Справа №329/386/16ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2016 року смт. Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ломейко В.В.,

при секретарі Богдан І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Чернігівка цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК», представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору без номеру від 25.06.2013 року ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 2300,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Проте, відповідачем не дотримано умов вищезазначеного договору, внаслідок чого станом на 29.02.2016р. відповідач має заборгованість на загальну суму в 19368,78грн.

У судове засідання представник позивача, по довіреності ОСОБА_1 не зявилась, надала заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути за відсутності представника позивача, не заперечував проти винесення заочного рішення, також додала виписку по кредитному рахунку клієнта.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав заперечення на позовну заяву, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, , вказав, що «Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) є нікчемними, і при вирішенні справи по суті слід використовувати загальні положення цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору полягає у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини.

Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб і відповідати їхній внутрішній волі.

Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Свобода договору проявляється і при виборі сторонами способів забезпечення договірних зобов'язань, та вибір і застосування форм відповідальності та їх співвідношення при порушенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до укладеного договору без номеру від 25.06.2013 року ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 2300,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Проте, відповідачем не дотримано умов вищезазначеного договору, внаслідок чого станом на 29.02.2016р. він має заборгованість яка складається з наступного: 2293,99грн. заборгованість за кредитом; 12826,28грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2850,00грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: які становлять 500,00грн.(фіксована частина) + 898,51грн. (процентна складова), на загальну суму 19368,78грн.

У відповідності до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Також, частина 1 ст. 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позичальник свою частину зобов'язань щодо сплати кредиту та заборгованості за комісіями, не виконував.

Також, статтею 525 ЦК України передбачено, що не допускається одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна умов.

У відповідності зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, якщо позичальник затримує повернення чергової частини позики.

Крім, того ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Банк вимагав від відповідача своєчасного виконання договірних зобов'язань, проте останній не сплачував заборгованість.

За вищезазначених обставин, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі умови передбачені договором кредиту, надав позичальнику грошові кошти в повній сумі, однак відповідачем до кінця не виконані умови договору, у звязку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 15,16,525, 526, 530, 543, 546, 548, 549, 626, 627, 1046, 1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК», представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (р/р 3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за ), яке знаходиться за адресою: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ), заборгованість по кредитному договору без номеру на загальну суму 19368,78грн. та судовий збір у розмірі 1378,00грн., а всього 20746,78грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В. Ломейко