Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №333/866/16 Головуючий у 1 інстанції Фунжий О.А.
Провадження № 22-ц/778/3090/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Дзярука М.П.,

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2,

за участі секретаря: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про усунення перешкод у користування та розпорядженні власністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про усунення перешкод у користування та розпорядженні власністю.

В позові зазначав, що він є власником квартири АДРЕСА_1. У цій квартирі з дозволу колишнього власника проживають та зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_5, які не є членами його сімї. Проживання та реєстрація ОСОБА_3, ОСОБА_5 порушує його права як власника квартири.

Посилаючись на викладене, просив суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою, визнати ОСОБА_3, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою, виселити їх з квартири.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2016 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_3, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням: квартирою № 10 в будинку № 60 по вул. Радіо в м. Запоріжжі.

Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в сумі по 275 грн. 60 коп. з кожного.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції підставно виходив з їх доведеності та обґрунтованості з огляду на таке.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності позивачу ОСОБА_4, що підтверджується договором дарування від 09.04.2016р., укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с. 6-9).

Згідно даних адресно-довідкового підрозділу УДМС в Запорізькій області відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровані в спірній квартирі.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4 посилався на те, що він є новим власником квартири, проте відповідачі добровільно звільнити спірну квартиру відмовляються.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 150 ЖК України та ч.1 ст.383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідачі у справі не є членами сім'ї позивача та останній не надавав їм згоди на користування належною йому на праві власності квартирою. Право користування членів сім»ї власника квартири кореспондується та є похідним від права власності на квартиру.

Таким чином з моменту укладення договору дарування від 09.02.2016р., право власності ОСОБА_6 припинилося в силу ст.346 ЦК України (й відповідно припинилось право користування не тільки самого власника, а і усіх членів його сім'ї) та виникло у ОСОБА_4, який в свою чергу не надавав згоди на користування спірною квартирою відповідачам.

У силу ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи те, що відповідачі не є членами сім'ї нового власника квартири, дозволу на їх вселення у квартиру новим власником надано не було, вони втратили право користування квартирою з часу її дарування і тому підлягають виселенню без надання іншого приміщення.

Вимагаючи усунення перешкод у користуванні квартирою, належною йому на праві власності, позивачем ОСОБА_4 вибрані такі способи захисту свого права як - позбавлення відповідачів права користування житлом, виселення їх без надання іншого жилого приміщення, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.16 ЦК України.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку.

Посилання апелянта на недійсність договору дарування спірної квартири, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки не були предметом розгляду в суді першої інстанції. На теперішній час договір дарування спірної квартири є дійсним.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: