Ухвала

іменем україни

22 грудня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ТкачукО.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2016 року у справі за позовом заступника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України в особі 19-го окремого мостового загону Державної спеціальної служби транспорту, 26-го об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов'язаних з навчанням та утриманням у вищому навчальному закладі,

встановив:

У березні 2015 року заступник військового прокурора Дніпропетровського гарнізону звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що Державна спеціальна служба транспорту є спеціалізованим державним органом транспорту у складі Міністерства інфраструктури України, призначеним для забезпечення стійкого функціонування транспорту у мирний час та в умовах воєнного та надзвичайного стану. 29 липня 2010 року ОСОБА_2 зараховано на перший курс денної форми навчання Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту за програмою підготовки на посади осіб офіцерського складу, з 30 липня 2010 року до списків особового складу кафедри військової підготовки Державної спеціальної служби транспорту, а 27 липня 2011 року з ним укладено контракт про проходження військової служби на посаді курсанта на 4 роки. 2 листопада 2012 року ОСОБА_2 відраховано з університету за його ініціативою.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача витрати, пов'язані з навчанням та утриманням у вищому навчальному закладі, у тому числі, 2 562 грн. 42 коп. - пов'язаних з його грошовим забезпеченням на користь 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту, а на користь 19 окремого мостового загону Державної спеціальної служби транспорту 1 928 грн. 60 коп. витрат, пов'язаних з його продовольчим забезпеченням, та 985 грн. 86 коп. витрат пов'язаних з його речовим забезпеченням.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2016 року у задоволенні позову заступника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2016 року рішення районного суду скасовано, й ухвалено нове рішення, яким позов заступника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону задоволеночастково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної спеціальної служби транспорту 5 476 грн. 88 коп. на відшкодування витрат, пов'язаних з навчанням та утриманням у Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту, у тому числі, 2 562 грн. 42 коп. витрат на грошове забезпечення, 1 928 грн. 60 коп. витрат на продовольче забезпечення, 985 грн. 86 коп. на речове забезпечення.Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову заступника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону відмовити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи частково позов, апеляційний суд дійшов до правильного висновку про те, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту, зокрема, через небажання продовжувати навчання, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі (ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу»).

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. 342 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом заступника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України в особі 19-го окремого мостового загону Державної спеціальної служби транспорту, 26-го об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов'язаних з навчанням та утриманням у вищому навчальному закладі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2016 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С.Ткачук