Справа № 2-893/10
Провадження № 4-с/604/8/16
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Сташківа Н.Б.

за участі секретарів

судового засідання ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

представника боржника ОСОБА_4

представника відділу ДВС ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_6», заінтересованих осіб Підволочиського відділу державної виконавчої служби у Тернопільській області, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_9 акціонерне товариство «Креді ОСОБА_6», заінтересовані особи ОСОБА_7, ОСОБА_8, звернулись до суду із скаргою на дії відділу ДВС Підволочиського райуправління юстиції, посилаючись на те, що рішенням Підволочиського райсуду від 15 лютого 2011 року на користь банку солідарно стягнуто із ОСОБА_7, ОСОБА_8 заборгованість по кредитному договору № 0078-а в розмірі 25 783,03 дол. США, що еквівалентно 203 435, 86 грн. та судові витрати 1820 гривень. На підставі вказаного судового рішення 24 червня 2011 року судом було видано виконавчі листи, які направлені на примусове виконання до відділу ДВС Підволочиського РУЮ в Тернопільській області. 30 квітня 2014 року відносно боржника ОСОБА_8 винесено постанову ВДВС Підволочиського РУЮ про звернення стягнення на її доходи. 29 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 винесено постанову ДВС про повернення виконавчого документу стягувачу у звязку із реалізацією заставного майна, що частково закрила заборгованість згідно рішення суду на суму 114 425,45 грн., однак 15 березня 2016 року виконавчий лист був повторно направлений до ДВС Підволочиського РУЮ в Тернопільській області для примусового виконання судового рішення. 23 березня 2015 року старшим державним виконавцем Підволочиського ВДВС районного ВДВС ГТУЮ в Тернопільській області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, де сума боргу по кредитному договору була зазначена 88 354,05 грн., замість 18388,99 дол. США і 1820 грн. судового збору. 31 травня 2016 року головним державним виконавцем Підволочиського районного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду, яка затверджена ОСОБА_10 Разом із тим відділом ДВС Підволочиського райуправління юстиції у Тернопільській

області невраховано того факту, що рішенням Підволочиського районного суду від 15 лютого 2011 року задоволена до стягнення сума в розмірі 25783,03 грн., що еквівалентно 203 435,85 грн., тобто вимоги позивача були про стягнення коштів у іноземній валюті, а не у національній, а тому на час закриття справи сума боргу становить 14 475,31 дол. США., а відтак відділ ДВС Підволочиського райуправління юстиції у Тернопільській області при примусовому виконанні рішення не керувався вимогами ст. 53 ЗУ «Про виконавче провадження», які безпосередньо передбачають особливості звернення стягнення та виконання рішень на кошти боржника в іноземній валюті. У звязку з викладеним просить визнати дії державних виконавців Вариводи Д.В., Шкільняка В.Є., Панчук М.Л. незаконними, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження відносно ОСОБА_7 .ОСОБА_8, та відновити виконавче провадження на виконання виконавчих листів № 2-5-2011, виданих Підволочиським районним судом.

Представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримала з мотивів у них викладених та просить їх задоволити у повному обсязі.

Представник боржника в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив та пояснив, що на виконання судового рішення від 15 лютого 2011 року, видано виконавчий лист, у якому зазначено заборгованість в сумі 25783,03 дол. США., що еквівалентно 203435,86 грн., Враховуючи те, що рішенням суду визначено грошовий еквівалент у гривнях, а також те, що виконавча служба не має відкритих рахунків у доларах США то і розрахунок проводився у національній валюті, що визначена чітко судовим рішенням. Крім того, боржник ОСОБА_7 сплатив банку згідно квитанцій 207797,68 грн., а тому банк має заборгованість перед ОСОБА_7 в сумі 4361,82 грн. Враховуючи, те що рішення суду виконано в повному обсязі, просить у задоволені скарги відмовити.

Представник відділу ДВС Підволочиського райуправління юстиції в Тернопільській області, зіславшись на поданий ним письмовий відзив проти задоволення скарги пояснив, що згідно виконавчого листа № 2-5-2011 від 27 квітня 2012 року виданого Підволочиським районним судом стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8 заборгованість по кредитному договору № 0078-а від 30 вересня 2008 року в сумі 25 783, 03 дол. США, що еквівалентно 203 435,86 грн. Крім того в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0078-а від 30 вересня 2008 року, звернуто стягнення на предмет застави : автомобіль марки TOYOTA COROLA 1.6 G 2008 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска) № JTNBV56E70J048370 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) ВОС №050066 1 ВРЕР УДАІ УМВС України в Тернопільській області 26 вересня 2008 року. Вказаний транспортний засіб був реалізований, а кошти спрямовані на погашення заборгованості, при цьому залишок непогашеної заборгованості після продажу автомобіля складав 88354,05 грн. У подальшому у своїй заяві від 16 лютого 2014 року вих. № 13206/21100/1 про відкриття виконавчого провадження № 46972736 від 23 березня 2015 року стягувач зазначав про залишок непогашеного боргу по договору у гривневому еквіваленті та просив стягнути вказану суму на його користь. Рішенням суду стягнуто солідарно із боржників ОСОБА_7, ОСОБА_8 суму боргу в розмірі 25 783,03 дол. США, що еквівалентно 203435,86 грн. без конвертації суми заборгованості іноземної валюти в національну валюту на день здійснення платежу. Враховуючи те, що державний виконавець закрив виконавче провадження після фактичного погашення заборгованості є правомірним, тому з цих підстав просить у задоволенні скарги відмовити. Крім того посилання скаржника на те, що дії державного виконавця незаконні і неправомірні в частині суми заборгованості, що зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження, є безпідставними і не підтверджуються будь-якими допустимими та належними доказами, оскільки державний виконавець відкриває виконавче провадження та зазначає суму боргу вказану у виконавчому документі, якщо інша сума не вказана у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження. В даному

випадку виконавець відкрив виконавче провадження за заявою стягувача та у межах суми, яка була ним зазначена, а тому твердження заявника є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Боржник ОСОБА_8, будучи повідомленою належним чином про дату час та місце розгляду справи в силу .ч.8 ст. 76 ЦПК України, в судове засідання на призначене судом число та день не зявилась, заяви про відкладення чи продовження розгляду справи у її відсутності не подавала, а тому справу слід вирішити на підставі наявних у справі та наданих сторонами доказах.

Суд, заслухавши доводи заявника, пояснення представників боржника та відділу ДВС Підволочиського рай управління юстиції у Тернопільській області, дослідивши зібрані у справі докази у їх повній сукупності, вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи із наступних міркувань :

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 лютого 2011 року солідарно із ОСОБА_7, ОСОБА_8 в користь ПАТ «Індустріально-експортний банк» правонаступником якого є ПАТ «Креді-Агріколь банк» стягнуто заборгованість по кредитному договору № 0078-а від 30 вересня 2008 року в сумі 25783,03 дол. США, що еквівалентно 203 435,86 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0078-а від 30 вересня 2008 року звернуто стягнення на предмет застави автомобіль марки : TOYOTA COROLA 1.6 G 2008 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска) № JTNBV56E70J048370 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) ВОС №050066 1 ВРЕР УДАІ УМВС України в Тернопільській області 26 вересня 2008 року, а також стягнуто 1700 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі вказаного судового рішення, Підволочиським районним судом 27 квітня 2012 року видані виконавчі листи про примусове виконання рішення суду про стягнення з боржників ОСОБА_7, ОСОБА_8 в користь ПАТ «Індустріально-експортний банк» правонаступником якого є ПАТ «Креді-Агріколь банк» заборгованість по кредитному договору № 0078-а від 30 вересня 2008 року в сумі 25783,03 дол. США, що еквівалентно 203 435,86 грн., звернуто стягнення на предмет застави автомобіль марки : TOYOTA COROLA 1.6 G 2008 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також стягнуто 1700 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно п.1 ч.2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку встановленому виконавчим документом.

31 травня 2016 року Підволочиським районним відділом державної виконавчої служби винесена постанова про закінчення виконавчого провадження по зверненню стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки : TOYOTA COROLA 1.6 G 2008 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У подальшому 16 лютого 2014 року за вих.. № 13206/21100/1255/1 ПАТ «Креді ОСОБА_6» звернувся до відділу ДВС Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області із заявою, у якій просив відкрити виконавче провадження на виконання в/л Підволочиського районного суду Тернопільської області у справі за № 2-5-2011 виданого 27 квітня 2012 року та стягнути з боржника ОСОБА_7 суму заборгованості у розмірі 88 354,05 грн., оскільки в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення на предмет застави, із урахуванням погашення боргу в розмірі 114425,45 грн., залишилась заборгованості 88 354,05 грн.

На підставі вищевказаної заяви 23 березня 2015 року державним виконавцем ДВС Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області відкрито виконавче провадження по виконанню рішення Підволочиського райсуду про стягнення з ОСОБА_7 в користь ПАТ «Індустріальний Банк» боргу в розмірі 88354,05 грн., та надано термін для добровільного виконання судового рішення.

На виконання вказаної постанови боржником ОСОБА_7 згідно платіжних доручень : від 12 березня 2016 року № 268,(сума 2374,55 грн.), від 06 травня 2015 року № 489 (сума 594,08 грн.), від 31 березня 2015 року № 369 (сума 525,44 грн.), від 29 жовтня 2015 року № 1187 (сума 53801,00 грн.), від 29 грудня 2015 року № 1438 (сума 30000,00 грн.), від 29 вересня 2015 року № 1063 (сума 588,60 грн.), від 15 вересня 2015 року № 952(сума 470,38 грн.);, перераховано в користь ПАТ «Креді-Агріколь Банк» залишок суми боргу в розмірі 88354,05 грн.

31 травня 2015 року постановою державного виконавця Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Підволочиського районного відділу ДВС у Тернопільській області виконавче провадження про стягнення в користь ПАТ «Індустріальний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді ОСОБА_6» - закінчено у звязку із його повним виконанням.

Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

З приводу цього Верховним Судом України висвітлено правову позицію у справі за № 6-145цс14, згідно якої вбачається, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 53 ЗУ «Про виконавче провадження», яка регулює особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті, на яку посилається скаржник передбачено, що у разі якщо кошти боржника в іноземній валюті розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі, що мають право на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, державний виконавець зобов'язує їх продати протягом семи днів іноземну валюту в сумі, необхідній для погашення боргу. У разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Аналізуючи норми статей та судову практику, можна дійти висновку, що для виконання судового рішення про стягнення з позичальника коштів у іноземній валюті мають бути відповідні правові підстави зокрема : безпосередньо стягнення судом коштів у іноземній валюті, кошти боржника знаходяться на рахунках у іноземній валюті, відкритий валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Натомість судом встановлено, що кошти згідно рішення суду ( тіло кредит, пеня, проценти) стягувались у дол.. США, однак перераховувались у національну валюту, що еквівалентно курсу долара на час такого стягнення, у боржника відсутні відкриті будь-які валютні рахунки, а також відсутній відкритий рахунок органу державної виконавчої служби. Крім того, самим скаржником подано заяву до органу державної виконавчої служби про стягнення із боржника у користь банку різницю суми заборгованості у національній валюті в розмірі 88 354,05 грн.

Таким чином, посилання представника заявника, що рішення суду необхідно виконувати у іноземній валюті є безпідставним та не узгоджується із нормами закону та матеріалами справи.

Згідно п.1 ч.2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку встановленому виконавчим документом.

За вказаних обставин, враховуючи повне виконання рішення Підволочиського районного суду у справі №2-5-2011року суд вважає, що державним виконавцем вжито усіх заходів спрямованих на виконання судового рішення, а тому доводи скаржника про визнання дій державних виконавців Вариводи Д.В., Шкільняка В.Є., Панчук М.Л., як і Підволочиського відділу державної виконавчої служби незаконними і неправомірними є безпідставними і спростовуються як доводами представника боржника, так і представником ДВС Підволочиського рай управління юстиції у Тернопільській області, а також наданими суду матеріалами справи, а тому скарга Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_6», задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 11, 40, 49,50,53 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 210, 294, п. 4 ст. 295, 383-389 ЦПК України суд , -

У Х В А Л И В

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_6», заінтересованих осіб Підволочиського відділу державної виконавчої служби у Тернопільській області, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинення дій відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя