У Х В А Л А

7 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Сімоненко В.М., Яреми А.Г.,

розглянувши заяву Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості»про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» про стягнення грошової допомоги та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Оболонський районний суд м. Києва рішенням від 12 листопада

2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від

20 січня 2016 року, позов ОСОБА_4 задовольнив частково: стягнув на її користь з ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» грошову допомогу у розмірі шести місячних посадових окладів, а також 1 тис. грн на відшкодування моральної шкоди; вирішив питання розподілу судових витрат; у задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 26 травня 2016 року касаційну ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» відхилила, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2016 року та рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року залишила без змін.

15 липня 2016 року до Верховного Суду України звернулося ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме положень статті 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» (далі - Закон), що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Обґрунтовуючи свої доводи заявник надав рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної й касаційної інстанцій, виходив з того, що позивачка звільнившись із займаної посади за власним бажанням у зв'язку з виходом на наукову пенсію мала право на отримання грошової допомоги у розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат у відповідності до вимог статті 24 Закону, а відповідач не надав доказів на підтвердження виплати зазначеної допомоги.

Наданим для порівняння рішенням від 16 січня 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відмовив у задоволені позовних вимог про виплату грошової допомоги при виході на пенсію. Суд касаційної інстанції дійшов висновку, що грошова допомога у розмірі шести місячних посадових окладів науковому працівнику виплачується тільки при виході на пенсію з посади наукового працівника, а оскільки позивач після виходу на пенсію продовжував працювати і був звільнений у зв'язку з втратою довіри та вчинення аморального проступку, підстави застосовувати статтю 24 Закону для задоволення позовних вимог відсутні.

У зазначеному рішенні від 16 січня 2013 року та в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року встановлено різні фактичні обставини справи, що не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ неоднаково застосував норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у побідних правовідносинах.

За таких обставин вважати заяву ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» про стягнення грошової допомоги та відшкодування моральної шкоди за заявою Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

В.М. Сімоненко

А.Г. Ярема