У х в а л а

іменем україни

21 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДемяносова М.В.,
суддів:Леванчука А.О., Маляренка А.В.,Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до громадської організації «Товариство мисливців та рибалок «Кедр» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 05 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 10 серпня 2012 року він був прийнятий на посаду мисливствознавця мисливського відділу громадської організації «Товариство мисливців та рибалок «Кедр» (далі − ГО «Товариство мисливців та рибалок «Кедр»). Наказом від 20 липня 2015 року № КД000000026 його звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штатів на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що його звільнено незаконно, оскільки відповідач не запропонував йому переведення на іншу роботу, не надав список наявних вакантних місць у товаристві, а наказ про його звільнення був підписаний не керівником товариства ОСОБА_8, а ОСОБА_9, який не мав повноважень на вчинення вказаних дій. Крім того, на думку позивача, відповідачем були порушені норми законодавства про порядок та строки виплати заробітної плати.

З урахування уточнення позовних вимог, позивач просив скасувати наказ про його звільнення від 20 липня 2015 року № КД000000026 та поновити його на посаді, яку він обіймав до звільнення, стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 74 436 грн 47 коп. за період із квітня по грудень 2014 року та за період із січня по липень 2015 року, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільнені із розрахунку максимальної заробітної плати із липня 2015 року по березень 2016 року у розмірі 63 603 грн 08 коп., середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період із липня 2015 року по березень 2016 року у розмірі 63 303 грн 08 коп. та моральну шкоди у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 05 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 30 травня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Враховуючи те, що під час проведення попереднього розгляду справи встановлено обставини, передбачені ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити її до судового розгляду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають зазначеним нормам процесуального права.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічне положення міститься й у ч. 1 ст. 3 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

А змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на садах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судами встановлено, що 10 серпня 2012 року ОСОБА_6 був прийнятий на посаду мисливствознавця мисливського відділу ГО «Товариство мисливців та рибалок «Кедр».

Посада мисливствознавця була у кількості однієї штатної одиниці, що підтверджується даними штатних розписів, затверджених наказами директора ГО «Товариство мисливців та рибалок «Кедр» № 71/1 від 10 серпня 2012 року, № 1 від 02 січня 2013 року, № 22 від 01 квітня 2013 року, № 9 від 03 лютого 2014 року, № 15 01 квітня 2014 року, № 53 від 02 грудня 2014 року у ГО «Товариство мисливців та рибалок «Кедр».

Згідно з наказом директора ГО «Товариство мисливців та рибалок «Кедр» від 30 квітня 2015 року № 13 «Про внесення змін до штатного розпису» з 15 липня 2015 року скорочувалися посади, в тому числі і посада мисливствознавця, яку обіймав позивач.

15 травня 2015 року ОСОБА_6 був попереджений про скорочення штатів відповідно до наказу від 30 квітня 2015 року № 13 та про його звільнення із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з 15 липня 2015 року.

Наказом т.в.о. ГО «Товариство мисливців та рибалок «Кедр» від 20 липня 2015 року № КД000000026 Про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_6 був звільнений з посади мисливствознавця у зв'язку із скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, з яким він був ознайомлений 21 липня 2015 року.

Відповідно до статуту ГО «Товариство мисливців та рибалок «Кедр»є передбачає можливості передання директором своїх повноважень іншій особі без згоди на те засновників ГО «Товариство мисливців та рибалок «Кедр».

Статтею 49-2 КЗпП України визначено, що про наступне вивільнення працівничків персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також уразі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

З матеріалів справи вбачається, що роботодавцем не було запропоновано позивачу переведення на іншу посаду, не надано список наявних вакантних місць на підприємстві.

Згідно зі штатними розписами посада головного мисливствознавця була скасована у березні 2015 року. При цьому посаду мисливствознавця займав позивач, а ОСОБА_9. займав посаду єгеря.

У травні 2015 року посада головного мисливствознавця знову була введена на підприємстві.

На посаду головного мисливствознавця було призначено ОСОБА_9 якого згідно наказу від 26 травня 2015 року було призначено т.в.о. директора.

Таким чином, відповідачем порушено чинне законодавство (ст. 492 КЗпП), оскільки позивачу за наявності нової вакантної посади головного мисливствознавця не було запропоновано іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Крім того, судами не досліджено табелі робочого часу, відомості про нарахування та виплату заробітної плати, та не встановлено чи відбулась зміна істотних умов праці.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України установлено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій всупереч вимогам ст. ст. 212−214, 303 ЦПК України порушили норми процесуального права, що призвело до неможливості встановити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тому колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвалені у справі судові рішення - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 05 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 травня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

.

Головуючий М.В. Демяносов
Судді: А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік О.В. Ступак