провадження № 2-о/756/44/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Приголовкіну В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Дев'ята Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Соколівська сільська рада Бобровицького району Чернігівської області, про встановлення факту прийняття спадщини та факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2, яка була матір'ю ОСОБА_3 Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно: будинок в АДРЕСА_3 та земельну ділянку за вищевказаною адресою площею 0,06 га, де ОСОБА_2 постійно проживала та була зареєстрована.

Зазначене майно прийняв ОСОБА_3 як спадкоємець, який протягом шестимісячного строку фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час смерті ОСОБА_2 та протягом шести місяців після її смерті він постійно проживав за адресою АДРЕСА_3, здійснював поточний ремонт в будинку та огорожі навколо будинку, обробляв земельну ділянку. Проте ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини не подавав та свідоцтво про право на спадщину за законом не отримував.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер, його сином є заявник ОСОБА_1

Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з будинку в АДРЕСА_3 та земельної ділянки за вищевказаною адресою площею 0,06 га.

Заявник вказує, що його зареєстрованим місцем проживання було АДРЕСА_1, проте коли його батько став потребувати сторонньої допомоги, він почав спільно проживати з батьком за адресою АДРЕСА_3, здійснював за ним догляд, а коли батько помер, він його поховав.

09 листопада 2015 року заявник звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою державного нотаріуса Майданника І.В. від 09 листопада 2015 року заявнику було відмовлено у цьому в зв'язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька, і у нього відсутні інші докази фактичного прийняття спадщини.

У зв'язку з цим заявник просить встановити факт, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а також встановити факт, що заявник ОСОБА_1 постійно проживав разом із ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав, був допитаний за його згодою як свідок та пояснив, що ОСОБА_2 була його бабусею, постійно проживала в АДРЕСА_3. За рік до смерті бабусі його батько ОСОБА_3 проживав з бабусею, оскільки вона хворіла. Після смерті бабусі його батько ще 3-4 місяці проживав у селі, а потім поїхав до м. Києва, оскільки в селі не було роботи, а будинок здав знайомим. Коли у 2013-2014 році його батько вийшов на пенсію, він повернувся проживати у село і постійно там жив. На початку 2014 року заявник переїхав до батька у село, з того часу постійно з ним проживав 3-4 місяці, міг лише на кілька днів з'їздити до м. Києва. Оскільки у селі лікарень не було, заявник забрав батька до м. Києва, де він і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Заявник зазначив, що коли він проживав у селі, то працював в охоронній фірмі, готував проекти по пожежній сигналізації вдома та відвозив. Вказав, що одружений, має сина, якому 25 років. Сім'я проживала у м. Києві. Коли заявник забрав батька до м. Києва, він мешкав разом з ним. Також заявник зазначив, що обробляє город кожного року, їздить в село у відпустку та на вихідні, робив косметичний ремонт у будинку, переклав грубку.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до суду заяви, в яких просили розглядати справу відповідно до вимог чинного законодавства за їхньої відсутності.

Соколівська сільська рада Бобровицького району Чернігівської області в листі від 21 березня 2016 року також зазначила, що проти задоволення заяви заперечує, що ОСОБА_3 на день смерті не проживав у селі Рокитне, після смерті матері останній раз його бачили у 2000 році. Після смерті ОСОБА_2 у житловому будинку проживали місцеві жителі с. Рокитне, яким ОСОБА_3 надавав дозвіл на проживання.

Свідок ОСОБА_5, допитана в судовому засіданні, пояснила, що є сусідкою заявника, проживає в АДРЕСА_4, пенсіонерка, зареєстрована в АДРЕСА_5. Вказала, що знає сім'ю ОСОБА_3, оскільки постійно проживає в селі протягом 15 років. У селі постійно бачила ОСОБА_3, який доглядав за ОСОБА_2, яка була паралізована (ліва рука віднімалася, погано почувалась). Зазначила, що ОСОБА_3 був єдиним сином ОСОБА_2, а ОСОБА_1 був її єдиним онуком. ОСОБА_3 доглядав хвору матір до її смерті, проживав з нею, садив город, тримав курей та порося, ходив по кропиву. Як похоронив матір, то після її смерті проживав у тому будинку, зробив сітку для курей. Свідок вказала, що ОСОБА_3 помер два роки тому, його сина ОСОБА_1 вона бачила кожні вихідні, і в будні бачила, як син до нього їздив, оскільки у нього є машина, він допомагав батькові, косив, садив город, білив погріб, піч топив, варив йому їсти. ОСОБА_1 поховав батька у м. Києві. Зараз у будинок приїздить ОСОБА_1, наводить в будинку порядок, там чисто, охайно.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що мешкає в АДРЕСА_6, та є двоюрідною сестрою заявника по батьку. Зазначила, що виросла у цьому селі, вони всі разом жили як одна сім'я. ОСОБА_3 проживав з матір'ю, перед її смертю - постійно, він єдиний у неї син, доглядав за нею, оскільки у неї були інсульти один за одним, тримав порося, обробляв город. Після смерті матері ОСОБА_3 теж проживав в тому будинку, хазяйнував. Коли ОСОБА_3 захворів, його син ОСОБА_1 переїхав до нього, доглядав за ним, постійно проживав з ним протягом близько шести місяців, а потім забрав його до м. Києва. Після смерті батька ОСОБА_1 обробляє город, обгороджується, садок розсаджує, наводить порядок та чистоту.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З листа Соколівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області №87 від 07.05.2012 року вбачається, що за ОСОБА_2 закріплений будинок в АДРЕСА_3 та земельна ділянка за вищевказаною адресою площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1, виданого 10 листопада 1950 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, його батьком є ОСОБА_7, матір'ю - ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

З відповіді Одинадцятої Київської нотаріальної контори №419/01-16 від 10.02.2016 року, отриманої на запит суду, вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 не заводилась.

З відповіді Державного нотаріального архіву Чернігівської області №795/01-17 від 14.03.2016 року, отриманої на запит суду, вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 не заводилась.

З довідки ЖБК «Кристал-18» №81 від 30.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований з 22.04.1986 року за адресою АДРЕСА_2, 18.03.2014 року знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, що діяла на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, що діяла на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном та (або) подання нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

З пояснень заявника, свідків та листа Соколівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області від 21 березня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме будинком та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_3

За таких обставин вимоги заявника про встановлення факту, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3, виданого 14 червня 1968 року, заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року, його батьком є ОСОБА_3, матір'ю - ОСОБА_8.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 виданого 14 травня 2014 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

З довідки Центру комунального сервісу №80/2064 від 20 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований з 06.06.1989 року за адресою АДРЕСА_1.

З пояснень заявника та свідків вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживав з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 та за зареєстрованим місцем проживання заявника у м. Києві на час смерті батька та відкриття спадщини.

09 листопада 2015 року до майна померлого ОСОБА_3 Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою за заявою ОСОБА_1 заведено спадкову справу №839/2015. 09 листопада 2015 року нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, посилаючись на те, що ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини і у нього відсутні інші докази фактичного прийняття спадщини.

За таких обставин вимоги про встановлення факту, що ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на час відкриття спадщини, підлягають задоволенню.

Встановлення вказаних фактів потрібне заявнику для оформлення права на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 212-215, 218, 235, 256, 259 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на час відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М.Маринченко