Справа № 569/7351/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Музичук Н.Ю.

при секретарі Довбенко Г.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування свого позову, позивачка вказує на те, що після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 не може належним чином реалізувати свої спадкові права. Оскільки, за свого життя спадкодавець не зареєстрував за собою на праві власності нерухоме майно. Як наслідок у позивачки виникають труднощі в отриманні свідоцтва права на спадщину, а тому вона й просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

Заперечень відповідачів на позовну заяву суду не надано.

Позивачка в судове засідання не зявилася, через свого представника передала суду заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі. Позов підтримує повністю.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Суду надав пояснення, які повністю співпадають з обставинами викладеними в позові. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися. Через канцелярію суду надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Крім того, в такій заяві зазначили, що позовні вимоги визнають повністю. На їх думку саме позивачка повинна набути права власності на спадкове майно.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до повного задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.10.2015 року помер чоловік позивачки, а для відповідачів батько ОСОБА_5, що стверджується копією свідоцтва про його смерть. Після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, квартиру АДРЕСА_1. Такі обставини підтверджуються довідкою виданою Житлово-будівельним кооперативом «Будівельник 2».

Як вбачається зі справи, чоловік позивачки ОСОБА_5 за свого життя був членом наведеного житлово-будівельного кооперативу, що був створений рішенням Рівненського міськвиконкому від 12.07.1989 року за № 233. Пайовий внесок ним був повністю сплачений 14.11.1992 року, а будинок за № 10 по вул. Романа Шухевича збудований в 1989 році. Таким чином, судом встановлено, що саме чоловік позивачки ОСОБА_5 отримав двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 49,6 кв.м. та житловою 27,1 кв.м.

З матеріалів справи вбачається, що 22.02.2016 року позивачка подала до приватного нотаріуса ОСОБА_6 заяву про прийняття спадщини та інші документи з метою оформити спадщину. В подальшому була заведена спадкова справа №2/2016 до майна померлого 20.10.2015 року ОСОБА_5 Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину, до якого увійшла б й наведена житлова квартира позивачка не може. Оскільки, за свого життя її чоловік не зареєстрував таке майно за собою на праві власності у спосіб та порядку передбаченому законом. Дана обставина підтверджується відповідною інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.05.2016 року.

Листом наведеного приватного нотаріуса від 06.05.2016 року позивачці рекомендовано звернутися в суд для вирішення свого питання. Тому що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 є позивачка, як його дружина. Така обставина підтверджується довідкою від 06.05.2016 року, виданою приватним нотаріусом, який завів спадкову справу. Відповідачі від спадщини відмовилися шляхом подання такому нотаріусу відповідної заяви.

Відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тобто, в даному випадку право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, вона своєчасно подала відповідну заяву до нотаріальних органів, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини як спадкоємця.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2007 року за наявності умов для одержання в

нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

В даному ж випадку навпаки вбачається те, що на сьогодні відсутні умови для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця. Тому цей позов підлягає розгляду судом, а право позивачки захисту.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 16 ЦК України передбачено серед способів захисту цивільних прав визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі наведеного, ст.ст. 16, 392, 1216, 1268 та 1296 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 20 жовтня 2015 року в с. Серники Зарічненського району Рівненської області, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 49,6 кв.м. та житловою площею 27,1 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук