Справа № 351/163/16-ц
Номер провадження №2/351/342/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

секретар Маланчук С.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Снятинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся у суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що його бабусі ОСОБА_2 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_2. 09.06.2015 року ОСОБА_2 померла, і після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із вищевказаної квартири, спадкоємцем за заповітом складеним померлою 27 березня 2015 року, її онук позивач по справі ОСОБА_1 Після відкриття спадщини, він звернувся до державного нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадщини за заповітом від 15.06.2015 току за №438 нотаріусом була заведена спадкова справа за №192/2015, а 27 січня 2016 року після строку на прийняття спадщини за заповітом позивач знову звернувся до нотаріуса, щоб одержати свідоцтво про право на спадщину, проте у цьому йому було відмовлено по причині відсутності оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру №8 в будинку №129 що по вулиці Шевченка в місті Снятині, якого позивач так і не знайшов, залишилася лише копія.

Відповідно до наведеного позивач просить суд визнати за ним ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач та його представник адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні були відсутні, однак подали до суду заяви, якими позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задоволити, а справу просили розглядати без участі позивача та його представника.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_5 у судовому засіданні був відсутній, однак подав до суду заяву, де вказав, що у розгляді даного питання покладаються на розсуд суду, справу просив розглядати без участі представника міської ради.

Суд дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши наявні у справі докази, приходить до переконання, що позов є обґрунтований, підставний та підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло видане згідно із розпорядженням №59/379 від 28.11.1995 р. ОСОБА_2 належала 1/2 квартири АДРЕСА_1, а із Виписки №23-34/306748 від 28.01.2016 р. вбачається, що ОСОБА_2 належала 1/2 квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, та 1/2 квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від ОСОБА_1, таким чином ОСОБА_6 належала квартира АДРЕСА_1 у повному обсязі, що також підтверджується технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1. Також судом встановлено, що згідно Заповіту від 27.03.2015 р. ОСОБА_6 належну їй квартиру АДРЕСА_1 заповіла своєму онукові ОСОБА_1, та 09.06.2015 р. ОСОБА_6 померла (Свідоцтво про смерть серії І-НМ №2072018), таким чином позивач по справі успадкував квартиру АДРЕСА_1.

Із ч. 1 ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а відповідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність оригіналу свідоцтва на право особистої власності на житло не є підставою відмови у захисті права позивача.

Таким чином судом встановлено, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1, яка належала його бабі ОСОБА_2.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.