У Х В А Л А

22 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббак» про визнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2010 року, позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту, яка станом на 1 грудня 2009 року становила 724 тис. 395 грн 9 коп., вирішено питання про розподіл судових витрат. Відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 15 лютого 2016 року, відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 19 квітня 2016 року визнано неповажними наведені в заяві ОСОБА_4 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2010 року та відмовлено ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року касаційні скарги ОСОБА_4 відхилено, ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 15 лютого 2016 року залишено без змін. Крім того, залишено без змін ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 19 квітня 2016 року.

У грудні 2016 року до Верховного Суду України звернувся ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року, посилаючись на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статей 559, 598 ЦК України.

На обґрунтування заяви ОСОБА_4 надав постанову Верховного Суду України від 21 травня 2012 року (справа № 6-18цс11).

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне неоднакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відхиляючи касаційну скаргу ОСОБА_4 й залишаючи без змін ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 15 лютого 2016 року, суд касаційної інстанції погодився з висновком судів про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. При цьому суд зазначив, що обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за кредитним договором виник на підставі судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника і поручителя, яке є чинним, тому наявність судового рішення про визнання припиненими правовідносин за договором поруки, ухваленого в іншій справі, не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Крім того, суд касаційної інстанції зазначив, що ухвала Апеляційного суду Миколаївської області від 19 квітня 2016 року є законною та обґрунтованою, оскільки наведені заявником причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду не є поважними.

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012 року (справа № 6-18цс11), прийнятій в справі про визнання договору поруки припиненим, викладено правовий висновок в якому зазначено, що у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого частиною першою статті 559 ЦК України на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (статті 3, 12-15, 20 ЦК України, статті 3 - 5, 11, 15, 31 ЦПК України).

Висновок суду касаційної інстанції у справі, яка переглядається, не суперечить правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України, оскільки у справі, яка переглядається, та у справі за результатами якої Верховним Судом України прийнято це рішення, наявні різні фактичні обставини.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббак» про визнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 15 лютого 2016 року та ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 грудня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк