ухвала

іменем україни

21 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Комфортбуд», треті особи: приватна агрофірма «Дністер», ОСОБА_8, ОСОБА_9, про переведення прав та обов'язків покупця; за позовом приватного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Комфортбуд» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, третя особа - приватна агрофірма «Дністер», Миколаївське районне управління юстиції в особі Реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції, про визнання недійсними договору купівлі-продажу, рішень загальних зборів учасників, скасування державної реєстрації за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства Будівельна компанія «Комфортбуд» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Комфортбуд» (далі - ПрАТ «БК «Комфортбуд»), у якому просила перевести на неї права та обов'язки покупця за договором купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі приватної агрофірми «Дністер» (далі - ПрАФ «Дністер») від 29 вересня 2011 року відповідно до якого ПрАТ «БК «Комфортбуд» зобов'язалося передати у власність покупців ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 70 % частки статутного капіталу ПрАФ «Дністер», що становить 169 400 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона є учасником ПрАФ «Дністер» з часткою у розмірі 10%. Про вказаний договір вона дізналася 11 вересня 2013 року після отримання витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Позивач вказувала, що вона не підписувала жодних протоколів зборів учасників ПрАФ «Дністер» щодо продажу ПрАТ «БК «Комфортбуд» 70 % частки в статутному фонді ПрАФ «Дністер» та вона не відмовлялася від свого переважного права на купівлю частки у статутному фонді ПрАФ «Дністер», що відчужена третім особам, оскільки на зборах учасників ПрАФ «Дністер» присутня не була та не повідомлялася про такі збори.

У лютому 2014 року ПрАТ «БК «Комфортбуд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, у якому просило визнати недійсним договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі ПрАФ «Дністер», укладений 28 вересня 2011 року між відкритим акціонерним товариством «Будівельна компанія «Комфортбуд» (далі - ВАТ «БК «Комфортбуд»), правонаступником якої є ПрАТ «БК «Комфортбуд» та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Візняк О.О., зареєстрований в реєстрі за № 974; визнати недійсними рішення зборів учасників ПрАФ «Дністер», оформлені протоколом від 28 вересня 2011 року № 01-09/11; скасувати державну реєстрацію нової редакції статуту ПрАФ «Дністер», яка була проведена державним реєстратором Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області 10 жовтня 2011 року за номером запису 0000251; визнати за приватним акціонерним товариством «БК «Комфортбуд» право власності на частку у розмірі 169 400 грн , що становить 70 % статутного капіталу ПрАФ «Дністер». В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 28 вересня 2011 року між ПрАТ «БК «Комфортбуд» (продавець) і ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі ПрАФ «Дністер», відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупців частку статутного капіталу ПрАФ «Дністер» у розмірі 70 %, що становить 169 400 грн, а покупці - прийняти та оплатити цю частку за вартістю вказаною у цьому договорі в наступних розмірах: ОСОБА_5 - 14%, що становить 33 880 грн, ОСОБА_6 - 18,67 %, що становить 45 181 грн 40 коп., ОСОБА_11 - 18,66 %, що становить 45 157 грн 20 коп., ОСОБА_7 - 18,67 %, що становить 45 181 грн 40 коп. Від імені ПрАТ «БК «Комфортбуд» зазначений договір підписаний головою правління ОСОБА_12 Проте, на момент укладення вказаного договору був чинним статут ВАТ «БК «Комфортбуд» у редакції, яка зареєстрована Шевченківською районною державною адміністрацією у м. Києві 09 грудня 2008 року за № 0004321, згідно з положеннями пп. 13 п. 7.20 якого до компетенції правління належить прийняття рішення щодо придбання права власності на акції, паї, частки в статутному капіталі (статутному фонді) господарських товариств та інших суб'єктів господарювання, однак такі повноваження підлягають обов'язковому попередньому затвердженню наглядовою радою товариства. Відповідно до п. 7.23 статуту правочини, які вимагають попереднього погодження або затвердження зборами акціонерів або наглядовою радою, укладені головою правління без такого попереднього погодження чи затвердження, вважаються недійсними з моменту їх укладення. Позивач зазначав, що при укладенні оспорюваного договору купівлі-продажу наглядова рада ПрАТ «БК «Комфортбуд» не приймала рішення про укладення такого договору та не затверджувала відповідного рішення, а тому даний договір укладений за відсутності та з перевищенням повноважень голови правління ОСОБА_12 на його укладення. Крім того, ПрАТ «БК «Комфортбуд» в особі уповноваженого органу не вчиняло жодних дій, які б свідчили про прийняття спірного договору до виконання. Також, 18 серпня 2010 року у державному реєстрі обтяжень рухомого майна щодо ПрАТ «БК «Комфортбуд» було зареєстровано публічне обтяження, а саме арешт рухомого майна. А відтак, вважає що оспорюваний договір купівлі-продажу укладений всупереч існування заборони обтяження. Також, 28 вересня 2011 року зборами учасників ПрАФ «Дністер» прийнято рішення про продаж ВАТ «БК «Комфортбуд» 70 % частки у статутному фонді ПрАФ «Дністер», продаж частки учасника ОСОБА_8 у розмірі 10 % у статутному фонді ПрАФ «Дністер» та затвердження нової редакції статуту ПрАФ «Дністер». Разом з тим, у голови правління ПрАТ «БК «Комфортбуд» були відсутні відповідні повноваження на участь та голосування на зборах учасників ПрАФ «Дністер», отже рішення зазначених зборів, оформлене протоколом від 28 вересня 2011 року № 01-09/11 є недійсним. Оскільки вищевказані оспорювані договір купівлі-продажу та рішення зборів учасників ПрАФ «Дністер» стали підставою для внесення змін та державної реєстрації нової редакції статуту ПрАФ «Дністер», яка проведена реєстратором Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області 10 жовтня 2011 року за номером 0000251, така державна реєстрація підлягає скасуванню. Посилаючись на викладене, позивач також зазначив, що наявні усі правові підстави для визнання за ПрАТ «БК «Комфортбуд» права власності на частку у розмірі 169 400 грн, що становить 70 % статутного капіталу ПрАФ «Дністер».

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 21 березня 2014 року вищевказані позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Переведено на ОСОБА_3 права та обов'язки покупця за договором купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі ПрАФ «Дністер» від 29 вересня 2011 року, відповідно до якого ПрАТ «БК «Комфортбуд» зобов'язалося передати у власність покупців: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 частку статутного капіталу ПрАФ «Дністер» у розмірі 70 %, що становить 169 400 грн. У задоволенні позову ПрАТ «БК «Комфортбуд» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПрАТ «БК «Комфортбуд» просить скасувати судові рішення й ухвалити нове рішення яким позов ПрАТ «Комфортбуд» задовольнити, а в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є учасником ПрАФ «Дністер» з часткою у статутному фонді в розмірі 10 %, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та редакцією статуту ПрАФ «Дністер», затвердженого зборами учасників ПрАФ «Дністер» на підставі протоколу від 25 травня 2007 року № 25/05/07, зареєстрованого 22 червня 2007 року за № 1 000251.

Іншими учасниками агрофірми згідно з п. 1.8 статуту були ОСОБА_8 і ВАТ «БК «Комфортбуд».

Відповідно до п. п. 1.1, 2.1 зазначеного статуту агрофірма є юридичною особою згідно із законодавством України. Агрофірма створюється з метою здійснення виробничої, посередницької, маркетингової та торгівельної діяльності, експортно-імпортних операцій для отримання агрофірмою та її учасниками прибутку.

За змістом п. 3.2. вказаного статуту (в редакції 2007 року) учасники ПрАФ «Дністер» мають право брати участь в управлінні справами агрофірми, у розподілі прибутку агрофірми та одержувати його частку (дивіденди), вийти в установленому порядку з товариства (з одержання вартості своєї частки), одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника агрофірма зобов'язана надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів.

Згідно з п. 3.4 статуту ПрАФ «Дністер» учасник агрофірми має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам агрофірми. Відчуження учасником своєї частки третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом агрофірми.

28 вересня 2011 року зборами учасників ПрАФ «Дністер» прийнято рішення про продаж ВАТ «БК «Комфортбуд» 70 % частки в статутному фонді ПрАФ «Дністер», продаж частки учасника ОСОБА_8 у розмірі 10 % в статутному фонді ПрАФ «Дністер» та затвердження нової редакції статуту ПрАФ «Дністер».

Також, 28 вересня 2011 року між ВАТ «БК «Комфортбуд» (продавець) та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 (покупці) укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі ПрАФ «Дністер», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Візняк О.О., зареєстрованого у реєстрі за № 974.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору продавець зобов'язався передати у власність покупців частку в розмірі 70 % статутного капіталу ПрАФ «Дністер», що становить 169 400 грн, а покупці - прийняти та оплатити цю частку за вартістю вказаною у договорі в наступних розмірах: ОСОБА_5 - 14 %, що становить 33 880 грн; ОСОБА_6 - 18, 67 %, що становить 45 181 грн 40 коп.; ОСОБА_4 - 18,66 %, що становить 45 157 грн 20 коп.; ОСОБА_7 - 18,67 %, що становить 45 181 грн 40 коп.

Також встановлено та не заперечується сторонами, що пропозицій щодо купівлі частки в статутному фонді ПрАФ «Дністер» у розмірі 70 % за ціною 169 400 грн від ВАТ «БК «Комфортбуд» ОСОБА_3 не отримувала.

Крім того, рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 20 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20 жовтня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2016 року, задоволено позов ОСОБА_3 Визнано недійсним та скасовано рішення зборів учасників ПрАФ «Дністер», щодо продажу ВАТ «БК «Комфортбуд» 70 % частки в статутному фонді ПрАФ «Дністер», продажу частки учасника ОСОБА_8 у розмірі 10 % в статутному фонді ПрАФ «Дністер» та затвердження нової редакції статуту ПрАФ «Дністер», яке оформлено протоколом від 28 вересня 2011 року № 01-09/11.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суди першої та апеляційної інстанцій, керуючись ст. 147 ЦК України та ст. 53 Закону України «Про господарські товариства», дійшли висновку про порушення учасником, який виступав відчужувачем своєї частки, процедури її відчуження, що в свою чергу призвело до порушення переваженого права ОСОБА_3 як учасника аргофірми на купівлю частки у статутному капіталі ПрАФ «Дністер».

Відмовляючи у позові ПрАТ «БК «Комфортбуд», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із безпідставності позовних вимог, оскільки позивачем не доведено наявності обмежень у повноваженнях директора ПрАТ «БК «Комфортбуд» прав на відчуження майна (частки) товариства в статутному фонді ПрАФ «Дністер» на момент укладення відповідних договорів, а також обмежень на укладення відповідних правочинів. Щодо вимог про скасування державної реєстрації нової редакції статуту агрофірми, суди дійшли висновку про відмову в їх задоволенні, оскільки позивачем неправильно визначено відповідача та не вказано, хто саме має скасувати державну реєстрацію.

Також суди дійшли висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги ПрАТ «БК «Комфортбуд» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ПрАФ «Дністер», оформлених протоколом від 28 вересня 2011 року № 01-09/11, оскільки вказана вимога уже була предметом судового розгляду, за результатами якого прийнято рішення.

Проте погодитися з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій не можна з огляду на таке.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, частинами 1-3 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

За положеннями ст. 9 Закону України «Про підприємства в Україні» підприємство діє на основі статуту. Статут затверджується власником (власниками) майна, а для державних підприємств - власником майна за участю трудового колективу. У статуті підприємства визначаються власник та найменування підприємства, його місцезнаходження, предмет і цілі діяльності, його органи управління, порядок їх формування, компетенція та повноваження трудового колективу і його виборних органів, порядок утворення майна підприємства, умови реорганізації та припинення діяльності підприємства. До статуту можуть включатися положення, пов'язані з особливостями діяльності підприємства: про трудові відносини, що виникають на підставі членства; про повноваження, порядок створення та структуру ради підприємства; про знаки для товарів і послуг та інше.

Згідно зі ст. 14 зазначеного Закону управління підприємством здійснюється відповідно до статуту на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і принципів самоврядування трудового колективу. Підприємство самостійно визначає структуру управління, встановлює штати. Власник здійснює свої права по управлінню підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи. Власник або уповноважені ним органи можуть делегувати ці права раді підприємства (правлінню) чи іншому органові, який передбачений статутом підприємства і представляє інтереси власника та трудового колективу.

Встановивши, що відчуження частки у статутному капіталі ПрАФ «Дністер» відбулося з порушенням п. 3.4 вказаної фірми, суди першої інстанції не зазначив у чому саме спірний правочин не відповідає вимогам статуту, та не звернув уваги на те, що вказаним пунктом (чи будь-яким іншим пунктом статуту) не передбачено жодного переважного права учасника агрофірми на купівлю частки у статутному капіталі, як не передбачено й жодних обмежень щодо відчуження учасником агрофірми своєї частки (її частини) третім особам.

Крім того, застосувавши до спірних правовідносин положення ст. 147 ЦК України, поза увагою судів попередніх інстанцій залишилося те, що зазначена стаття регулює діяльність господарських товариств, зокрема, перехід частки (її частини) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи, а ПрАФ «Дністер» не належить до господарських товариств та засади її діяльності врегульовані ГК України та статутом агрофірми.

Також, судами помилково застосовано до спірних правовідносин положення ст. 362 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Правовідносини між засновниками колективного кооперативного підприємства не регулюються положеннями ст. 362 ЦК України, оскільки статутний капітал колективного кооперативного підприємства за своєю правовою природою не є спільною частковою власністю.

Крім того, необґрунтованими є висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що ОСОБА_3 дізналася про порушення свого права із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців під час ознайомлення із матеріалами реєстраційної справи у державного реєстратора 11 вересня 2013 року, оскільки як вбачається із копії нової редакції статуту ПрАФ «Дністер», затвердженого протоколом загальних зборів учасників ПрАФ «Дністер» від 28 вересня 2011 року № 01-09/11, вказаний статут підписаний усіма учасниками агрофірми, у тому числі ОСОБА_3 та новими учасниками агрофірми, які набули статус учасників на підставі оспорюваного договору купівлі-продажу від 28 вересня 2011 року, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4

Крім того, суди не звернули уваги та не надали оцінки тому факту, що підписання нової редакції статуту та укладення оспорюваного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПрАФ «Дністер» відбулося в один і той самий день в офісі одного і того ж нотаріуса.

У порушення ст. 60 ЦПК України вищевказані висновки судів ґрунтуються на припущеннях, оскільки не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно зі ст. ст. 258, 362 ЦК України для вимог про переведення на співвласника прав та обов'язків покупця у разі порушення переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності встановлена позовна давність в один рік.

У матеріалах справи міститься заява ПрАТ «БК «Комфортбуд» від 27 травня 2015 року про застосування наслідків спливу позовної давності.

За положеннями ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Ураховуючи викладене, при новому розгляді судам слід належним чином з'ясувати момент, з якого ОСОБА_3 дізналася або мала дізнатися про укладення спірного договору купівлі-продажу.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 58 Закону України «Про акціонерні товариства» виконавчий орган акціонерного товариства підзвітний загальним зборам і наглядовій раді, організовує виконання їх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом.

Пунктом 7.18 статуту ВАТ «БК «Комфортбуд» виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю є правління, яке підзвітне загальним зборам акціонерів і наглядовій раді товариства та організовує виконання їх рішень.

Згідно з пп. 12, 13 п. 7.20 статуту до компетенції правління, зокрема належить: прийняття рішення про створення чи участь в діяльності господарських товариств, асоціацій, корпорацій, консорціумів та інших юридичних осіб, як на території України, так і за її межами; прийняття рішення щодо придбання права власності на акції, паї, частки в статутному капіталі (статутному фонді) господарських товариств та інших суб'єктів господарювання.

Повноваження щодо прийняття рішень, передбачених вказаними пунктами підлягають обов'язковому попередньому затвердженню наглядовою радою товариства.

Крім того, за змістом п. 7.23 статуту правочини, які вимагають попереднього погодження або затвердження зборами акціонерів або наглядовою радою, укладені головою правління без такого попереднього погодження чи затвердження, вважаються недійсними з моменту їх укладення.

За ст. 241 ЦК Україниправочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Отже при вирішенні спорів про правомірність укладення угод головою правління від імені товариства, судам слід з'ясовувати, чи має голова правління відповідні повноваження, чи повинні збори акціонерів, спостережна (наглядова) рада товариства надавати згоду (приймати рішення) на вчинення таких правочинів.

Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій на порушення ст. ст. 10, 60, 212-214, 315 ЦПК України вищевказаних положень закону та статуту ПрАТ «БК «Комфортбуд» не врахували, фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи належним чином не встановили, зокрема, чи вийшов голова правління ПрАТ «БК «Комфортбуд» за межі передбачених статутом товариства повноважень, вчиняючи правочин щодо відчуження частки у статутному капіталі та, чи вчинялися товариством у подальшому будь-які дії, що можуть свідчити про прийняття оспорюваного правочину.

Крім того, суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що предметом спору у даній справі є переведення прав та недійсність договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПрАФ «Дністер», й відповідно належним чином не перевірили, чи не пов'язаний даний спір із розпорядженням учасниками агрофірми своїми корпоративними правами, а отже, чи не є даний спір корпоративним та, чи підлягає він розгляду у порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи викладене, оскільки фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, судові рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими, тому в силу ст. 338 ЦПК Українипідлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства Будівельна компанія «Комфортбуд» задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик