Ухвала

іменем україни

07 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

МаляренкаА.В., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, ОСОБА_5, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Мегабанк», ОСОБА_6, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою у якій просила визнати дії старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, ОСОБА_5, неправомірними. Також просила зняти арешт з належного їй нерухомого майна та зупинити передачу майна стягувану в рахунок погашення заборгованості.

На обґрунтування своїх вимог зазначила, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 січня 2012 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, на підставі якого видано виконавчий лист, строк предявлення якого визначено до 25 квітня 2013 року.

Зазначає, що 30 грудня 2014 року державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, ОСОБА_5 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а 29 липня 2015 року постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. На її думку вказані постанови винесені державним виконавцем поза межами строку предявлення виконавчого листа до виконання, що є порушенням закону.

Також вказує, що з Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції їй не надходили жодні повідомлення про будь - які дії, які здійснюються державною виконавчою службою по виконавчому листу. Вона не отримувалакопії постанови про відкриття виконавчого провадження, чим на її думку порушено ч. 5 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, їй не було запропонова до сплатити заборгованість банку в добровільному порядку, та ознайомитись із виконавчим провадженням.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2016 року, у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 просять скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця, апеляційний суд обґрунтовано погодився з висновками суду першої інстанції, що дії державного виконавця, щодо відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, а саме продажу предмета іпотеки з публічних торгів та передачі майна стягувачеві в рахунок погашення заборгованості є правомірними та такими, що ґрунтуються на вимогах Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, ухвала судді апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановленою із додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні, тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України вона підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренка

А.О.Леванчука

О.В.Ступак