Справа № 477/721/16-ц
Провадження № 2-о/477/31/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Федоровській Л.А.,

за участю:

заявниці ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Жовтневий районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, про встановлення факту проживання на території України,

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на території України з квітня 1990 року по теперішній час, включаючи 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

В обґрунтування своєї заяви вказує, що вона народилася 10 березня 1957 року у Верхнечирчикському районі Ташкентської області. З квітня 1990 року разом із родиною чоловіком ОСОБА_3 та сином ОСОБА_4 переїхали до України на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 миколаївської області.

Місце проживання не реєстрували, обовязкової реєстрації громадян колишнього СРСР не вимагалося.

24 серпня 1991 року Україна проголосила свою незалежність та стала суверенною державою.

Заявниця, будучи громадянкою колишнього СРСР, не є громадянкою іншої держави, в той же час вона позбавлена можливості на отримання громадянства України відповідно до ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» та бути паспортованою документом громадянина Україна у звязку з неможливістю в адміністративному порядку підтвердити факт свого постійного проживання на території України на час оголошення її незалежності. За вказаного, ОСОБА_1 звернулася до суду із цією заявою.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник заяву підтримали, ОСОБА_1 підтвердила про вищевикладене. Пояснила, що з квітня 1990 року постійно проживала на території України, працювала в радгоспах, в тому числі з березня по грудень 1991 року, тобто час проголошення Україною незалежності.

Заінтересована особа Управління державної міграційної служби в Миколаївській області Жовтневого районного відділу свого представника в судове засідання не направило, однак згідно заяви начальника Управління, заінтересована особа не заперечувала проти розгляду заяви за відсутності їх представника, просило вирішити справу на розсуд суду.

Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України»передбачено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, є громадянами України з 24 серпня 1991 року; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України»,особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_2, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської ОСОБА_5, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної ОСОБА_5 (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Підстави, з яких заявниця була змушена звернутися до суду із цією заявою підтверджуються розясненням начальника СГВРФО Жовтневого РВ УМВСВ України в Миколаївській області, згідного якого ОСОБА_1 та члени її родини ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не можуть бути паспортовані документом громадянина України у звязку з проживанням на території України без реєстрації. Розяснено про перелік документів для встановлення належності до громадянства України, в тому числі рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року (а.с. 21).

Згідно 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Зі змісту досліджених письмових доказів слідує наступне.

ОСОБА_1 народилася 10 березня 1957 року в с. Арханчі Верхнє-чирчикського району Ташкентської області, ОСОБА_5 УССР (а.с. 8).

25 травня 1979 року ОСОБА_1 паспортована документом громадянина ОСОБА_6 радянських соціалістичних республік (а.с. 5).

Зі змісту акту про проживання на території Шостаковської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 18 травня 2009 року (а.с. 12), ОСОБА_3 зі своєю родиною ОСОБА_1 та їх двома дітьми, проживали на території Шостаковоської сільської ради в період з 04 жовтня 1990 року по 01 грудня 1992 року, без реєстрації в органах МВС.

За даними трудової книжки заявниці, 03.03.1991 року остання прийнята на роботу в радгосп «Комуніст» Миколаївського району, звільнена 01.12.1991 року за закінченням строку договору (а.с. 13).

Згідно відомостей Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 з березня 1993 року по теперішній час та зареєстрована за вказаною адресою (а.с. 15).

За даними довідки від 10.03.2009 року посольства ОСОБА_5 Узбекистан в Україні, ОСОБА_1, 10.03.1957 року, остання не є громадянкою ОСОБА_5 Узбекистан (а.с. 16).

Зі змісту рішення апеляційного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2009 року, що набрало законної сили, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 Казахської РСР, на території України з квітня 1990 року і по час прийняття рішення, включаючи 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

В частині заяви щодо встановлення факту проживання на території України ОСОБА_1 та ОСОБА_7, відмовлено у звязку з тим, що вказані особи із такою заявою самостійно до суду не зверталися.

В той же час, зі змісту рішення слідує про дослідження судом доказів в тому числі щодо проживання на території України членів сімї ОСОБА_3, в тому числі його дружини - ОСОБА_1.

Згідно п.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Заявник потребує встановлення факту постійного проживання на території України для набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ст. 8 Закону України "Про громадянство України".

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги виникнення юридичних наслідків для заявника за заявленими вимогами, за досліджених в ході судового розгляду обставин, суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 з квітня 1991 року на території, що стала територією України з 24 серпня 1991 року.

Керуючись ст.ст.11, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 з квітня 1990 року по теперішній час, включаючи 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії учасником справи, що не був присутній при його проголошенні.

Повний текст рішення виготовлено 25 квітня 2016 року.

Суддя Л.М. Семенова