Справа № 202/5782/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 травня 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 141 «Смена», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що 1 грудня 2014 року відбулося залиття належної йому квартири АДРЕСА_1, в результаті якого пошкоджені коридор та спальна кімната. Причиною залиття стало те, що відповідач ОСОБА_3 забув закрити кран у ванній кімнаті квартири НОМЕР_1, що розташована поверхом вище та належить на праві власності його матері ОСОБА_2 Згідно зі звітом про оцінку збиту вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню оздоблення квартири, пошкодженого внаслідок залиття, з урахуванням ПДВ складає 7555,20 грн. Також залиттям квартири йому завдано моральну шкоду. Просив стягнути з відповідачів на його користь матеріальну шкоду в розмірі 7555,20 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що квартира позивача раніше була залита попередніми власниками квартири АДРЕСА_2 та зазнала значних пошкоджень. Так, у ніч з 7 на 8 серпня 2011 року в зазначеній квартирі прорвало водопровідну трубу холодної води і сталося залиття квартири НОМЕР_2 Ремонт в квартирі позивача не проводився з 2008 року. 1 грудня 2014 року ОСОБА_3 збирався прийняти ванну, ввімкнув воду, а сам приліг та задрімав. Внаслідок протікання води дійсно могло відбутися пошкодження оздоблення квартири НОМЕР_2 Але оскільки вони не були присутні під час складання акту про залиття, то були позбавлені можливості ознайомитися з обсягом та характером пошкоджень. Вважали, що акт про залиття складений з порушеннями вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, зокрема, такий акт складений в їх відсутність, не скріплений підписом та печаткою голови ОК ЖБК № 141 "Смена". Висновок про вартість матеріального збитку також складений з численними порушеннями та включає пошкодження, заподіяні внаслідок залиття в 2011 році. Позивачем завищено розмір матеріальної шкоди. Крім того, вимоги про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими. Просили в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. В подальшу в судове засідання не з'явилися, у зв'язку з чим розгляд справи завершено в їх відсутність.

Представник третьої особи - Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 141 «Смена» ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що акт про залиття нею не підписувався, але дійсно 1 грудня 2014 року жильці будинку повідомили про залиття. Вона заходила до квартири позивача, сусіди допомагали збирати воду. Після цього піднялася до квартири відповідачів, побачила сліди води в прихожій. ОСОБА_3 пояснив, що він залив.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню:

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 27 березня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за номером 4-472, на праві власності належить квартира АДРЕСА_3.

На підставі договору купівлі-продажу від 18 серпня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Двірник І.В. в реєстрі за № 220, відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2, якою користується її син ОСОБА_3

1 грудня 2014 року відбулося залиття належної позивачу квартири.

Згідно з актом, складеним мешканцями будинку АДРЕСА_1, причиною залиття квартири НОМЕР_2 є халатність мешканця квартири НОМЕР_1 ОСОБА_3, який забув закрити кран з гарячою водою в ванній кімнаті.

Як вбачається з вищевказаного акту, внаслідок залиття були пошкоджені коридор - 6 кв.м. та спальна кімната - 12 кв.м.

Факт залиття 1 грудня 2014 року належної позивачу квартири підтвердили допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які пояснили, що були залиті коридор і спальна кімната.

Крім того, факт залиття квартири позивача з вини відповідача ОСОБА_3 не заперечували в судовому засіданні й самі відповідачі.

Згідно зі звітом про оцінку збитку вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню оздоблення квартири АДРЕСА_4, пошкодженого в результаті залиття, складає без урахування податку на додану вартість 6296 грн. та з урахуванням податку на додану вартість 7555,20 грн.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, майнова шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Суд вважає доведеним у судовому засіданні факт залиття належної позивачу квартири з вини відповідача ОСОБА_3, а тому завдана внаслідок такого залиття шкода підлягає стягненню з останнього як винної особи.

Доводи відповідачів про невідповідність акту про залиття вимогам п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, як такого, що складений без їх участі та не затверджений головою ОК ЖБК № 141 "Смена", суд до уваги не приймає, оскільки відсутність відповідачів під час складання акту про залиття за доведеності самого факту залиття не може бути підставою для звільнення винної особи від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підтвердження розміру шкоду, завданої залиттям квартири 1 грудня 2014 року, позивачем надано суду звіт про оцінку збитку, який відповідачами у судовому засіданні не спростований.

Доводи відповідачів про те, що вартість ремонтно-будівельних робіт у такому звіті розрахована з урахуванням пошкоджень, які виникли внаслідок залиття квартири позивача в 2011 році іншими особами, жодними належними доказами не підтверджені.

Суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_10 у судовому засіданні про пошкодження внаслідок залиття в 2011 році в квартирі позивача коридору та кухні, оскільки згідно з частиною 2 статті 59 ЦПК України обставин справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Крім того, як пояснила вказаний свідок 1 грудні 2014 року вона не була присутня в квартирі позивача та про залиття їй відомо зі слів ОСОБА_2

Судом за клопотанням відповідача ОСОБА_3 призначалася судово-будівельна експертиза на предмет визначення дійсної вартості шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивача, що відбулося 1 грудня 2014 року, але відповідач вартість експертизи не сплатив, у зв'язку з чим матеріали справи були повернені суду без висновку експерта.

Таким чином, враховуючи, що відповідачі не надали суду доказів, що внаслідок залиття квартири позивача 1 грудня 2014 року останньому завдано шкоду в меншому розмірі, ніж зазначено у вищевказаному звіті про оцінку збитку, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача необхідно стягнути матеріальну шкоду виходячи з наданого позивачем звіту в розмірі 6296 грн. (без урахування ПДВ).

Між тим суд вважає, що не підлягає стягненню з відповідача зазначена в такому звіті сума податку на додану вартість у розмірі 1259,20 грн., оскільки позивачем не надано доказів понесення ним цих витрат.

Відповідно до підпункту 14.1.178. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податок на додану вартість непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно підпунктів 1 та 2 пункту 180.1. статті 180 ПК України платником податку на додану вартість є: будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183; будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Як зазначив позивач у судовому засіданні, ремонт в квартирі до теперішнього часу не проведений.

Отже, приймаючи до уваги, що позивачем не було понесено витрат на оплату ремонтно-будівельних робіт із урахування ПДВ, підстави для його стягнення відсутні.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то вони також підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 3 ч. 2 статті 23 ЦК України, яка визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди, моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Суд вважає, що в результаті залиття квартири позивач зазнав моральну шкоду, оскільки було пошкоджено належне йому майно, а тому позивач має право на відшкодування моральної шкоди винною особою у відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 23, ст. 1167 ЦК України.

Враховуючи характер завданої шкоди, ступінь вини відповідача, глибину душевних страждань та інших негативних наслідків, завданих позивачу винними діями відповідача, суд визначає суму моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача в розмірі 1000 грн.

Відповідно до частини 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивач як інвалід ІІ групи звільнений від сплати судового збору, суд присуджує стягнути з відповідача ОСОБА_3 у дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: 202,99 грн. - в частині вимог майнового характеру та 48,72 грн. - в частині вимог немайнового характеру, а всього 251,71 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 141 «Смена» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6296 (шість тисяч двісті дев'яносто шість) грн. і в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 (одна тисяча) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у загальній сумі 251 (двісті п'ятдесят одна) грн. 71 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко