АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5010/15-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22-ц/774/1730/К/16 Тихомиров І.В.
Категорія - 27 (I) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Бондар Я.М., Соколан Н.О.,

при секретарі: Чубіній А.В.

за участі: відповідача ОСОБА_2,

представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - Бродько Анатолія Івановича,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариство Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 24.10.2007 року в розмірі25853 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24 жовтня 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу в кредит кошти у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язувалася належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти, комісії) у терміни, встановлені кредитним договором.

Попри взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, відносно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитом відсотків у встановленні кредитним договором терміни, відповідач ОСОБА_2 не виконує, у зв'язку з чим у неї склалась заборгованість за кредитом.

Станом на 30 червня 2015 року заборгованість ОСОБА_2 перед Банком становить 25 853 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 24 жовтня 2007 року в сумі 25 853 грн., яка складається з:

- заборгованість за кредитом - 12 675,57 грн.;

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 10 838,58 грн.;

- заборгованість за пенею та комісією - 631,56 грн.;

- штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.;

- штраф (процентна складова) - 1 207,29 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 258 грн. 53 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги її заперечення стосовно того, що вона не підписувала Умови та правила надання банківських послуг, натомість була ознайомлена лише із заявою про надання кредиту, де було зазначено кредитний ліміт 250 грн.

Також відповідач вважає, що розрахунок заборгованості не оформлений належним чином.

Вважає, що згідно копій наданих нею квитанцій, кредит погашено повністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом першої інстанції встановлено, що 24 жовтня 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу в кредит кошти у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8).

Під час судового засідання факт отримання ОСОБА_2 грошових коштів не оспорювався.

Згідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язувався належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти, комісії) у терміни, встановлені кредитним договором.

Пунктом 8.6 Умов передбачено, що у випадку порушення Клієнтом строків платежів у будь-якому з грошових зобов'язань передбачених договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 відсотків ціни позову.

Однак, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, відносно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитом відсотків у встановленні кредитним договором терміни, ОСОБА_2 не виконує, у зв'язку з чим у відповідача склалась заборгованість за кредитом.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконувала взяті на себе зобов'язання по щомісячному погашенню кредиту та сплати процентів за користування ним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.526,527,530,629,1049,1050,1054 ЦК України суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення вимог позивача в розмірі.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги її заперечення стосовно того, що вона не підписувала Умови та правила надання банківських послуг, натомість була ознайомлена лише із заявою про надання кредиту, де було зазначено кредитний ліміт 250 грн. колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки як вбачається із анкети-заяви від 24 жовтня 2007 року ОСОБА_2 ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані їй у письмовому вигляді.

Дані обставини підтверджуються особистим підписом відповідача (а.с.8 зворот).

Тому доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що вона не ознайомлювалась з Умовами кредитування не можуть бути прийняті судом до уваги через їх недоведеність.

Також не може прийняти до уваги колегія суддів доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що згідно копій наданих нею квитанцій, кредит погашено повністю, оскільки із наданих копій квитанцій вбачається, що відповідач дійсно здійснювала платежі за кредитним договором, вказані платежі, відповідно до п.5 Умов та правил надання банківських послуг, зараховувались Банком та відображені в розрахунку заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок заборгованості не оформлений належним чином не приймаються до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та є незгодою з висновками суду по оцінці доказів.

Отже, на думку колегії суддів, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в досить повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке відповідає вимогам закону.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підстав, передбачених законом, для скасування рішення суду немає, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону, а тому, підстав, для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: