Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Діонісьєвої Н.М.

при секретарі Краглевич Ю.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Рівненської державної нотаріальної контори про визнання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 Рівненської державної нотаріальної контори про визнання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 лютого 2008 року помер її батько ОСОБА_5, який при житті склав заповіт, згідно якого належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1, він заповідав в рівних долях своїй дружині ОСОБА_6 та доньці позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповіт був посвідчений 15.04.2005 року державним нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, р.№ 2-438. Інший заповіт батька, посвідчений 24.05.2006 року за реєстровим №1564 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_8 на користь дружини і брата позивачки ОСОБА_9, був визнаний недійсним по рішенню Рівненського міського суду від 18.11.2013 року, залишеного в силі ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 22. 01.2014 року.

В лютому 2014 року, як законний представник своєї доньки, вона звернулася до ОСОБА_4 Рівненської нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини за заповітом, де їй стало відомо про те, що ОСОБА_6 звернулася до нотаріальної контори із заявою, у якій вона просила призупинити видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 і стверджувала , що нею поданий позов до Рівненського міського суду про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною.

В судовому засіданні 26.03.2013 року по іншій цивільній справі в Рівненському міському суді представником ОСОБА_6 суду був наданий короткий текст рішення Рівненського міського суду від 13 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про визнання недійсними відмов від прийняття спадщини . Вказаним рішенням позов ОСОБА_6 було задоволено, визнано недійсною її відмову від прийняття належної їй спадщини від 18 липня 2008 року, яка залишилася після смерті чоловіка-Кирильчука ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 , посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_11, зареєстрованої в реєстрі за №1167 та її відмову від 25 жовтня 2008 року, посвідчену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_12, зареєстровану в реєстрі за №7082.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 27 травня 2014 року апеляційна скарга позивачки була задоволена , рішення Рівненського міського суду від 13 березня 2014 року скасоване, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

В грудні 2014 року позивач повторно звернулася до ОСОБА_4 Рівненської державної

нотаріальної контори із заявою про видачу її доньці ОСОБА_3

Олександрівні, 20. 12.2002 року народження, свідоцтва про право на спадщину за заповітом

на 1/2 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 в

м.Рівне після смерті ОСОБА_5, померлого 06 лютого 2008 року,

згідно заповіту, посвідченого 15 квітня 2005 року державним нотаріусом Першої

Рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 ,р.№ 2-438.

09 грудня 2014 року державний нотаріус ОСОБА_4 Рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_13С, винесла постанову про відмову у вчиненні даної нотаріальної дії на тій підставі , що нею по заяві ОСОБА_6 31.10.2014 року було видано свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя (р.№1-420), а по заяві ОСОБА_9, спадкоємця першої черги, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку цієї квартири (р.№1-4210),у зв'язку з чим нотаріальна дія про видачу її доньці свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку не може бути вчинена.

Перша заява ОСОБА_6 від 23.07.2007 року дійсно є відмовою від спадщини на користь ОСОБА_9 ,тоді як друга її заява -відмовою від частки у майні подружжя.Вказана заява була написана нею на підставі норм СК України, у відповідності до ст.71 Закону України «Про нотаріат»,посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_12

Відповідно до ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності, з врахуванням чого, свідоцтво про право власності ОСОБА_6 на 1/2 частку у квартирі АДРЕСА_3, ОСОБА_4 Рівненською ДНК видано неправомірно і його слід визнати недійсним .

Від відповідача ОСОБА_4 Рівненської ДНК надійшли письмові заперечення проти позову, в яких Завідувач ОСОБА_4 Рівненської ДНК ОСОБА_7 вказала, що 28.10.2015 від імені ОСОБА_6 за № 1133 надійшла заява про те, що вона не претендує на видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на майно, яке було зареєстроване за її чоловіком ОСОБА_5, померлим 06.02.2008 р., а саме на 1/2 частку квартири № 25 в м. Рівне по вул. Відінській, буд. №31. Проте 31.10.2014 року нею була подана інша заява про видачу такого свідоцтва на 1/2 частку квартири № 25 в м. Рівне по вул. Відінській, буд. № 31.

Нотаріус зобов'язаний сприяти громадянам, підприємствам, установам, організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів (ст. 5 ЗУ «Про нотаріат»). При вчиненні нотаріальної дії нотаріус проводить оцінку поданих документів, а також зобов'язаний встановити волевиявлення і дійсні наміри особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії (гл. 6 розділ І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Заява ОСОБА_6 від 20.10.2015 р. мала б юридичну силу у випадку відсутності спору або заперечень стосовно вказаної квартири всіма учасниками правовідносин. Проте повторна заява № 699 від 31.10.2014 р. від імені ОСОБА_6 не дає нотаріусу вибору. Право пережившого подружжя захищене законодавством України, оскільки від права власності, яке підлягає реєстрації, неможливо відмовитися. Таке право може бути лише передане згідно загальних правил посвідчення правочинів.

Тому на підставі п. З ст. 368, ст. 182 Цивільного кодексу України ст. 71 Закону України «Про нотаріат», ст. 60, ст. 63 Сімейного кодексу України, п. 4.21 гл. 10 розділу II, гл. 11 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України мною, ОСОБА_7, 31.10.2014 р. за реєстровим № 1-420 було видано свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя на 1/2 частку квартири № 25 в м. Рівне по вул. Відінській, буд. № 31 на ім'я ОСОБА_6, оскільки майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю і у разі смерті одного з подружжя нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просять визнати недійсним свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, видане ОСОБА_4 Рівненською державною нотаріальною конторою ОСОБА_6 на ? частку квартири № 25 в м.Рівне по вул.Відінській,31.

Від відповідача ОСОБА_4 Рівненської ДНК надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 лютого 2008 року помер батько позивачки ОСОБА_5, який при житті склав заповіт, згідно якого належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1, він заповідав в рівних долях своїй дружині ОСОБА_6 та доньці позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповіт був посвідчений 15.04.2005 року державним нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, р.№ 2-438. Інший заповіт ОСОБА_5, посвідчений 24.05.2006 року за реєстровим №1564 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_8 на користь його дружини і брата позивачки ОСОБА_9, був визнаний недійсним по рішенню Рівненського міського суду від 18.11.2013 року, залишеного в силі ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 22. 01.2014 року.

В лютому 2014 року, як законний представник своєї доньки, позивачка звернулася до ОСОБА_4 Рівненської нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини за заповітом, де їй стало відомо про те, що ОСОБА_6 звернулася до нотаріальної контори із заявою, у якій вона просила призупинити видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 і стверджувала , що нею поданий позов до Рівненського міського суду про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною.

Рішенням Рівненського міського суду від 13 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про визнання недійсними відмов від прийняття спадщини позов ОСОБА_6 було задоволено, визнано недійсною її відмову від прийняття належної їй спадщини від 18 липня 2008 року, яка залишилася після смерті чоловіка-Кирильчука ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 , посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_11, зареєстрованої в реєстрі за №1167 та її відмову від 25 жовтня 2008 року, посвідчену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_12, зареєстровану в реєстрі за №7082.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 27 травня 2014 року апеляційна скарга позивачки була задоволена , рішення Рівненського міського суду від 13 березня 2014 року скасоване, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

В грудні 2014 року позивач повторно звернулася до ОСОБА_4 Рівненської державної

нотаріальної контори із заявою про видачу її доньці ОСОБА_3

Олександрівні, 20. 12.2002 року народження, свідоцтва про право на спадщину за заповітом

на 1/2 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 в

м.Рівне після смерті ОСОБА_5, померлого 06 лютого 2008 року,

згідно заповіту, посвідченого 15 квітня 2005 року державним нотаріусом Першої

Рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 ,р.№ 2-438.

09 грудня 2014 року державний нотаріус ОСОБА_4 Рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_13С, винесла постанову про відмову у вчиненні даної нотаріальної дії на тій підставі , що нею по заяві ОСОБА_6 31.10.2014 року було видано свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя (р.№1-420), а по заяві ОСОБА_9, спадкоємця першої черги, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку цієї квартири (р.№1-4210),у зв'язку з чим нотаріальна дія про видачу її доньці свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку не може бути вчинена.

Скасовуючи рішення Рівненського міського суду від 31 березня 2014 року, апеляційний суд Рівненської області в своєму рішенні від 27травня 2014 року зазначив,що ОСОБА_6 не надала суду доказів того,що вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними при написанні 18 липня 2008 року та 25 жовтня 2008 року відмов від прийняття спадщини,яка залишилася після смерті чоловіка-Кирильчука ОСОБА_10.

Однак , за матеріалами спадкової справи №496, померлого 06.02.2008 року ОСОБА_5, копія якої , належним чином завірена , була надана суду ОСОБА_4 Рівненською ДНК, перша заява ОСОБА_6 від 23.07.2007 року дійсно є відмовою від спадщини на користь ОСОБА_9 ,тоді як друга її заява -відмовою від частки у майні подружжя. Вказана заява була написана нею на підставі норм СК України, у відповідності до ст.71 Закону України «Про нотаріат»,посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_12

Відповідно до ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності, з врахуванням чого, свідоцтво про право власності ОСОБА_6 на 1/2 частку у квартирі АДРЕСА_3, ОСОБА_4 Рівненською ДНК видано неправомірно і його слід визнати недійсним .

Враховуючи викладене, керуючись ст. 346 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Рівненської державної нотаріальної контори про визнання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, видане ОСОБА_4 Рівненською державною нотаріальною конторою ОСОБА_6 на ? частку квартири № 25 в м.Рівне по вул.Відінській,31.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Рівненського міського суду Н.М.Діонісьєва