Справа №: 486/772/16-ц Провадження № 2/486/525/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Савіна О.І.

при секретарі - Архіповій К.В.,

за участю представника відповідача - Уколова М І.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу,

В С Т А Н О В И В:

В судове засідання відповідачем у вищеазначеній справі звернена письмова заява про відвід головуючому у справі. Мотивацією відводу на думку останньої є недовіра судді Савіну О.І. з приводу розгляду останнім попередніх позовів, де вона була також в статусі відповідача.

Вислухавши думку представника відповідача з мотивів відводу, важаю за необхідне заявити самовідвід в розгляді справи, оскільки відповідачем штучно створено ситуацію, яка на переконання головуючого у справі може призвести до підозри відповідача в неупередженості судді.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року) у справі «Білуга проти України» від 28.10.1998 року ті інші, важливим питанням є довіра, яку суди повинні втіляти у громадськість у демократичному суспільстві.

Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженності повинні заявляти самовідвід.

Таким чином, головуючий приходить до висновку про заявлення самовідводу в розгляді справи з метою уникнення будь-яких сумнівів у сторін щодо неупередженності судді, а також з етичних міркувань.

Відповідно до ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків."

Виходячи із положень ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суд має завжди бути «встановлений Законом».

Це формулювання засвідчує принцип Верховенства права, та притаманний цій системі Конвенції та її протоколів.

Вислів «встановлений Законом» стосується не лише законності самого існування суду, а й складу суддів при розгляді кожної справи (рішення у справі «Булуй проти Австрії» від 22.02.1996 року та інші.

Термін «Закон», про який йдеться в цьому положенні, стосується таким чином не лише законодавства щодо створення і компетенції судових органів, а й будь-якого іншого положення національного права, невиконання якого робить неправомірною участь одного або кількох суддів у розгляді справи. Тут йдеться, зокрема, про положення щодо повноважень, щодо несумісностей щодо відводу (самовідводу) суддів (рішення у справі «Коєм та інші проти Бельгії»).

У відповідності до ст. 20 ЦПК України, передбачені підстави для відводу судді. Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) в тому числі, якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

В силу ч. 3 ст. 23 ЦПК України, самовідвід повинен бути вмотивованим і заявленим до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Будь-яких зясувань обставин та перевірка їх доказами суддею, судом не відбувалось.

Виходячи з положень Європейського суду з прав людини, йдеться про субєктивний підхід, для того,щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці, зокрема, суд не повинен субєктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання бо особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, але доки не буде доведено протилежне, а також слід застосовувати обєктивний підхід, метою якого є пересвідчення надання судом необхідних гарантій незалежності та обєктивної безсторонності.

Разом з тим, суд вважає акцентувати увагу відповідача і на те , що при вирішенні питання стосовно розгляду справи про розірвання шлюбу, де остання перебувала в статусі відповідача , суд зобов'язаний вживати всіх необхідних процесуальних дій щодо деталізованого з'ясування обставин у справі не виходячи за рамки відповідних етичних норм.

Суд деталізовано з'ясував всі необхідні для ухвалення судового рішення обставини та ухвалив відповідне судове рішення, яке після апеляційного оскарження відповідачем набрало законної сили та є чинним, а тому вказані у заяві так звані причини відводу є необгрунтованими , провокаційними та направленими виключно для виникненя будь-яких скарг.

Матеріли цивільної справи підлягають передачі до апарату суду з метою їх подальшого перерозподілу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.6 Європейської конвенції з прав людини та ст.ст. 20-25, ч.2 ст. 116 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Заявлений відвід відповідача ОСОБА_2 головуючому у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу ,залишити без задоволення.

Заявити самовідвід в розгляді вищезазначеної цивільної справи та матеріали цивільної справи передати до апарату Южноукраїнського міського суду для подальшого розподілу автоматизованою системою документообігу суду для визначення судді.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_3