У х в а л а

15 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Лященко Н.П.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Одеської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пачева Ірина Іванівна, про визнання права власності на спадкове майно, визнання заповіту недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а :

Малиновський районний суд м. Одеси рішенням від 2 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнив частково; ухвалив визнати за ним право власності на 3/16 частини (як обов'язкову частку) домоволодіння АДРЕСА_1, яке розташоване на земельній ділянці площею 527 кв. м, у порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року; стягнути в рівних частках з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 41 грн 93 коп. сплаченого судового збору. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Позовні вимоги ОСОБА_5 суд задовольнив частково; ухвалив визнати за нею право власності на ј частину спірного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнути в рівних частках з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 107 грн 3 коп. сплаченого судового збору. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 суд відмовив.

Позовні вимоги ОСОБА_6 суд задовольнив частково; ухвалив визнати за ОСОБА_6 право власності на 9/16 частин спірного домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі, ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року; стягнути в рівних частках з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 40 грн 24 коп. сплаченого судового збору. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Апеляційний суд Одеської області 22 липня 2015 року скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнив частково; ухвалив визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 з господарськими спорудами, які відображені в технічному паспорті 1989 року, в порядку спадкування за законом після смерті їх матері, ОСОБА_8, по Ѕ частині за кожним.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 суд відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 20 квітня 2016 року касаційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнила, рішення Апеляційного суду Одеської області від 22 липня 2015 року скасувала із залишенням у силі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 2 квітня 2015 року.

14 липня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 257, 267, 1241, 1257, 1268, 1269 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 549 Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК Української РСР).

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня і 26 листопада 2014 року, 18 травня 2016 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 20 квітня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, залишивши без змін рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, погодився з його висновками про наявність у сторін правових підстав для визнання права власності на спадкове майно. При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився й касаційний суд, що дружина спадкодавця - ОСОБА_8 та дочка - ОСОБА_5 виконали вимоги статті 549 ЦК УРСР (яка була чинною на момент відкриття спадщини) щодо спадкування і відповідно до вимог цієї статті вважаються такими, що прийняли спадщину.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих заявником для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалі від 23 квітня 2014 року касаційний суд, залишивши без змін рішення суду апеляційної інстанції, погодився з його висновком про те, що перебування позивача у місцях позбавлення волі на час відкриття спадщини не вважається об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали йому у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини (у розумінні положень статті 1272 ЦК України);

- в ухвалі від 26 листопада 2014 року касаційний суд, направивши справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, вказав на необхідність з'ясувати всі фактичні обставини справи, які мають істотне значення для її правильного вирішення;

- в ухвалі від 18 травня 2016 року касаційний суд, залишивши без змін рішення суду апеляційної інстанції, погодився з його висновком про те, що відповідач на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем (що підтверджується відповідними доказами), до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не звертався, а тому відсутні правові підстави для включення його до складу спадкоємців та визнання за ним права власності на спадкове майно.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовими рішеннями, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Одеської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пачева Ірина Іванівна, про визнання права власності на спадкове майно, визнання заповіту недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук
Н.П. Лященко
В.М. Сімоненко