Справа № 309/4129/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

10 березня 2016 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі: головуючого - Власова С.О.,

суддів - Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю.,

секретарі - Рогач О.Я.,

з участю: представника позивача - Ряшко А.В.

відповідача ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хустського районного суду від 10 листопада 2015 року у справі за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ВАТ «Державний ощадний банк України» філії Закарпатського обласного управління ТВБВ №10006/0114 про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» пред»явив до ОСОБА_2 позов про стягнення заборгованості.

Позивач зазначив, що 17.12.2012 року між АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ №10006/114 філії - Закарпатське облуправління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір №153626 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки, відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок №4945 та встановлено кредит у розмірі 14 700,00 грн. Відповідно до п. 1.1.4 договору встановлено, що строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 19,5 % річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 24% річних. Відповідно до п. 3.3 договору встановлено, що клієнт зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі, зокрема, у разі звільнення з організації, з якою банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат, через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організації) з використанням платіжних карток. Згідно наказу начальника філії ЗОУ АТ «Ощадбанк» №188-к від 05.03.2014 року відповідача було звільнено із займаної посади 05.03.2014 року за угодою сторін у зв'язку з чим останній був зобов'язаний достроково погасити всю кредитну заборгованість. Листи-притензії, які позивач надсилав відповідачу залишилися останнім без задоволення. Станом на 01.10.2014 року заборгованість ОСОБА_2 перед банком становить 10 704,20 грн., яка складається з: 5 921,62 грн. - основний борг, 698,75 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту 105,76 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 1008,65 грн. - втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, 2399,13 грн. - відсотки за користування кредитом, 288,58 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 50,22 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом, 231,49 грн. - втрат від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом. У зв'язку з вищенаведеним, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати.

У травні 2015 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ВАТ «Державний ощадний банк України» філії Закарпатського обласного управління ТВБВ №10006/0114 про визнання договору недійсним.

Зустрічний позов мотивував тим, що при підписанні договору про надання споживчого кредиту, банком було порушено норми Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема перед укладенням вказаного договору відповідач зобов'язаний був повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови. Просив договір №153626 від 17.12.2012 року визнати недійсним.

Рішенням Хустського районного суду від 10.11.2015 року первісний позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість у розмірі 10 704,20 грн., в тому числі: 5 921,62 грн. - основний борг, 698,75 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту 105,76 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 1008,65 грн. - втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, 2399,13 грн. - відсотки за користування кредитом, 288,58 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 50,22 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом, 231,49 грн. - втрат від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ВАТ «Державний ощадний банк України» філії Закарпатського обласного управління ТВБВ №10006/0114 про визнання договору недійсним - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» 243,60 грн. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати, як незаконне. Вказує на те, що суд неправильно застосував процесуальний та матеріальний закон, зокрема, не врахував те, що банком не було надано повної інформації по кредитному договору, що є підставою для визнання його недійсним. Просив з цих підстав вимоги за зустрічним позовом задовольнити, а у задоволенні первісного позову відмовити.

Розмір стягнутої суми боргу ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не оспорює.

У запереченнях на апеляційну скаргу, позивач вказує, що така є необґрунтованою та безпідставною, оскільки при укладенні договору ОСОБА_2 була надана вичерпна інформація по кредитному договору, що враховано судом першої інстанції та ухвалено законне і обргунтоване рішення.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін по справі, які з»явилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, вважає за необхідне її відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Матеріалами справи доведено, що 17.12.2012 року між АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ №10006/114 філії - Закарпатське облуправління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір №153626 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки, відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок №4945 та встановлено кредит у розмірі 14 700,00 грн. (а.с. 11-12).

Відповідно до п. 1.1.4 договору встановлено, що строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 19,5 % річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 24% річних.

Відповідно до п. 3.3 договору встановлено, що клієнт зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі, зокрема, у разі звільнення з організації, з якою банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат, через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організації) з використанням платіжних карток.

Згідно наказу начальника філії - Закарпатського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» №188-к від 05.03.2014 року ОСОБА_2 було звільнено із займаної посади - керуючого територіально відокремленого безбалансового відділення № 10006/0114 Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» днем 05.03.2014 року за угодою сторін у зв'язку з чим останній був зобов'язаний за умовами договору достроково погасити всю кредитну заборгованість (а.с. 19).

З метою позасудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з листами-притензіями №30-2-428/1107 від 16.05.2014 року та №1434 від 09.07.2014 року про погашення заборгованості, які залишені відповідачем без задоволення та заборгованість не погашена (а.с. 16, 17).

Станом на 01.10.2014 року заборгованість ОСОБА_2 перед банком становить 10 704,20 грн., яка складається з: 5 921,62 грн. - основний борг, 698,75 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту 105,76 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 1008,65 грн. - втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, 2399,13 грн. - відсотки за користування кредитом, 288,58 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 50,22 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом, 231,49 грн. - втрат від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував обставини справи та правильно застосував до спірних правовідносин сторін матеріальний закон, зокрема, положення ст.ст. 526,625, 1050 ЦК України.

Посиланнявідповідача, як в зустрічному позові так і в апеляційній скарзі на те, що банком не було роз'яснено йому умови кредитного договору не можуть братися до уваги, оскільки як встановлено судом першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, ОСОБА_2 підписав укладений договір про відкриття та обслуговування рахунку та відповідно погодився на умови зазначені в договору та працюючи керуючим Хустським ТВБВ №10006 відділення ПАТ «Державний ощадний банк України» не міг не знати про такі умови.

Вказане також стверджується наданою позивачем Додатковою угодою №3 від 03.12.2009 року до Договору про відкриття працівнику ВАТ «Ощадбанк» карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за кредитною схемою № від 03.03.2003 року, в якій було змінено проценти за користування кредитом та така підписувалася ОСОБА_2, як керуючим філією Хустське відділення №7290 «Державний ощадний банк України».

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому апеляційну скаргу відхиляє, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст.304, п.1 ч.1, ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :