Справа № 2-79/2000
Провадження № 4-с/395/4/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві ГОРБУЛІНІЙ О.В.,

за участю: представника субєкта оскарження ОСОБА_1, державного виконавця СОПІЛЬНЯК О.В., боржника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 (далі заявник, скаржник, ОСОБА_3Г.) на бездіяльність державного виконавця Новомиргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_4, субєкт оскарження: Новомиргородський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі субєкт оскарження, відділ Державної виконавчої служби, державний виконавець СОПІЛЬНЯК О.В.), боржник: ОСОБА_2 (далі боржник, ОСОБА_2М.), а також покладення на державного виконавця обовязку усунути порушення чинного законодавства,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Новомиргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, в якій скаржник вказала, що державний виконавець СОПІЛЬНЯК О.В., нехтуючи своїми функціональними обовязками, не реагує на її звернення, не виконує судове рішення про стягнення аліментів більше двох років, тобто з жовтня 2013 р.

Вказану скаргу було подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119-120, 383-385 ЦПК України, оскільки заявником скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та у скарзі відсутнє клопотання про його поновлення.

За ухвалою судді від 24.06.2016 р. було залишено без розгляду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця відділу ОСОБА_4, а також покладення на державного виконавця обовязку усунути порушення чинного законодавства і повернуто заявникові.

За ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 10.08.2016 р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено: ухвалу суду від 24.06.2016 р. скасовано та передано питання на новий розгляду до суду першої інстанції.

Оповіщена у встановленому порядку про час і місце розгляду справи заявник у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, проте надіслала до суду заяву з проханням розглянути скаргу в її відсутність.

Державний виконавець СОПІЛЬНЯК О.В., представник субєкта оскарження ОСОБА_1 у суді заперечували проти задоволення скарги, бо вважають її необґрунтованою.

Окрім цього, представник субєкта оскарження подав письмові заперечення проти скарги, стверджуючи, що насправді державний виконавець протягом зазначеного скаржником строку належним чином здійснювала покладені на неї законом обовязки. Тому просить суд постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги повністю.

Боржник ОСОБА_2 підтвердив у суді, що дійсно систематично не сплачував аліментів на утримання дочки через відсутність роботи. Проте державний виконавець звернула стягнення на належне йому майно, заблокувала банківські картки, зверталась до правоохоронних органів з приводу притягнення його до відповідальності.

Він дійсно успадкував домоволодіння та земельну ділянку, що перебуває в оренді. Проте через відсутність коштів його право власності в порядку спадкування на земельну ділянку було офіційно посвідчено лише в липні 2016 р. В той же час право власності на спадкове домоволодіння він ще не оформив.

Що стосується автомобіля, то його придбав його тесть, а вони з дружиною лише користуються цим автомобілем.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність зазначеного учасника судового розгляду на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини учасників судвоого розгляду.

Ознайомившись зі скаргою, заслухавши думку державного виконавця, представника субєкта оскарження, боржника, безпосередньо дослідивши матеріали справи та інші письмові докази, суд міркує за потрібне відмовити у задоволенні скарги повністю із таких підстав.

У судовому засіданні безспірно зясовано, що за рішенням Новомиргородського районного суду від 11.02.2000 р. у справі № 2-79-2000 р. було задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_5, 17.06.1998 р. н., у розмірі чверті його заробітку (доходу).

Тоді ж вказаним районним судом було видано виконавчий лист про стягнення вищезазначених аліментів, який надійшов до виконання до державної виконавчої служби.

Скаржник стверджує, що з жовтня 2013 р. державний виконавець Новомиргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_4 не вживає жодних заходів, щоб змусити боржника сплачувати аліменти.

В той же час вона неодноразово повідомляла державному виконавцю, що у боржника є автомобіль, будинок, земельна ділянка, котрі він одержав у спадщину.

Окрім цього, ОСОБА_2 офіційно не працює, проте фактично має заробіток.

Як пояснили суду представник субєкта оскарження ОСОБА_1, державний виконавець СОПІЛЬНЯК О.В., боржник ОСОБА_2, протягом досліджуваного періоду боржник офіційно ніде не працював і не працює у даний час.

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 успадкував домоволодіння та земельну ділянку, що перебуває в оренді, його право власності в порядку спадкування на земельну ділянку було офіційно посвідчено лише в липні 2016 р.

Що стосується автомобіля, то його придбав тесть боржника, а ОСОБА_2 з дружиною лише користуються цим автомобілем.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон):

ст. 32 заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

п. 2 ст. 74 у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника.

п. 10 ст. 74 за наявності заборгованості із сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем систематично проводяться перевірки майнового стану боржника (отримання доходів боржником, наявність нерухомого та рухомого майна боржника, коштів на рахунках боржника, перевірка майнового стану боржника за місцем його проживання).

Відповідно до довідок реєструючих органів, які містяться в матеріалах виконавчого провадження, за боржником майна, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено.

Відповідно до акту державного виконавця, боржник проживає у будинку батьків.

02.07.2012 р. за актом опису й арешту майна було описано телевізор SHARP 21 EM3G, який рахується за боржником та котрий неодноразово було передано на торги (прилюдні та електронні), проте дане майно до цього часу не реалізовано.

Державним виконавцем неодноразово здійснювався виклик боржника до відділу та привід боржника через правоохоронні органи, направлялись подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів згідно статті 164 Кримінального кодексу України, однак, згідно листів Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області у діях боржника відсутній склад злочину.

У звязку із набранням чинності новим КПК України, право подати заяву про відкриття кримінального провадження у випадку, коли у боржника є заборгованість по аліментах, у формі приватного обвинувачення згідно статті 477 КПК України належить стягувачам, так як стягувач є заінтересованої особою та його права порушуються.

Стягувачу неодноразово було вручено під підпис повідомлення про її право звернутись до правоохоронних органів із заявою про притягнення боржника до кримінальної відповідальності згідно статті 164 Кримінального кодексу України.

Згідно відповідей Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області, у діях боржника відсутній склад злочину.

У скарзі стягувач зазначає, що боржник працює неофіційно, має автомобіль, будинок, пай, які не оформляє на себе, про що вона, стягувач, начебто неодноразово повідомляла державному виконавцю.

Однак у матеріалах виконавчого провадження відсутні заяви та інші документи, які підтверджують вищезазначені твердження скаржника.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно лише 13.07.2016 р. за боржником було зареєстровано право власності на земельну ділянку.

Після надходження цієї інформації, державний виконавець відразу направила постанову до ТОВ «Агрофірма ім. Чкалова» про утримання заборгованості за аліментами з орендної плати боржника.

Як вбачається з наданих субєктом оскарження матеріалів виконавчого провадження, державний виконавець СОПІЛЬНЯК О.В. протягом оскаржуваного періоду систематично продовжувала виконувати судове рішення про стягнення аліментів у передбаченого законом порядку.

Так, 16.05.2014 р. вказаним державним виконавцем була ухвалена постанова про привід боржника, оскільки той ухилявся від явки до відділу за повістками.

Перевіряючи майновий стан боржника, 26.05.2014 р. державний виконавець надіслала запит у Маловисківський МРЕВ ДАІ стосовно наявності у нього транспортних засобів.

Станом на 18.09.2014 р. було здійснено розрахунок заборгованості та надіслано сторонам.

09.10.2014 р. надіслана платіжна вимога до банку.

20.10.2014 р. державний виконавець звернулася до Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області з поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК України за ухилення від сплати аліментів.

03.12.2014 р. було складено акт оцінки арештованого майна та подана заявка на його реалізацію.

19.05.2015 р. ухвалена постанова про арешт коштів, у звязку з чим були заблоковані карткові рахунки боржника.

Щороку до матеріалів виконавчого провадження долучалися протоколи проведення торгів арештованого майна, яке не вдавалося реалізувати з 2012 р.

Згідно інформаційних довідок право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення та присадибну земельну ділянку було посвідчено за боржником ОСОБА_2 13.07.2016 р.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 82 Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до суду, який видав виконавчий документ.

У даному випадку суд вважає, що представник субєкта оскарження та державний виконавець обґрунтовано стверджують, що підстав для задоволення скарги немає.

В той же час заявник не довела обґрунтованості жодного положення скарги.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Окрім обґрунтування скарги заявником, пояснень державного виконавця, представника субєкта оскарження та його письмових заперечень проти скарги, вищевикладені обставини також підтверджуються наданими учасниками судового розгляду письмовими доказами: матеріалами виконавчого провадження, долучених до скарги копіями документів.

Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 32, 74, 82 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 153, 209-210, 292-294, 296, 383-388 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Новомиргородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_4, субєкт оскарження: Новомиргородський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, боржник: ОСОБА_2, а також покладення на державного виконавця обовязку усунути порушення чинного законодавства повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд.

Головуючий:

суддя С. В. Щенюченко

Згідно з оригіналом:

суддя С.ЩЕНЮЧЕНКО