Номер провадження: 22-ц/785/1038/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про солідарне стягнення на користь банку заборгованості за кредитним договором № 0, за станом на 17.11.2014р., у розмірі 243753,91 грн., що складається з боргу по кредиту у сумі 118298,93 грн., відсотків у сумі 125454,98 грн., а також про стягнення компенсації понесених судових витрат.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 14.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 7980 доларів США, на строк з 14.08.2007 року по 14.08.2012 року, зі стягненням 13% річних. Того ж дня між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 133829. 03.03.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, внаслідок чого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги до відповідачів по справі. Позивач вказував на неналежне виконання відповідачами умов кредитного договору. Представник позивача участі у розгляді справи не приймав, відомості про належне сповіщення позивача про час та місце розгляду справи матеріали справи не містять.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, позов не визнавали, просили справу розглянути за їх відсутності (а.с.60,64).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення суду від 24.06.2015 року скасувати і ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Проти апеляційної скарги заперечують ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 квітня 2016 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2015 року в частині позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення з них кредитної заборгованості за період до 05 січня 2010 року (кредитних коштів у сумі еквівалентній 7714 дол. США, та відсотків у сумі еквівалентній 2485,83 дол. США) скасовано, а провадження у справі в цій частині закрито.

У решті, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в позові до ОСОБА_3, та про часткове задоволення позову до ОСОБА_2, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення з них кредитної заборгованості, суд першої інстанції, пославшись на ст. 509 ЦК України, виходив з того, що зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, що банк намагається застосувати подвійну цивільну відповідальність, що суперечить чинному законодавству.

Однак, висновки суду в частині позову ПАТ «Дельта Банк» про стягнення кредитної заборгованості, зокрема у вигляді процентів за період з 06 січня 2010 року, не відповідають обставинам справи, зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права, що згідно з п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову в позові до ОСОБА_3 та про стягнення процентів за вказаний період з ОСОБА_2, з наступних підстав.

За змістом ст. ст. 1046-1048, 1054ч.1, 1050, 611ч.1п.3, 553ч.1, 554 ЦК України за кредитним договором банк… зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець вправі вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, сплати належних процентів, та вимагати сплати неустойки. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у повному обсязі.

Судом встановлено, що 14.08.2007 року між АКІБ (тепер ПАТ) «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, за умовами якого банк зобовязався надати позичальнику, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) у сумі 7980 доларів США, зі сплатою 13% річних, встановивши можливість перегляду процентів, відповідно до частини 1 п.5.2 договору. Сторони домовились, що позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, згідно додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 14 серпня 2012 року. (а.с.5-14). В цей же день, 14.08.2007 року між АКІБ (тепер ПАТ) «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 133829, за умовами якого поручитель зобовязалася солідарно відповідати перед кредитором за невиконання ОСОБА_2 усіх його зобовязань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 14.08.2007 року. (а.с.15-16).

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, та згідно витягу з Додатку №1 до вищезгаданого договору до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, а також право вимоги до ОСОБА_3 за договором поруки № 133829 від 14.08.2007 року (ас.22-23).

За наданим банком розрахунком заборгованість за кредитним договором № 0, за станом на 17.11.2014р., складає 243753,91 грн., та складається з боргу по кредиту у сумі 118298,93 грн. ( еквівалент 7714 дол. США, по курсу 100 дол. США- 1533,5614грн.), відсотків у сумі 125454,98 грн. (еквівалент 8180,63, по курсу 100 дол. США - 1533,5614грн.). (а.с.21) Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2010 року стягнуто з відповідачів, у солідарному порядку, заборгованість за кредитним договором № 0, за станом на 05 січня 2010 року, у сумі 88860,94 грн., що складалась із боргу по кредиту у сумі 61596,29 грн. (еквівалентній 7714 дол. США) та відсотків у сумі 19849,35 грн. (еквівалентній 2485,83 дол. США). Відтак, рішенням суду повністю стягнуто борг по кредиту та відсоткам за період до 05 січня 2010 року. Позовні вимоги заявлені банком в національній валюті України по курсу долара США за станом на 17.11.2014р. Відтак, залишок заборгованості позичальника по процентам за період з 06 січня 2010 року за станом на 17.11.2014р. в межах заявлених позивачем позовних вимог складає 87333,25 грн. ( 8180,63 дол. США 2485,83 дол. США= 5694,80х15,335614грн.) І саме ця сума, в межах заявлених позивачем позовних вимог, складає заборгованість, що підлягає стягненню. Окремо вимоги щодо стягнення курсової різниці в цій справі позивачем не заявлялись.

Разом з тим, за вимогами ст. ст. 559, 525 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання.. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя… Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом кредитного договору строк виконання основного зобовязання визначено датою «14 серпня 2012 року».

Позивач звернувся до суду з позовом до поручителя щодо залишку заборгованості за процентами у січні 2015 року, тобто зі значним перевищенням шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобовязання. Оскільки протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязання за кредитним договором банк не предявив вимоги до поручителя порука щодо залишку заборгованості по процентам припинилася. Зважаючи на умови договору, на вищевказані правила ст. ст. 559, 525 ЦК України, та на встановлене, позовні вимоги банку до поручителя ОСОБА_3 задоволенню не підлягають у звязку з тим, що порука припинилася.

За вимогами ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до правил ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Встановлено, що зобовязання позичальником по кредитному договору не виконано, за постановою держаного виконавця відділу ДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції виконавчий документ повернуто позивачу з розясненням йому права повторно предявити виконавчий лист для виконання до 26.10.2015р.(а.с.61-62)

Враховуючи наведене, в межах заявлених позивачем позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по процентам за період з 06 січня 2010 року, за станом на 14.11.2015р., у сумі 87333,25 грн. У решті вимоги щодо курсової різниці не заявлялись. А тому позов до ОСОБА_2 задовольняється частково.

Пропорційно до задоволених позовних вимог, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору у суді першої та у суді апеляційної інстанції у сумі 1310 грн.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2015 року в частині позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості у вигляді процентів за період з 06 січня 2010 року скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () заборгованість по кредитному договору № 0 у сумі 87333,25 грн.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості у вигляді процентів за період з 06 січня 2010 року та у решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () компенсацію понесених судових витрат у сумі 1310 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: А.І.ОСОБА_4 Сєвєрова