Справа № 352/168/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1177/2016
Головуючий у 1 інстанції Дузінкевич І. М.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів: Ковалюка Я.Ю., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: представника прокуратури - Гулянич М.М.

представника Загвіздянської сільради - Антошка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Тисменицького району до Загвіздянської сільської ради, ОСОБА_4 про скасування рішення, - за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Тисменицького районного суду від 19 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2015 прокурор Тисменицького району звернувся в суд з даним позовом, обґрунтувавши тим, що рішенням сільської ради від 27.06.2013 р. надано дозвіл ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,08 га в урочищі «Нивки» с. Загвіздя із земель комунальної власності з порушенням земельного законодавства, оскільки вказана земельна ділянка не належить до населеного пункту с. Загвіздя, а є державною власністю до проведення проекту формування території сільської ради та включення земельної ділянки у межі села. В зв'язку з цим позивач просив скасувати рішення 14 сесії 6 демократичного скликання Загвіздянської сільської ради від 27.06.2013 р. «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва ОСОБА_4

Рішенням Тисменицького районного суду від 19.04.2016 року позов задоволено. Скасовано рішення 14 сесії 6 демократичного скликання Загвіздянської сільської ради від 27.06.2013 р. «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва ОСОБА_4.».

Не погодившись з рішенням суду, вважаючи його невмотивованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу. Доводи апеляційної скарги зводяться того, що сільською радою було встановлено порядок набрання чинності рішення від 27.06.2013 року, що стосується надання відповідачу дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,08 га для ведення садівництва в урочищі «Нивки» с. Загвіздя. Так, рішенням Загвіздянської сільської ради від 17.11.2014 року внесено зміни до рішення від 27.06.2013 року та від 13.02.2014 року, якими громадянам надано дозвіл на складання проекту щодо відведення земельних ділянок для ведення садівництва в урочищі «Нивки», а саме встановлено, що виконання п.1 та п.2 цього рішення набирає чинності після затвердження проекту землеустрою щодо зміни межі населеного пункту с. Загвіздя. Суд не звернув уваги, що саме відділ Держземагенства у Тисменицькому районі та Тисменицька РДА на час виникнення спірних правовідносин, мали право виступати органом виконавчої влади, які реалізують повноваження щодо розпорядження землями державної власності на території Тисменицького району, їх охороною та контролем за їх використанням, та безпідставно не залучив їх до участі в справі. Суд не встановив, що спірна земельна ділянка є державною власністю, оскільки даний довід позивача не обґрунтований належними доказами. Зі змісту мирової угоди, укладеної між Івано-Франківською міською радою, Загвіздянською сільською радою та Тисменицькою РДА спір з приводу належності земельної ділянки, площею 4,89 га був саме між Івано-Франківською міською та Загвіздянською сільською радами, а не державою в особі Тисменицької РДА. Спірна земельна ділянка ніколи не належала до державної власності. Розглядаючи спір, суд не надав оцінки доказам, які підтверджують той факт, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах с. Загвіздя. Крім того Івано-Франківським окружним адміністративним судом 10.06.2015 року затверджено мирову угоду щодо розпорядження Загвіздянською сільською радою іншими земельними ділянками площею 0,08 га для ведення садівництва, що знаходиться в межах с. Загвіздя саме в урочищі «Нивки». Також апелянт вказував на порушення прокуратурою строку позовної давності звернення до суду. Позивач не є ні користувачем, ні власником земельної ділянки, а отже прокуратурою не вірно визначено процесуальний статус, оскільки ОСОБА_4 могла бути залучена до справи, не як відповідач, а в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Також посилається на те, що даний спір повинен бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства. Просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник апелянта в судове засідання не прибув, однак надіслав клопотання про відкладення розгляду справи мотивуючи тим, що буде перебувати у відпустці з 22.05 до 02.06.2016 року, не підтвердивши це жодним документом. Інших доказів ніж ті, що знаходяться в матеріалах справи та апеляційній скарзі суду не надав. Тому справу слід розглянути у його відсутності по наявних доказах.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства оскаржуване рішення відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Загвіздянською сільською радою передчасно прийнято оскаржуване рішення щодо надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки відповідачу, оскільки було відсутнє розмежування меж с. Загвіздя та м. Івано-Франківська.

Встановлено, що 27 червня 2013 року між Івано-Франківською міською радою, Загвіздянською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області та Тисменицькою районною державною адміністрацією укладено угоду про врегулювання земельного спору по встановленню меж м. Івано-Франківська та с. Загвіздя Тисменицького району, відповідно до п.1 якої Івано-Франківська міська рада під час складання проекту землеустрою щодо встановлення меж м. Івано-Франківська (урочище «Нивки» с. Загвіздя) не включає до проекту відповідного рішення, окрім раніше визначеної земельної ділянки площею 1,6 га, додатково земельну ділянку площею 3,29 га, а всього 4,89 га, що входить в межі с. Загвіздя, на користь Загвіздянської сільської ради. Згідно з п. 2 угоди Загвіздянська сільська рада Тисменицького району Івано-Франківської області та Тисменицька районна державна адміністрація погоджують межу між м. Івано-Франківськ, Загвіздянською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області та Тисменицьким районом, згідно схеми, розробленої ДП «Івано-Франківський інститут землеустрою».

Рішенням сесії Загвіздянської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 27 червня 2013 року погоджено умови проекту угоди про врегулювання земельного спору по встановленню межі м. Івано-Франківська та с. Загвіздя Тисменицького району, сільському голові від імені ради надано дозвіл на підписання вказаної угоди, безоплатно передано з балансу Загвіздянської сільської ради на баланс Івано-Франківської міської ради для списання меліоративну систему, яка розташована в урочищі «Нивки» с. Загвіздя (а.с. 6).

Рішенням 14 сесії 6 демократичного скликання Загвіздянської сільської ради від 27.06.2013 року наданий дозвіл Загвіздянській сільській раді на розробку проекту землеустрою щодо зміни межі проекту формування території Загвіздянської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області із включенням в межі с. Загвіздя земельної ділянки в урочищі «Нивки» площею 4,89 та доручено сільському голові укласти угоду з ліцензованою організацією на розробку вказаного проекту землеустрою.

Рішенням 14 сесії 6 демократичного скликання Загвіздянської сільської ради від 27 червня 2013 року надано дозвіл ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,08га в урочищі «Нивки» с. Загвіздя Тисменицького району із земель комунальної власності.

Постановою прокуратури Івано-Франківської області від 11 березня 2014 року прокурору доручено провести перевірку в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів у Загвіздянській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області з питань додержання вимог земельного законодавства.

Статтею 173 ЗК України визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як передбачено частиною першою статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 Земельного кодексу України рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ, які входять до складу відповідного району, приймаються районною радою за поданням відповідних сільських, селищних рад.

Згідно з ч. 1 ст. 176 Земельного кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) межі адміністративно-територіальних одиниць посвідчуються державним актом України.

У відповіді Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області від 14 квітня 2014 року № 04-01/1206, вказано, що існує проект землеустрою щодо встановлення меж адміністративно-територіальної одиниці - с. Загвіздя та Загвіздянської сільської ради.

Рішенням Загвіздянської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 17 листопада 2014 року «Про внесення змін до рішень ради від 27 червня 2013 року, 13 лютого 2014 року» доповнено дані рішення пунктом 3, зокрема «виконання п. 1 та п. 2 цього рішення набирає чинності після затвердження проекту землеустрою щодо зміни межі населеного пункту с. Загвіздя».

Враховуючи те, що проект землеустрою щодо зміни межі населеного пункту с. Загвіздя» не затверджений, суд дійшов обґрунтованого висновку про скасування спірного рішення.

Межі с. Загвіздя на час прийняття рішення про надання дозволу ОСОБА_4 для складання проекту землеустрою не визначені, відповідачем не надані докази про належність зазначеної земельної ділянки до меж с. Загвіздя та не спростовано неможливість визначення меж с. Загвіздя згідно з рішенням Івано-Франківської обласної ради від 20 липня 2000 року.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обставини справи з'ясовано всесторонньо і повно та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, обґрунтованості якого доводи апеляційної скарги не спростовують.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.303,307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Я.Д. Горблянський

Я.Ю. Ковалюк

І.О. Максюта