РІШЕННЯ

Іменем України

15.09.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді Дзеньдзюра С.М.

при секретарі Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Родовід банк» в особі відділення «Львівське РУ ПАТ «Родовід банк» про стягнення надмірно сплачених платежів,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Родовід банк» в особі відділення «Львівське РУ ПАТ «Родовід банк» про стягнення надмірно сплачених платежів по кредитному договору №41.1/АК-00016.08.2. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23.03.2015 року заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 18.06.2014 року в частині солідарного стягнення ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором від 19.06.2014 року змінено, зменшено розмір нарахованої пені, 3-х відсотків річних з 34 344 грн. 62 коп. до 24 934,66 грн., а розмір всієї заборгованості за кредитним договором, розрахованої в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку зі 115 476 грн. 37 коп. до 109 758 грн. 21 коп., а також судового збору в сумі 1 154,76 грн. Ухвалою суду від 18 травня 2015 року, виправлено описку у вступній та резолютивній частині повного рішення апеляційного суду Львівської області, зазначивши в резолютивній частині розмір заборгованості по щомісячній оплаті за обслуговування кредиту, пені та трьох процентів річних що підлягає зменшенню - «28 626,46» грн. замість «24 934,66».

Позичальником на виконання рішення апеляційного суду Львівської області сплачено 1 154,76 грн. судового збору та 109 758,21 грн. заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18.08.2015 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «Родовід банк» про визнання недійсним кредитного договору № 41.1/АК-00016.08.2 від 19.06.2008 року. Визнано недійсним пункт 1.5.1. вищевказаного кредитного договору. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12.01.2016 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 18.08.2015 року залишено без змін.

Зважаючи на викладене просить стягнути з ПАТ «Родовід банк» 6 466,32 долари США, що еквівалентно 173 657,55 грн. надмірно сплачених платежів по кредитному договору № 41.1/АК-00016.08.2.

Позивач в судове засідання не зявився.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив стягнути з відповідача 6 466,32 долари США, що еквівалентно 173 657,55 грн.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з"ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23.03.2015 року заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 18.06.2014 року в частині солідарного стягнення ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором від 19.06.2014 року змінено, зменшено розмір нарахованої пені, 3-х відсотків річних з 34 344 грн. 62 коп. до 24 934,66 грн., а розмір всієї заборгованості за кредитним договором, розрахованої в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку зі 115 476 грн. 37 коп. до 109 758 грн. 21 коп., а також судового збору в сумі 1 154,76 грн.

Ухвалою суду від 18 травня 2015 року, виправлено описку у вступній та резолютивній частині повного рішення апеляційного суду Львівської області, зазначивши в резолютивній частині розмір заборгованості по щомісячній оплаті за обслуговування кредиту, пені та трьох процентів річних що підлягає зменшенню - «28 626,46» грн. замість «24 934,66».

Відповідно до квитанції від 21 липня 2015 року № 12804528, позичальником, на виконання рішення апеляційного суду Львівської області сплачено 1 154,76 грн. судового збору. Відповідно до квитанції від 21 липня 2015 року № 12788400, позичальником, на виконання рішення апеляційного суду Львівської області сплачено 109 758,21 грн. заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18.08.2015 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «Родовід банк» про визнання недійсним кредитного договору № 41.1/АК-00016.08.2 від 19.06.2008 року. Визнано недійсним пункт 1.5.1. кредитного договору № 41.1/АК-00016.08.2.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12.01.2016 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 18.08.2015 року залишено без змін.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України обєктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обовязків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобовязанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 02.10.2013 року (справа № 6-88цс13).

Зважаючи на те, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18.08.2015 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12.01.2016 року, визнано недійсним пункт 1.5.1. кредитного договору № 41.1/АК-00016.08.2, то є підставним застосування положень ч.1 ст. 1212 ЦК України до спірних правовідносин.

Пунктом 1.5.1. Договору встановлено, що щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється в розмірі 0,3% від суми виданого кредиту, що складає 25 659 х 0,3%/100=76,98 дол. США. Додатком 1 до кредитного договору № 41.1/АК-00016.08.2 наведено розрахунок вартості даної послуги, що складає за весь період кредитування 6 466,32 дол. США. Таким чином, поверненню ОСОБА_1 підлягає 6 466,32 дол. США, що станом на 22.02.2016 року еквівалентно 173 657,55 грн.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, ст. 1212 ,1213 ЦК України, суд ,-

В и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ПАТ «Родовід банк» (, МФО 321712 кореспондентський рахунок №1 в Головному управлінні НБУ по м. Києву та Київській області; вул. Північно-Сирецька б.1-3, Київ, 04136) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, вул. Городоцька, 141/6 м. Львів) 6 466,32 дол. США, що еквівалентно 173 657,55 грн. надмірно сплачених платежів по кредитному договору № 41.1/АК-00016.08.2.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дзеньдзюра С.М.