Справа №2-155/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Дубовік О.М.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк "Надра" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Корольовський відділ державної виконавчої служби м. Житомира про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, внесення виправлень до виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Надра» (далі ОСОБА_1) з посиланням на ст. 371 ЦПК України, ст. ст. 23, 24 Закону України «Про виконавче провадження», звернувся із заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також про внесення виправлень до виконавчого листа шляхом внесення змін до раніше вказаних реквізитів Банку, із зазначенням інформації щодо службових осіб, які видали виконавчий документ. Вимоги мотивує тим, що виконавчий лист видавався коли законом було встановлено строк предявлення його до виконання у три роки, державною виконавчою службою відкривалося за ним виконавче провадження, проводилися дії, однак за скаргами боржників були незаконно скасовані постанови та ухвалені нові про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Представник заявника у судове засідання 22.12.2016 року не зявився; хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином під розписку (а.с. 146). У попередніх судових засіданнях вказав, що банком був пропущений строк предявлення виконавчих листів до виконання з поважних причин, а саме: 30.01.2012 року банком були отримано виконавчі листи, і оскільки боржники добровільно сплачували заборгованість в останнє 29.03.2013 року, банк не предявляв вказані листи до виконання, тому вважав, що строк предявлення виконавчих листів до виконання переривався. Так, після переривання строку він поновлюється з моментів сплати платежів, тому банком направлені виконавчі листи до ДВС 10.04.2013 року по ОСОБА_2 та 25.03.2013 року по ОСОБА_3 Також зазначив, що з вини працівника суду були допущені у виконавчому листі помилки, що є наслідком не вчасного предявлення виконавчого листа до виконання.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився; через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність; просив відмовити заявнику у задоволенні заяви (а.с. 161).

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що банк пропустив строк на звернення до ДВС без поважних причин. Юридичний відділ банку проігнорував зміни, внесені до чинного законодавства; постанови державної виконавчої служби не оскаржувалися, оскільки банк фактично визнавав, що строк для предявлення ними пропущено. Крім того, зауважив, що ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 05.07.2016 року та ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 15.09.2016 року банку відмовлено у видачі дублікату виконавчого листа. Тому просив суд відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Представник третьої особи Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира у судове засідання 22.12.2016 року не зявився; причини неявки до суду не повідомив, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 141).

Під час розгляду справи судом 05.10.2016 року представником державної виконавчої служби було надано виконавче провадження для огляду у судовому засіданні. У провадженні відсутні матеріали, які б свідчили про неправомірність дій посадових осіб, які могли вплинути на строк предявлення банком до виконання, як самого виконавчого листа, так і його дублікату. Постанови державної виконавчої служби, які є у справі, предметом оскарження не були, є чинними.

Відповідно до ч. 2 ст. 371 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Заслухавши пояснення представника відповідачів та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 20.01.2011 року від 20.01.2011 року задоволений позов ВАТ КБ Банк «Надра». Розірваний кредитний договір №5-01/ККН/2008-980 від 05 березня 2008 року, укладений між банком та ОСОБА_2, стягнуто з останнього та ОСОБА_3 у солідарному порядку 970236,91 грн. заборгованості. Також стягнуто із відповідачів на користь банку судові витрати. Вказане судове рішення було прийнято за участю сторін та їх представників та набрало законної сили 01 лютого 2011 року.

Рішення набрало чинності 01.02.2011 року. Стягувач отримав виконавчий лист, в якому зазначено строк предявлення до виконання: до 01.02.2014 року, що відповідає п.1 ч.1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції на момент набрання законної сили наведеним судовим рішенням, виконавчі листи та інші судові документи предявляються до виконання протягом трьох років.

З матеріалів справи вбачається, що лише після спливу 1 року з дня після набрання рішенням законної сили банк звернувся із заявою про видачу оригіналу виконавчого листа за вказаним рішенням (а.с. 125) та отримав його 30.01.2012 року, що не заперечувалося представником банку.

08.03.2011 року вступила в дію нова редакція ст. 22 ЗУ "Про виконавче провадження», якою передбачено зменшення строку предявлення листа до виконання до одного року.

У п 4. Прикінцевих та перехідних положень Закона України «Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом (09.03.2011 року), пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі. При цьому цей Закон не передбачав та не передбачає на даний час внесення судом будь-яких виправлень (змін) до виконавчих документів, які були видані на підставі діючих на час їх видачі нормативних актів. А тому посилання банку на встановлений строк предявлення його до виконання у три роки не свідчить про поважні причини його пропуску.

Зі справи також вбачається, що 10.04.2013 року банком предявлено лист на виконання до Корольовського ВДВС щодо боржника ОСОБА_2 та 21.03.2013 року до ДВС Житомирського РУЮ стосовно ОСОБА_4

За наслідками перевірки законності дій державних виконавців про примусове виконання рішення суду було визнано неправомірними з причин проведення дій після спливу строку для його предявлення та невідповідність документа вимогам передбачених ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

У подальшому постановою ДВС Житомирського РУЮ від 16.04.2014 року банку відмовлено у відкритті провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-155, виданого 30.01.2012 року Житомирським районним судом Житомирської області, та постановою Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ від 25.11.2014 року банку відмовлено у відкритті провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-155, виданого 30.01.2012 року Житомирським районним судом Житомирської області.

Постанови державної виконавчої служби, які є у справі, предметом оскарження не були, є чинними, отже, посилання представника банку про їх незаконність не ґрунтовність не є предметом даного спору та не доводять поважність причин пропуску строку та не можуть слугувати підставою для поновлення строку. У справі відсутні будь-які документи, які б свідчили про неправомірність дій посадових осіб, які могли вплинути на строк предявлення банком до виконання виконавчого листа.

05.12.2014 року вже після спливу строку на його предявлення та після повернення виконавчих листів службами ДВС без виконання з причин спливу строку на його предявлення банк звернувся до суду із заявою про видачу дублікату листа щодо боржника ОСОБА_2 Ухвалою суду від 18.12.2014 року заяву банку було задоволено, оскільки факт спливу строку для його предявлення не був предметом судового розгляду (справа 278/5410/14-ц). Дублікат виконавчого листа банк отримав 13.01.2015 року.

Вищевказана ухвала була скасована апеляційною інстанцією і на момент розгляду даної справи ухвалою Житомирського районного суд Житомирської області від 05.07.2016 року банку відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_3 Ухвала набула законної сили.

З урахуванням документів, які містяться в матеріалах справи, заявником не доведено поважності пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження поважності такої бездіяльності. Посилання заявника, що виконавчі листи не пред'являлись до виконання у зв'язку з частковим погашенням заборгованості, є суперечливим та не може обґрунтовувати поважність причини пропуску встановленого законом річного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання. Крім того, належних доказів на підтвердження цього факту суду не надано. Заявник фактично самоусунувся від здійснення своїх процесуальних прав та обов'язків і своєчасно не з'ясовував питання строку пред'явлення виконавчих листів до виконання.

Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 7 листа від 25.09.2015 року "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах", вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суди мають перевіряти, чи не переривався строк давності пред'явлення його до виконання.

При цьому слід розрізняти поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання від поновлення строку давності для пред'явлення виконавчого листа до виконання після його переривання.

Відповідно до ст. 23 Закону N 606-ХІV строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

а) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

б) частковим виконанням рішення боржником;

в) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відтак, не заслуговують на увагу суду доводи представника банку щодо поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання після переривання цього строку з причини сплати платежів боржниками (погашення кредиту).

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Враховуючи, що положеннями статті 371 ЦПК України передбачено поновлення стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущеного строку, при розгляді таких заяв суди мають детально досліджувати всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред'явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв'язку.

Також, суд приймає до уваги правову позицію у справі №6-711цс15, яка викладена у постанові Верховного суду України від 20.01.2016 року, що відповідає положенням ч. 2 ст. 214 та ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України.

За змістом положень частин першої, другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)») виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути предявлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку предявлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом.

За пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», який набрав чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо предявлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

У даному випадку виконавчий документ, виданий на підставі рішення суду після набрання чинності Законом України № 2677-VІ (9 березня 2011 року), був предявлений до виконання поза межами строків, установлених статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Ураховуючи, що вимога щодо виправлення помилок, допущених при оформленні виконавчих листів, є похідною вимогою, відтак зазначена вимога також не підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає, що заява ПАТ КБ «Надра» про поновлення строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 210, 212, 360-7, 371 ЦПК України, Закон України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк "Надра" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Корольовський відділ державної виконавчої служби м. Житомира про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, внесення виправлень до виконавчого листа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом пяти днів з дня її проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Дубовік