкодження від удару об тверду поверхню ( необережна форма вини ). Крім того, такі дії відповідача, з її слів, були спрямовані саме на припинення її відеозйомки позивачем.

Відповідно до положень ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Сторонами в судовому засіданні визнано, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 4 травня 2016 року ОСОБА_3 було звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення та винесено усне зауваження. Вказаною постановою визнано наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме - вчинення 20 березня 2016 року близько 21 години хуліганських дій щодо ОСОБА_1 Тобто, очевидною є протиправність поведінки відповідача під час конфлікту, який стався між сторонами у справі 20 березня 2016 року.

Згідно із ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо ) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Вартість ремонту пошкодженого телефону позивача склала 1365 грн., що підтверджується товарним чеком № 048833 від 8 квітня 2016 року. Розмір шкоди відповідачем в судовому засіданні не оспорювався.

Суд не приймає до уваги покликання відповідача як на підставу відмови у позові понесення витрат на ремонт телефону позивача свідком ОСОБА_5, оскільки відповідно до ст.22 ЦК України право на відшкодування збитків має особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, а не особа, яка фактично понесла витрати на ремонт пошкодженої речі.

Крім того, безпідставними є твердження відповідача у письмових запереченнях на необхідність відмови у позові через відсутність за позивачем статуса потерпілої у справі про адміністративне правопорушення. Та обставина, що позивач не визнана потерпілою у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст.173 КУпАП, не позбавляє позивача права звернутися з відповідним позовом до суду, оскільки відшкодування шкоди за ст.1166 ЦК України не ставиться в залежність від наявності будь-якого судового рішення, зокрема, і у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до правил ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по оплаті судового збору, які підтверджені документально.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.13, 22, 1166, 1192 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдані збитки в сумі 1365 ( одна тисяча триста шістдесят п'ять ) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :