У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом житлового управління фірми «Ренесанс» ЛТД-92 до ОСОБА_4, треті особи: Одеська міська рада, житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський», ОСОБА_5, про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою житлового управління фірми «Ренесанс ЛТД-92» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року житлове управління фірми «Ренесанс ЛТД-92» (далі - ЖУФ «Ренесанс ЛТД-92») звернулося до суду з указаним вище позовом, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_4 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

Позивач зазначав, що ЖУФ «Ренесанс ЛТД-92» надає відповідачці послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, проте остання своєчасно їх не оплачує, у зв'язку із чим станом на 08 листопада 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 2 991 грн 64 коп.

Посилаючись на ст. ст. 15, 16, 267, 525, 526, 625 ЦК України, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 березня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 травня 2016 року, у задоволенні позову ЖУФ «Ренесанс ЛТД-92» відмовлено.

У касаційній скарзі ЖУФ «Ренесанс ЛТД-92», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, із дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та, виходячи із положень ст. ст. 19, 20, 21, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 січня 2009 року № 5), вимог ст. ст. 58, 59, 60 ЦПК України, з урахуванням Статуту ЖУФ «Ренесанс ЛТД-92» дійшов правильного висновку про те, що ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 не є балансоутримувачем будинку № 21 по вул. Преображенській в м. Одесі та виконавцем житлово-комунальних послуг, тому не має права надавати такі послуги мешканцям цього будинку, у зв'язку із чим відмовив у задоволенні позову.

Крім того, суд зазначив, що позивачем не доведено розмір заборгованості відповідачки за житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, не надано належних доказів того, що зазначені у розрахунку заборгованості послуги взагалі надавались.

Суди попередніх інстанції надали належну оцінку доказам (ст. 212 ЦПК України), які були наявні у матеріалах справи на момент ухвалення судових рішень.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і не дають підстав для скасування ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу житлового управління фірми «Ренесанс ЛТД-92» відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта