Справа № 603/474/16-ц
Провадження №2/603/212/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі : Швець Н.С.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, в якому просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, що залишилось після смерті ОСОБА_3, яка померла 02.04.2008 року, а саме: земельні ділянки площею 1,0719 га та 03429 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області та право на земельну частку (пай) у господарстві спілка селян «Дністер» згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ТР №0133539 за №203.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 14.03.2007 року помер батько позивача ОСОБА_4 Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять земельні ділянки площею 1,0719 га та 03429 га, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області. На вказане спадкове майно, спадкодавцем ОСОБА_4 складено заповіт на імя дружини ОСОБА_3, яка померла 02.04.2008 року. За життя ОСОБА_3 склала заповіт на імя позивача ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 з метою оформлення спадкових прав звернулась до нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки ОСОБА_5 за життя не оформила спадкових прав після смерті ОСОБА_4 та відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, хоч повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного:

14.03.2007 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №038226, виданим 14.03.2007 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 за життя на праві приватної власності належали земельні ділянки площею 1,0719 га та 0,3429 га, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 657298, виданого ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області.

Належність вищевказаних земельних ділянок ОСОБА_4 підтверджується також витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016, №НВ-016 від 08.07.2016 року та копіями витягів про нормативну грошову оцінку земельної ділянки 299/86-16 виданими відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області від 16.06.2016 року.

Відповідно до заповіту від 04.01.2003 року, посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті належну йому на праві особистої власності частку житлового будинку з надвірними будівлями та предметами домашнього вжитку, що знаходиться в с.Тростянцях Монастириського району Тернопільської області та все інше майно, яке буде йому належати на день смерті, заповів дружині ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, яку прийняла його дружина ОСОБА_3 яка проживала з ним на момент його смерті, що підтверджується довідкою №186 від 22.05.2015 року, виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району.

Судом встановлено, що спадкових прав після смерті ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_3 - не оформила.

ОСОБА_3 померла 02.04.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №065511, виданим 04.04.2008 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя належала частка майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства спілки селян «Дністер», визначена в розмірі 1,74 га, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ТР № 0133539 виданого Монастириською РДА від 29.08.1996 року. Зазначене підтверджується також довідкою про грошову оцінку земельної ділянки (паю) №299/86-16 виданою відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області від 16.06.2016 року.

Враховуючи наявність розбіжностей в зазначенні по-батькові позивача у сертифікаті на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ТР № 0133539 виданого Монастириською РДА від 29.08.1996 року суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення такого факту необхідно заявникові для визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Відповідно до ч.2ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи те, що встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючих документів на спадкове майно повязане з вирішенням спору про право, тому даний спір підлягає розгляду в позовному провадженні.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строку у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до заповіту від 01.04.2008 року, посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті усе своє майно, що буде їй належати на день смерті де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все, на що за законом матиме право, заповіла позивачу ОСОБА_1

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3, позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3, проте як вбачається із повідомлення нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори №934/01-16 від 02.08.2016 року, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що ОСОБА_3, яка шляхом вступу у фактичне управління спадковим майном прийняла спадщину яка залишилась після смерті ОСОБА_4, однак за життя не оформила спадкових прав на зазначене спадкове майно та відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

На день розгляду справи державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №657298, виданий ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області - втрачений, про що позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністровя».

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановленні судом.

Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, ст. 328, 392, 1222, 1225, 1228, 1261 ЦК України, ст.81 Земельного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, яка померла 02.04.2008 року, а саме:

- земельну ділянку площею 1,0719 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0742, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №657298;

- земельну ділянку площею 0,3429 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0537, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №657298;

- земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського виробництва спілка селян «Дністер» згідно зареєстрованого Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0133539 за №203.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6