Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 449/393/16-ц
Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Савчака А.В.
секреатря - Подусівської Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням , -
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у зв'язку з вибуттям до іншого населеного пункту.
В заяві зазначає, що вона являється власником будинковолодіння АДРЕСА_1. В даному будинку зареєстрований ОСОБА_3 , але з 2007 року він у спірному будинку не проживає, оскільки переїхав проживати в с.Болотня до своєї співмешканки. ОСОБА_3 не приймає участі в догляді за спірним будинком, не сплачує комунальних платежів, не зберігає особистих речей. В добровільному порядку відповідач небажає знятись з реєстрації із спірного будинку.
В судове засідання позивачка не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить постановити рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явися, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення згідно ст..224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов необхідно задовольнити, виходячи із наступних міркувань.
Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК власник майна (будинку) має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.
Частина 1 статті 71 Житлового кодексу України визначає, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Стаття 72 Житлового кодексу України визначає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку».
Згідно ст..107 Житлового Кодексу України наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в
будь-який час розірвати договір найму.
У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне
проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення
в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.
Згідно ст..167 Житлового Кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне
проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення
в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.
Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Згідно ст.7 Закону України «Про вільний вибір місця проживання та свободу пересування» однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням.
Суд встановив, що згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок ОСОБА_2 являється власником будинку АДРЕСА_1.
Згідно довідки Бачівської сільської ради ОСОБА_3, 1964 року народження зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, однак з 2007року за даною адресою не проживає.
Доказів про поважність причин відсутності відповідача ОСОБА_3 у вказаному будинку судом не здобуто, як і не встановлено, що позивач чинив відповідачу перешкоди в користуванні жилим приміщенням.
Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги вищенаведене, ті обставини, що відповідач більше шести місяців , а саме з 01.06.2007 року не користуються будинком АДРЕСА_1, суд в сукупності всіх обставин по справі, з врахуванням ст.24,41 Конституції, робить висновки про те, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а відтак позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 158, 169, 209, 212, 214, 215, 218, 222-232 ЦПК України, -
Позов задоволити. Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втартив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1.
Рішення суду набирає законної сили через десять днів з дня його проголошення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте Перемишлянським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

У разi залишення заяви про перегляд заочного рiшення без задоволення, заочне рiшення може бути оскаржене вiдповiдачем в загальному порядку.

Рiшення може бути оскаржено позивачем в апеляцiйному порядку до апеляцiйного суду Львівської областi через Перемишлянський районний протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. В. Савчак