Справа №592/7216/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Костенко В. Г.
Номер провадження 22-ц/788/1345/16 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Попруги С. В. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 11 липня 2016 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивовано тим, що відповідно до договорів від 25 травня 2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», від 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» останній набув прав вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 20 березня 2008 року щодо отримання позичальником на строк до 20 березня 2038 року 25650 доларів США кредиту зі сплатою 11, 9% річних за їх користування, а також договорів у забезпечення належного виконання цього зобов'язання (іпотеки, поруки).

На забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 20 березня 2008 року було укладено договір поруки, за яким поручитель зобов'язувався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником.

Оскільки відповідачі належним чином не виконують умови договорів та мають заборгованість за кредитом, то просив стягнути з них солідарно 585663,25 грн. боргу, з яких за кредитом - 542001,07 грн., за процентами - 36826,49 грн., пені - 6835, 69 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 11 липня 2016 року позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» 585663,25 грн. заборгованості.

Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судовий збір у розмірі 3654 грн. тобто по 1827 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому доводить, що на підставі двох рішень Ковпаківського районного суду м.Суми стягується на користь банку заборгованість за кредитним договором №1801/0308/71-047 від 20 березня 2008 року на суму 24600,48 доларів США.

Вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, оскільки набрало законної сили рішення суду, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_5, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника позивача ОСОБА_6, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст.207, 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 20 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») було укладено кредитний договір №1801/0308/71-047, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 25650 доларів США, із строком повернення до 20 березня 2038 року зі сплатою 11,9% річних.

Відповідно до п.п.3.1-3.10 кредитного договору та п.1.3-1.5 та 3.1-3.4 договору про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язувалася щомісячно погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування.

Умовами п.п.8.1 та 8.2 договору передбачено штрафи та пеня за невиконання обов'язків боржником.

У забезпечення виконання умов вищевказаного договору, між банком та ОСОБА_4 20 березня 2008 року було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

ОСОБА_3 користувалася наданими коштами, частково повертала кредит та сплачувала відсотки.

10 грудня 2014 року був здійснений останній платіж.

Тому, станом на 21 липня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 542001, 07 грн. - кредиту, 36826,49 грн. - процентів за користування кредитом, 6835,69 грн. - пені.

Також судом встановлено, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», а 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договори купівлі-продажу прав вимоги як за кредитними договорами, так і договорами про їх забезпечення, і зокрема за договорами №1801/0308/71-047, №1801/03-08/71-041-Р-1від 20 березня 2008 року.

Отже, позивач у відповідності до положень ст.554, ч.2 ст.1050 ЦК України, обґрунтовано пред'явив вимогу як щодо дострокового повернення частини кредиту, що має сплачуватися відповідно до графіку його повернення, так і заборгованості з його повернення та відсотків за користування, з відповідачів у справі як солідарних боржників.

У той же час, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову у повному обсязі, не звернув уваги на наявні у справі докази, за якими вже визначено розмір боргу за кредитним договором, що згідно до пунктів 1, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України, є підставою для зміни оскаржуваного рішення у цій частині з огляду на таке.

Заборгованість за кредитним договором позивачем у позові розраховано у грошовій одиниці України - гривні і протягом розгляду справи розмір вимог не змінювався.

За змістом ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 20 листопада 2015 року, яке набрало законної сили, у справі №592/3312/15 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визначено розмір боргу позичальника (ОСОБА_3) за кредитним договором від 20 березня 2008 року за №1801/0308/71-047, зокрема по тілу кредиту у сумі 523882, 87 грн., відтак у силу згаданої вище норми процесуального права повторному доказуванню ці обставини не підлягають.

Судом першої інстанції також не ураховано, що ОСОБА_3 у період з 22 червня по 07 жовтня 2015 року здійснила платежі у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суми 3435,66 грн., надходження яких і зарахування в рахунок погашення боргу з процентів за користування кредитом визнається позивачем.

А тому загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 21 липня 2015 року становить 555196, 59 грн., з них по тілу кредиту - 523882, 87 грн., за процентами за користування кредитом за період з 10 січня по 21 липня 2015 року - 24478,03 грн. та 6835,69 грн. пені за період з 10 січня по 21 липня 2015 року, які і підлягають стягненню з відповідачів у справі як солідарних боржників.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у позивача права вимоги до поручителя ОСОБА_4 не ґрунтуються на законі та фактичних обставинах справи.

Так, за змістом ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо не встановлено договором або законом.

Відповідно до пунктів 1 та 2 договорів купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня та 15 червня 2012 року до позивача у справі як нового кредитора перейшли усі права первісного кредитора ПАТ «Сведбанк», які останній мав за договорами з відповідачами у справі, що підтверджується актами прийому-передачі прав вимоги від 25 травня та 15 червня 2012 року, а також додатком №1 до цих договорів без будь-яких застережень.

Є безпідставними і доводи апеляційної скарги щодо наявності судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 581860,24 грн., відтак і підстави для закриття провадження у цій справі.

Так, згідно із ч.1 ст.598, ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконаннями, проведеним належним чином.

Рішення суду від 20 листопада 2015 року про погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором від 20 березня 2008 року шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у встановленому законом порядку не виконано у зв'язку з його відстрочкою на час дії мораторію, введеного законом №1304-VІІ від 03 квітня 2014 року, відтак і зобов'язання позичальника з повернення кредиту не виконано.

Зазначені обставини не позбавили права кредитора на отримання сум заборгованості у судовому порядку.

У зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_3, згідно ст.88 ЦПК України, їй відшкодовуються понесені витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 200 грн., які і підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п..п.1, 3, 4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Змінити рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 11 липня 2016 року у даній справі.

Позов публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» 555196,59 грн. заборгованості.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 200 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Рішення набрало законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - (підпис)

Судді - (підписи)

З оригіналом згідно:

суддя Апеляційного суду Сумської області М.В.Гагін