Справа № 645/2357/16-ц
Провадження № 2/645/1663/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 вересня 2016 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Федорової О.В.,

при секретарях судового засідання Сєрковій О.М., Петленко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

ОСОБА_3 міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління будинками № 43 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району м. Харкова

про визнання права власності на квартиру, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради, третя особа - Управління будинками № 43 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району м. Харкова, в якому просила суд визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м.. В обґрунтування позову посилалась на те, що 29 липня 2015 року помер її чоловік ОСОБА_4, якому на праві власності належала квартира АДРЕСА_2. У встановлений ст. 1270 ЦК України строк вона звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка, а їх донька ОСОБА_2, в свою чергу відмовилась від частини своєї спадщини на її користь, про що надала відповідну заяву нотаріусу. Проте, свідоцтво про право на спадщину вона не отримала оскільки право власності на вищевказану квартиру не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб.

Представник позивача ОСОБА_6, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити позов.

Перший відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялась належним чином. 17.06.2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про розгляд справи за її відсутності, в якій вона зазначила, що позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення (а.с. 53).

Представник другого відповідача ОСОБА_3 міської ради у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялась належним чином. Матеріали справи містять заперечення ОСОБА_3 міської ради на позов, в якому 2 відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на положення ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 334 ЦК України, згідно з якими право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Також, 2 відповідач наголосив, що відповідно до ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація прав є обов'язковою. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону. Стаття 4 зазначеного Закону визначає права та обтяження, що підлягають державній реєстрації. Зокрема, обов'язковій державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно.

Крім того, посилаючись на положення ст. 1218 ЦК України, якою передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, 2 відповідач вважає, що оскільки на момент відкриття спадщини право власності на квартиру АДРЕСА_3 не було зареєстровано за ОСОБА_4 належним чином, воно не може відноситись до складу спадщини, що відкрилась після його смерті.

Також, 2 відповідач вважає, що матеріали справи не міститься жодного належного доказу, що може підтвердити наведені позивачем відомості щодо відмови 1 відповідача від спадщини, зокрема заяви ОСОБА_2 засвідченої належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління будинками № 43 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району м. Харкова (далі Управління) у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялась належним чином. 25.05.2016 року до суду надійшла заява від керівника та головного бухгалтера Управління від 20.05.2016 року вих. № 51, в якій вони просили розглянути справи за відсутності представника 3-ї особи, та вказали, що проти позову не заперечують, оскільки ОСОБА_4 дійсно був членом кооперативу та сплатив пай за квартиру в повному обсязі у 1991 році (а.с. 39).

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до ордеру № 1023 серії А, виданого 17.04.1980 року на підставі рішення виконкому Комінтернівської районної Ради народних депутатів міста Харкова від 16.04.1980 року № 198-8, ОСОБА_4 та членам його сімї: ОСОБА_1 (дружині) та ОСОБА_7 (доньці) надано право зайняття 2-кімнатної квартири АДРЕСА_4 (а.с. 18).

Згідно з довідкою Житлово-будівельного кооперативу «Лосєво» (далі ЖБК) від 01.04.2016 року вихідний № 01, виданою ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_4 був постійно зареєстрований та мешкав за адресою: 61099, м. Харків, вул.. Рибалка, буд. 45А, та був власником двокімнатної кооперативної квартири № 19, яка належить ЖК «Лосєво-3» Фрунзенського району м. Харкова. Повна вартість квартири 8254,00 руб., перший пайовий внесок 3302,00 руб. Виплачений у серпні 1978 року. Останній пайовий внесок виплачений в жовтні 1991 року (а.с. 12).

Згідно з довідкою Управління будинками № 43 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району м. Харкова від 29.03.2016 року № 60, виданою ОСОБА_1, в тому, що вона проживає та постійно зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та разом із нею був зареєстрований її чоловік ОСОБА_4, який помер 29.07.2015 року (а.с. 11).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 508818 ОСОБА_4 помер 29.07.2015 року (а.с. 8).

За ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності з положеннями ст. 384 ЦК (права житлово-будівельного (житлового) кооперативу та їх членів на квартиру в будинку кооперативу) член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її.

У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України "Про власність", який був чинний на час перебування спадкодавця у членстві ЖБК, член житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому у користування, набуває права власності на це майно".

Пунктами 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" від 18 вересня 1987 року № 9 роз'яснено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

ОСОБА_4 був прийнятий в члени ЖБК "Лосєво" та на трьох членів сім'ї (він, дружина та донька) йому був виданий ордер на спірну квартиру (а.с. 114-119). Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що з набуттям членства в ЖБК інші члени його родини до ЖБК не вступали.

З урахуванням наведеного, виходячи з положень статей 328, 384, 392, 1216, 1218, 1222, 1223 ЦК України, ст. 15 Закону України "Про власність", з урахуванням роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" від 18 вересня 1987 року № 9 та постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", немає підстав вважати, що ОСОБА_4 на час смерті не був власником спірної квартири.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1.

У відповідності до приписів ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Порядок здійснення права на спадкування визначений главою 87 ЦК України. Так, у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Судом встановлено, що після померлого ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги є його дружина ОСОБА_1 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ВЛ № 387078), та його донька ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_1 ) (свідоцтво про народження серії ІІ-ВЛ № 266200, та свідоцтво про одруження, що свідчить про зміну її прізвища серії І-ВЛ № 065613) (а.с. 13, 14).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті спадкодавця, 24.03.2016 року позивач звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, проте Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.03.2016 року приватним нотаріусом в отриманні Свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна - квартири АДРЕСА_1 спадкодавцеві (а.с. 9).

Разом з тим, донька померлого ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 на користь його дружини - ОСОБА_1 (а.с. 76).

Таким чином, враховуючи, що позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 29.07.2015 року, до складу якої входить квартира АДРЕСА_5 у встановленому законом порядку, однак позбавлена можливості її оформити, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд

В С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після померлого 29 липня 2015 року її чоловіка ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м. Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Федорова О.В.