АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Одинака О.О., Перепелюк Л.М.

секретар Герман Я.І.

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 21 вересня 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, 11 серпня 2008 року, був укладений кредитний договір № CVI0A800000215 за умовами якого, останній отримав кредит в розмірі 21 763,38 доларів США , терміном до 09 серпня 2013 року.

Вказує, що ОСОБА_1 умови договору виконувались не належним чином, у зв'язку із чим, станом на 12 лютого 2015 року виникла заборгованість в розмірі 118 155,22 доларів США, що еквівалентно 2 964 514 гривень 44 копійки з яких:

заборгованість за кредитом -18061,96 доларів США;

заборгованість зі сплати процентів - 10432,47 доларів США;

заборгованість по комісії - 7443,06 доларів США,

пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань -76581,80 доларів США;

штраф -5635,92 доларів США.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договори поруки, згідно яких поручителі зобов'язалися відповідати в повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 зобов'язань

22ц-600/16 головуючий по 1 інстанції Тріска А.І.

Категорія: 19/27 доповідач Кулянда М.І.

за кредитним договором.

Зазначає, що умови договору відповідачами не виконано, кредитні кошти у встановлений строк не повернуто, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно із відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, в розмірі 118 155,22 доларів США.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 21 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, в розмірі 59 448,94 доларів США, яка складається із: заборгованості по кредиту - 18061,96 доларів США, заборгованості із сплати процентів - 10432,47 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом -7443,06 доларів США; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - 17875,53 доларів США; штрафу (фіксована частина) - 9,96 доларів США; штрафу - (процентна складова) 5625,96 доларів США, що за курсом 25,09 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12 лютого 2015 року складає 1 491 573 гривень 90 копійок

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судовий збір.

На вказане рішення ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції змінити в частині відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості з поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позову.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Судом встановлено, що 11 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитно - заставний договір № CVI0A800000215 за умовами якого, останній отримав кредит в розмірі 21 763,38 доларів США, терміном до 09 серпня 2013 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитно - заставним договором, між ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 11 серпня 2008 року, було укладено договори поруки, згідно яких поручителі зобов'язалися відповідати в повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 зобов'язань.

В зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання за кредитно-заставним договором, сума заборгованості, згідно розрахунку, станом на 12 лютого 2012 року, складає 118 155,22 доларів США, з яких:

заборгованість за кредитом - 18 061,96 доларів США;

заборгованість зі сплати процентів - 10432,47 доларів США;

заборгованість по комісії - 7 443,06 доларів США;

штраф (фіксована частина) - 9,96 доларів США;

штраф (процентна складова) - 5 625,96 доларів США;

пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 17 875,53 доларів США.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язанням в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як поручителів, солідарно з боржником ОСОБА_1. заборгованості за кредитно-заставним договором, то воно є законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З договору поруки вбачається, що строк дії поруки між позивачем та ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 не встановлено.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України висловив в постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-125 цс 14.

Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців).

Таку правову позицію Верховний Суд України висловив в постанові від 11 листопада 2015 року № 6-2056 цс 15.

З матеріалів справи вбачається, що строк виконання боржником умов кредитного договору щодо повного повернення отриманих кредитних коштів та виконання інших зобов'язань настав 09 серпня 2013 року.

Перебіг шестимісячного строку для пред'явлення Банком вимог до поручителів розпочався 09 серпня 2013 року та закінчився 09 лютого 2013 року.

У вказаний проміжок часу ПАТ КБ «Приватбанк» позов до поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не пред'явив.

А тому, висновок суду першої інстанції, що порука ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо кредитних зобов'язань ОСОБА_1 припинилась є правильним.

Доводи апелянта про те, що порука не припинилась , є помилковими.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно п.11 договорів поруки, укладених між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, а також ОСОБА_3, вказані договори набирають чинності з моменту його підписання сторонами і діють до повного виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором.

Відповідно до п.12 вказаних договорів, порука за цими договорами припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитно-заставним договором.

Згідно п.24 Постанови ВССУ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам рекомендується при вирішенні таких спорів враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому, в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов`язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

В постанові від 17 вересня 2014 року по справі № 6-53 цс14 Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як вбачається з графіка погашення кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати з 24 по 28 число кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів, відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Отже, виходячи з наведеного, вимогу до поручителів про виконання ними солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням, оскільки умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами. В даному випадку, останній черговий платіж було сплачено боржником 20 лютого 2012 року.

Системний аналіз положень пунктів 11,12 договорів поруки дає підстави зробити висновок про те, що у вказаних договорах не був визначений строк їхньої дії. Зокрема, строк дії договорів поруки не визначений днями, місяцями, роками, з посиланням на конкретний день, місяць, рік.

Крім того, термін виконання основного зобов'язання, відповідно до умов кредитно-заставного договору та графіка сплати платежів за кредитно - заставним договором настає кожного місяця відповідного року.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 21 вересня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: