Справа № 369/9890/16-ц
Провадження № 2/369/4233/16
РІШЕННЯ

Іменем України

21.12.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

за участю секретаря Дуплій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області , третя особа: Відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинского районного управління юстиції, про визнання права власності на спадкове майно, встановлення родинних відносин та зняття арешту зі спадкового майна, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що після смерті його батька відкрилась спадщина за законом на нерухоме майно: ? житлового будинку. Стверджував, що прийняв спадщину, оскільки вчасно подав заяву до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва на будинок нотаріус йому відмовив у звязку з відсутністю оригінала право установчого документу, не встановлення факту родинних відносин та наявності арешту на спадковому майні. Оскільки спадкодавцем набуто право власності на спадкове майно у встановленому законом порядку, він спадщину прийняв, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, тому вважає своє право порушеним.

Просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно ? частину житлового будинку в м. Боярка по вул. Кибенка лейтенанта, 57. Києво-Свяошинського району Київської області, встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 та зобовязати відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області звільнити з-під арешту майно ОСОБА_3, в м. Боярка по вул. Кибенка лейтенанта ( раніше вул.. Вітянська) , 57, на яке накладено арешт постановою відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 01.08.2006 року за № б/н, реєстраційний номер обтяження 3696276, який зареєстровано 06.09.2006 року Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою.

У судове засідання позивач та його представники не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду клопотання про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримали. Просили суд задоволити позов.

У судове засідання ОСОБА_2, не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву з поясненнями через канцелярію суду в якій позовні вимоги визнала, просила суд позов задоволити та розгляд справи проводити за її відсутності.

У судове Боярська міська рада Києво-Святошинського району Київської області та її представник не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання третя особа та її представник не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

При розгляді справи судом встановлено, 10 червня 2013 року помер ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації смерті 14 червня 2013 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть за № 27, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Судом встановлено, що будинок належав померлому ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності відповідно свідоцтву про право на спадщину за законом від 14 січня 1984 року, на ? частини будинку №57 по вулиці Кибенка лейтенанта ( колишня Вітянська) в м. Боярка Києво-Свяошинського району Київської області, посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі №90, зареєстрованому в книзі БТІ Києво-Святошинського району за №1502 від 08 лютого 1984 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на ? частину житлового будинок у з надвірними спорудами в м. Боярка по вул. Кибенка лейтенанта, 57.

Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинскої районної державної нотаріальної контори вих.№1692/02-3 від 16 вересня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будиноку з надвірними спорудами в м. Боярка по вул. Кибенка лейтенанта, 57, який належав померлому, у звязку з тим що, відсутній оригінал правовстановлюючого документу на будинок та не встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є однією і тою самою особою, а також накладено арешт на спадкове майно постановою відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 01.08.2006 року за № б/н, реєстраційний номер обтяження 3696276, який зареєстровано 06.09.2006 року Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою.

Судом встановлено, що згідно відповіді Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинского районного управління юстиції від 21.12.2016 року, постановою державного виконавця Гавазюк С.В. від 25.10.2007 року закінчене виконавче провадження стосовно ОСОБА_3 , інших відкритих виконавчих проваджень згідно єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 21.12.2016 року не виявлено.

Факт того, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є однією й тою самою особою, стверджуються відповідачкою по справі ОСОБА_2, яка ствердила, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5 , постійно проживав з ним в м. Боярка по вул.. Кибенка лейтенанта, 57, після його смерті постійно проживає за вказаною адресою, користується та розпоряджається майном батька, претензій стосовно ? частини будинку вона не має. Позов визнала, просила суд задоволити позовні вимоги.

Свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що з 1990 рок проживала разом з ОСОБА_3 разом, в 1991 році в них народився син ОСОБА_1, при народжені в свідоцтво сина було вписане пріквище матері, на той час уваги на це ніхто не звернув. Вона з сином і ОСОБА_3 проживали разом, вели спільне господарство, після смерті батька ОСОБА_1 взяв на себе усі витрати на поховання.

Свідок ОСОБА_7, пояснила, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є однією й тою самою особою, ОСОБА_3 дійсно є батьком позивача. Позивач і його батько жили однією сімєю, останній завжди визнавав ОСОБА_1 сином. ОСОБА_1 піклувався про батька та оглядав за ним. Після смерті батька усі витрати на поховання взяв на себе, зараз проживає в ? частині будинку, що належала його батьку, свідок також зареєстрована за даною адресою і прживає в іншій частині будинку, претензій стосовно ? частини будинку до позивача не має.

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї.

Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

У відповідності до встановленої законом черговості у першу чергу спадкують діти спадкодавця, той з подружжя, хто пережив його, та батьки.

П. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до розяснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові, а не відмови у відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК), закриття провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК) або залишення позовної заяви без розгляду (ст. 207 ЦПК).

Відповідно до п.5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

З пояснень заявниці, які підтверджені письмовими доказами, оцінюючи всі докази в сукупності, суд вважає, заявницею надано суду достатньо доказів для підтвердження факту родинних та сімейних відносин.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданої заяви.

Відповідно п.5. ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках не передбачених п. 1-4 ст. 59 арешт може бути знятий за рішенням суду.

Позивач спадкове майно прийняв так як вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1223, 1269, 1270, 1223, 1261-1265 ЦК України та ст.ст. 208, 213-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області , третя особа: Відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинского районного управління юстиції, про визнання права власності на спадкове майно, встановлення родинних відносин та зняття арешту зі спадкового майна, - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в м. Боярка по вул. Кибенка лейтенанта, 57, Києво-Святошинського району, Київської області.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зняти арешт з майна ОСОБА_3, в м. Боярка по вул. Кибенка лейтенанта (раніше вул. Вітянська), 57, на яке накладено арешт постановою відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 01.08.2006 року за № б/н, реєстраційний номер обтяження 3696276, який зареєстровано 06.09.2006 року Києво-Святошинською районною державною нотаріальною.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич