АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1489/16 Справа № 205/5684/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Болтунова Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Котушенко С.П.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2015 року про заміну сторони у виконавчому провадженні,-

встановила:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2015 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (надалі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 205/5684/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було відмовлено.( а.с.115)

З такою ухвалою не погодився заявник, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив її скасувати. (а.с. 119)

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16 квітня 2008 року станом на 16 червня 2014 року в сумі 72 711,27 грн., яка складається із заборгованості : за кредитом 57 117,62 грн.; по процентам за користування кредитом 12 694,13 грн. ; пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 1 826,88 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 1072,64 грн. Стягнуто з відповідача 727,11 грн. судового збору. (а.с. 60) Зазначене рішення 11 листопада 2014 року набрало чинності.

Відповідно до договору факторингу № 17 від 20 квітня 2015 року, який був укладений між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк», товариство набуло право вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 0 від 16 квітня 2008 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2В.( а.с.76)

Як вбачається з матеріалів справи, за заявою ПАТ «УкрСиббанк» від 12 листопада 2014 року, представник банку 12 березня 2015 року отримав два виконавчих листа № 2/205/3466/14 з виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року, стягувачем в якому був вказаний позивач - ПАТ «УкрСиббанк».( а.с.65)

Звертаючись, 05 серпня 2015 року, із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» посилалось на вищевказані обставини справи та норми ст. 378 ЦПК України.(а.с.69)

Судом першої інстанції встановлено, що виконавчі листи не предявлялись до виконання стягувачем ПАТ «УкрСиббанк», а отже виконавче провадження виконавчою службою не відкривалось.

Частино 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналогічно підстави, умови і порядок заміни сторони виконавчого провадження врегульовано ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що сторона виконавчого провадження (стягувач або боржник) у разі її вибуття може бути замінена її правонаступником у випадку переходу прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участі у виконавчому провадженні, і така заміна можлива на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження і до його закінчення.

Тобто, саме з моменту відкриття виконавчого провадження можлива заміна стягувача по виконанню рішення.

Приймаючи до уваги зазначені норми Закону, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з того, що на час її подання, виконавче провадження у справі за заявою стягувача відкрито не було.

Зазначений висновок відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами процесуального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги стосовно порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому, на підставі п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України залишається в силі. А відтак, апеляційна скарга не задовольняється.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: