Справа № 472/224/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" серпня 2016 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Кучерявенка С.С.,

при секретарі Чорній О.В..,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» , про визнання правочину укладеним під впливом обману та визнання недійсності правочину з моменту підписання та повернення грошових коштів за недійсним правочином,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішення Веселинівського районного суду від 07 червня 2016 року ухваленому у справі за вищевказаним позовом, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення. В обґрунтування заяви посилається на те, що не з»явився до суду у звязку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Також ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» вважають, що вказане заочне рішення винесено з порушенням норм цивільного матеріального права і підлягає скасуванню.

Згідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так,10.02.2016 року між ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» та ОСОБА_1 було укладено договір фінансового лізингу №003097, предметом якого є трактор марки «Беларус» моделі «892», погодженою вартістю 510 000 гривень 00 коп., які в порядку п.9.7 ст. Договору були зараховані як Адміністративний платіж.

За умовами Договору, Лізингоодержувач отримує у користування транспортний засіб на умовах фінансового лізингу протягом 120 робочих днів з моменту сплати ним на рахунок Лізингодавця наступних Лізингових платежів: Адміністративного платежу, Авансового платежу, Комісії за передачу предмета лізингу ( п.1,7 ст. 1 Договору). Відповідно, при укладенні договору сторони погодили, що розмір Адміністративного платежу складає 10% від вартості предмета лізингу; Авансовий платіж - 50 % та комісія за передачу предмета лізингу - 3% відповідно.

Однак, позивачем, як Лізингоодержувачем за договором не було сплачено у повному обсязі платежів, передбачених п.1,7 ст. 1 Договору, у Товариства, як Лізингодавця не виникло обовязку щодо передачі предмета договору.

В оскаржуваному рішенні судом неправильно встановлені обставини, що мають значення для справи, а також помилково визначена правова природа відносин, що виникли між позивачем та відповідачем.

В рішенні відсутні будь-які належні докази та конкретні посилання на правильні норми діючого законодавства України щодо недійсності договору фінансового лізингу або окремих частин, а також відсутні належні докази порушення охоронюваних прав позивача, як споживача.

До договору лізингу, відповідно до ч.2 ст. 806 ЦК України, застосовуються загальні положення про найм(оренду), що визначені у параграфі 1 глави 58 ЦК України, з урахуванням особливостей нормативно - правовим актом, що регулює правовідносини фінансового лізингу, ЗУ «про фінансовий лізинг».

Згідно ст. 6 ЗУ «Про фінансовий лізинг» визначено наступні умови договору як обовязкові: предмет лізингу, строк лізингу, розміри лізингових платежів. Перелік не є вичерпним та дозволяє сторонами його розширювати.

При підписанні договору сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов(предмет лізингу, розміри лізингових платежів та строк лізингу), визначених таким законодавством для договорів фінансового лізингу, у належній формі(письмовій), засвідчивши свої наміри на виникнення обопільних прав та кореспондуючих їм обовязків за таким договором, власноручно підписавши оригінали кожної сторінки договору із додатками до нього у двох екземплярах. Таким чином договір є укладеним із дотриманням усіх обовязкових умов договору фінансового лізингу, та відсутні підстави для визнання його недійсним, які визначені у ст. 215 ЦК України, а отже, у відповідності до ст. 629 ЦК України є обовязковим до виконання сторонами.

В оскаржуваному рішенні суд зазначає щодо наявності з боку ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» обману по відношенню до позивача щодо не зазначення призначення Адміністративного платежу, що був внесений позивачем після підписання договору, а також зазначає про незаконність включення до договору такого платежу, існування якого не передбачено нормами законодавства України, що регулює порядок укладення та виконання договорів фінансового лізингу.

Частина 2 ст.6 ЗУ «Про фінансовий лізинг» визначає, що розміри лізингових платежів є істотною умовою договору фінансового лізингу, що означає обовязковість їх погодження при укладенні цивільно - правової угоди такого характеру.

Також судом неправильно розподілено судові витрати. Так, відповідно до копії квитанції, що подана позивачем, підтверджується сплата судового збору за подання позовної заяви у розмірі 551 грн.20. Однак в позовній заяві заявлені дві вимоги майнового та немайнового характеру.

При розгляді заяви про перегляд заочного рішення позивач заперечував проти її задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню у тому разі, коли суд встановить, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Для урахування даної статті вважають, що обставини зазначені вище є істотними і суттєво впливають на суть винесеного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше справа була призначена до розгляду на 12.05.2016 року про що відповідач був повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився, у звязку з чим розгляд справи був відкладений 24.05.2016 року. У цей день справа також не була розглянута через відсутність представника відповідача, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання , про причини неявки представник ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» суд не повідомив. Судове засідання відкладено на 07.06.2016 року/ а.с.60,64,68/.

У відповідності до п.1ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Суд вважає, що відповідач умисно затягує розгляд справи, не зявляється у судове засідання. Посилання відповідача на те , що судом при ухваленні рішення неповно вивчено фактичні обставини, які мають істотне значення для справи.

Так, відповідач мав можливість реалізувати свою правомірність при вирішенні спору про визнання правочину укладеним під впливом обману та визнання недійсності правочину з моменту підписання та повернення грошових коштів за недійсним правочином на стадії судового розгляду справи, але на думку суду відповідач умисно не зявлявся на розгляд справи, а також на перегляд заочного рішення. Не бажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, надало суду право при розгляді справи обмежуватися доказами наданими позивачем.

Відповідно до ч.6 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» , правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Згідно п.14 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика - будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції;

Враховуючи положення п.п.2 п.6 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» , у разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: договір може бути визнаним недійсним у цілому.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист споживачів»№5 від 12.04.1996 року, умови договору, що обмежують права споживача порівнянно з положеннями, передбаченими законодавством, визнаються недійсними.

Відповідно до ст. 230 ЦК України , якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Згідно ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою від 21.03.2016 року задоволено клопотання про зменшення судового збору.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України , Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною 4 ст.231 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Враховуючи вище викладене, та керуючись ст.231 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня винесення ухвали

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_2