Справа № 755/3880/16-ц
"18" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участю секретаря Локоткової І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути із ОСОБА_1 кошти в сумі 5 743 грн. 97 коп. та судові витрати.
Вимоги мотивує тим, що між ПрАТ "СК "УНІКА" та ОСОБА_1 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/7056939, згідно якого ПрАТ "СК "УНІКА" взяло на себе зобов'язання компенсувати заподіяну шкоду третім особам під час дорожньо- транспортної пригоди, яка сталася за участю транспортного засобу «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_1.
Так, 25.02.2013 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_2, після чого не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
У зв'язку з дорожньо-транспортною подією, згідно звіту про оцінку, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_5 в результаті його пошкодження склала 5 743,97 грн.
Відповідно до умов договору страхування ПрАТ "СК "УНІКА" відшкодувало ОСОБА_2 витрати на ремонт автомобіля в сумі 5 743,97 грн.
З урахуванням зазначеного позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу сплачену суму страхового відшкодування 5 743,97 грн.
В судове засідання представник позивача не з'явився, представник ПрАТ «СК «УНІКА» Чуріков А.Д. суду подав заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника позивача, у заяві вказав, що позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2013 року, ОСОБА_1 13.03.2013 року о 19 год. 00 хвилин, по вул. Хрещатик у м. Києві, керуючи автомобілем «Шевролет» д.н.з. НОМЕР_6, під час перестроювання не дав дорогу автомобілю «Тойота» д.н.з. НОМЕР_5, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, в наслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху (а.с. 18). Даною постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність перед третіми особами водія автомобіля «Шевролет», д.н.з. НОМЕР_6, була застрахована у ПрАТ «СК «УНІКА» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/7056939 від 22.06.2012 року укладеного з відповідачем (а.с. 9).
Відповідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.
На підставі заяви ОСОБА_2 на виплату матеріального збитку від 27.02.2013 року та страхового акту № 00111041доплата від 15.11.2013 року ПрАТ «СК «УНІКА» згідно платіжного доручення № 040947 від 21.11.2013 р. на суму 5 743,96 грн. виплатило страхове відшкодування ФОП ОСОБА_4 на ремонт пошкодженого у ДТП автомобіля (а.с. 11, 38, 39).
На підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
За нормою п.п. ґ) п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Статтею 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, серед іншого, вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Судом встановлено, що на виконання вимог вищевказаної норми закону відповідач протягом трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 13.03.2013 року, не повідомив позивача про подію ДТП.
Позивачем на адресу ОСОБА_1 було направлено претензію від 19.08.2015 року про відшкодування коштів в порядку регресу, яка виконана не була (а.с. 40).
У спростування зазначеного відповідачем будь-яких доказів суду не надано.
Суд також приймає до уваги правову позицію Верховного Суду України від 12.02.2014 року викладену у справі № 6-1цс14, відповідно до якої виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.
Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.
Отже, беручи до уваги вищевикладене, позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню, у зв'язку з чим із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УНІКА» необхідно стягнути кошти в сумі 5 743,97 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1 378 грн. 00 коп. (а.с. 3).
Керуючись ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 12, 22, 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, правовою позицією Верховного Суду України від 12.02.2014 року у справі № 6-1цс14, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 62, 64, 74, 76, 88, 169, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» сплачене страхове відшкодування у розмірі 5 743 грн. 97 коп. та судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп., а всього суму 7 121 (сім тисяч сто двадцять одна) грн. 97 коп.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя