Справа №488/1653/15-ц 18.05.2016 18.05.2016 18.05.2016
Провадження №22-ц/784/1218/16
Справа № 488/1653/15-ц
Провадження №22-ц/784/1218/16 Головуючий у 1-й інстанції Семенова Л.М.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду Кутова Т.З.
У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Гавор В.Б.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 7 квітня 2016 року за позовом

ОСОБА_3

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит»,

за участю третьої особи без самостійних вимог - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб АТ «Банк «Фінанси та кредит» - Чернявської О.С.,

про розірвання договору та повернення банківського вкладу,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про розірвання договору банківського вкладу, повернення коштів за цим договором.

Позивач зазначав, що 25 червня 2014 року уклав з відповідачем договір строкового банківського вкладу (депозит) на 3 місяці в іноземній валюті в сумі 18000 доларів США строком до 25 вересня 2014 року з виплатою 12,5 % річних, із зарахуванням процентів на рахунок №2638.6.019379.001.

По закінченні дії цього договору, позивач уклав з Банком договір про банківський вклад (Депозит) «Класік» на 3 місяці строком до 25 грудня 2014 року в іноземній валюті в сумі 18000 дол. США з виплатою 12,5 % річних, що мали зараховуватись на рахунок № 2638.5.019379.002. 25 грудня 2014 року укладено аналогічний договір строком до 25 січня 2015 року на суму вкладу 18178,13 дол. США з виплатою 10 % річних.

З 27.01.2015 року вказаний договір був пролонгований до 28 квітня 2015 року на тих самих умовах. Нараховані проценти позивач отримав за період з 27 січня 2015 року по 27 березня 2015 року, при цьому за цей період йому було нараховано лише 4 % ставки, тобто недоплата склала 6 %.

У зв'язку з порушенням Банком договірних зобов'язань позивач уточнивши свої вимоги просив повернути кошти в розмірі 10000 доларів США, стягнути проценти за період з 27 лютого 2015 року по 27 березня 2015 року в розмірі 6%, що становить 1095, 60 грн. або 39.07 доларів США, за період з 27 березня 2015 року по 11 листопада 2015 року 10 % річних, що складає 1140, 47 доларів США або 25957, 15 грн., за період з 11 листопада 2015 по 10 березня 2016 року 10 % річних, що складає 331,49 доларів США або 8679, 33 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 7 квітня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, стягнувши з відповідача на його користь всі грошові кошти.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до загальних положень ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Як вбачається з матеріалів справи позивач із Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» уклали договір 25 червня 2014 про банківський вклад, за умовами якого Банк прийняв від позивача вклад в сумі 18000 доларів США на строк з 25 червня 2014 року по 25 вересня 2014 року, зі сплатою 12.50 % річних (а.с. 13).

Згідно заяви від 25.09.2014 року вказаний договір було продовжено на тих самих умовах до 25 грудня 2014 року (а.с. 14).

В подальшому між тими ж сторонами укладено аналогічний договір на суму вкладу 18000 доларів США із процентною ставкою 10 % на строк до 25 січня 2015 року (а.с. 15).

З 27 сісчня 2015 року останній договір - заява, був не однократно лонгірований на тих же умовах, що і попередній договір, спочатку до 26 лютого 2015 року, потім до 27 березня 2015 року, і в подальшому до 28 квітня 2015 року .

Постанови Правління Національного банку України № 612 від 17 вересня 2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб запровадив тимчасову адміністрацію і розпочав процедуру виведення «Банк «Фінанси та Кредит» з ринку.

Згідно Постанови правління НБУ від 17 грудня 2015 року № 898, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делеговано повноваження ліквідатору банку. Розпочато процедуру ліквідації Банку, розмір гарантованого вкладу становить 200000 грн.

Згідно з п.п. 6, 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

В той же час частиною 6 статті 36 цього Закону зазначено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті (заборона задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку), не поширюється на зобов'язання банку, зокрема, щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд повно та всебічно дослідив обставини справи, надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про те, що введення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Тобто, під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку.

Враховуючи, що на час введення тимчасової адміністрації строк дії договору з позивачем закінчився, в матеріалах справи міститься копія квитанції про виплату позивачу ОСОБА_3 гарантованої суми в розмірі 200000 грн., районний суд правомірно вказав про відсутність підстав для задоволення позову (а.с. 62).

Наведені висновки районного суду відповідають правовій позиції викладеній Верховним Судом України в постанові від 20 січня 2016 р. у справі № 6-2001цс15.

Також зазначення в рішенні як відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» не вплинуло на вірність висновків суду, оскільки вказаний орган в даній справі діє від імені ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», як уповноважена особа, що в силу ч. 3 ст. 309 ЦПК України, не є підставою для застосування положень п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегія дійшла висновку , щодо відсутності підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 7 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Т.З.Кутова

К.О.Буренкова

Т.В. Крамаренко