У х в а л а

іменем україни

29 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДьоміноїО.О., Демяносова М. В., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Литвинової Жанни Михайлівни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 21 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 травня

2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір

№ ФО60445П, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 12 350 Євро до 15 травня 2009 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, станом на 11 вересня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 150 692 грн 63 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 2 403 Євро (58 429 грн 22 коп.), заборгованості за відсотками - 1 925,88 Євро (46 827 грн 99 коп.), пені за несвоєчасне повернення кредиту -10 972,70 Євро (26 569 грн 7 коп.), пені за несвоєчасне повернення відсотків -775,91 Євро (18 866 грн 36 коп.), банк просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 150 692 грн 63 коп., а також судові витрати в сумі 2 260 грн 39 коп.

Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 21 березня 2016 року, залишеним ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 25 травня 2016 року, у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями,

Литвинова Ж.М., яка діє в інтересах ПАТ «Укрсоцбанк», звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 21 березня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 25 травня 2016 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Так, судом встановлено, що починаючи з 28 листопада 2008 року погашення заборгованості відповідачем не здійснювалось, кінцевим строком повернення є 16 травня 2009 рік, а позовна заява подана 2 жовтня 2015 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 1 квітня 2011 року представником ПАТ «Укрсоцбанк» до Нововоронцовського районного суду Херсонської області була подана позовна заява до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, по якій відкрито провадження та ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 січня 2014 року позовну заяву залишено без розгляду.

Згідно до вимог ст. 265 ЦК України, залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки на момент подання позову сплили строки давності пред'явлення позовних вимог.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Литвинової Жанни Михайлівни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», відхилити.

Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 21 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від

25 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.О. Дьоміна М. В. Демяносов
О.М. Ситнік