Справа № 202/2232/16-ц
Провадження № 2/0202/1429/2016
06 травня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: Мороза В.П.
при секретареві: Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно,
У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно.
В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач просила суд визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, загальною площею54,0кв.м, житловою площею 36,1кв.м, укладений 25 липня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, дійсним; скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 54,0кв.м, житловою площею 36,1кв.м, яка складається з: 1 коридор; 2 ванна кімната; 3 кухня;4 житлова кімната; 5 житлова кімната; стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) гривень.
Позивач у судове засідання не з?явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до договору позики, що був укладений 25 липня 2012 року, ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 грошову суму в борг у розмірі 80 000,00 грн., що еквівалентно 10 000,00 дол. США, а ОСОБА_3 зобов?язався повернути ОСОБА_1 позику в строк до 25.07.2013 року.
Позивач передала відповідачу гроші в позику з тією умовою, що у разі неможливості повернути в зазначений строк гроші, в рахунок боргу позичальник передає у її власність за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу свою квартиру АДРЕСА_1.
Право власності позичальника на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 21.10.1999 року, виданого виконкомом міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 21.10.1999 р., № 1/1786-99.
Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Після спливу терміну повернення боргу ОСОБА_3 борг позивачу не повернув, але, посилаючись на відсутність коштів, запропонував передати останній у власність свою квартиру № 17 в будинку № 28повул.Орловській у м. Дніпропетровську.
В ознак цього ОСОБА_3 передав позивачу ОСОБА_1 правовстановлюючі документи та ключі від вищевказаного нерухомого майна. Однак, відповідач ОСОБА_3 ухиляється від взятих на себе зобов?язань.
Під час оформлення вище зазначеного договору позики гарантом його виконання з боку ОСОБА_3 виступила його знайома ОСОБА_2, яка підписала договір позики в якості свідка та зобовязувалась у разі прострочення виконання грошового зобовязання перед позичальником, тобто позивачем ОСОБА_1 сплатити останній штраф у вигляді 2 000 грн.
Ст. 610 ЦК України зазначено, що порушенням зобовязання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
За даними технічного паспорту, квартира АДРЕСА_2 загальною площею 54,0 кв.м, житловою площею 36,1 кв.м складається з: 1 коридор; 2 ванна кімната;3 кухня; 4 житлова кімната; 5 житлова кімната.
Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Керуючись п. 13 Постанови Пленуму ВСУ України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. № 9 «У звязку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК.
При розгляді таких справ суди повинні зясувати, чи підлягає правочин обовязковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.»
Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення грошової суми з відповідача ОСОБА_2, як гаранта, відповідно до договору позики від 25.07.2013 року не підлягають задоволенню, оскільки вони не відповідають вимогам законодавства встановлено ЦК України, решта позовних вимог є законними та обґрунтованими, а тому є такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 334, 545, 610, 625, 627,628, 632, 638, 655, 657, 664 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно задовольнити частково.
Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, загальною площею54,0кв.м, житловою площею 36,1кв.м, укладений 25 липня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, дійсним.
Скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_3.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 54,0кв.м, житловою площею 36,1кв.м, яка складається з: 1 коридор; 2 ванна кімната; 3 кухня;4 житлова кімната; 5 житлова кімната.
В решті позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.П. Мороз