11.11.2016 Єдиний унікальний номер 205/6137/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 рокум. ДніпроСправа № 205/6137/16-ц
2/205/2847/16

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, у якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/4 частину квартири № 134, розташованої у м. Дніпрі, вул. Волинська, 7-А. Позовна заява мотивована тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло належить 1/4 частина вказаної квартири, а інша 1/4 частина належить ОСОБА_4, який помер 01.06.1999р. Починаючи з червня 1999 року позивач по теперішній час, майже 17 років, відкрито та безперервно користується всією квартирою, утримує її, сплачує комунальні послуги.

Позивач у судове засідання не зявилась, натомість її представник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представником відповідача надані суду заперечення, у яких вона посилаючись на обізнаність позивача про власника 1/4 частини спірної квартири, на яку вона просить визнати право власності, а також на недоведеність позивачем факту відкритого та безперервного користування вищевказаною квартирою, просить відмовити у задоволенні позову.

Треті особи у судове засідання не зявились, натомість звернулись до суду з поясненнями, у яких зазначили, що вони є власниками інших частин вищевказаної квартири, та заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1998р.АДРЕСА_1, розташована у м. Дніпропетровську, вул. Волинська, буд. 7-А, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 помер 03.06.1999р. (а.с.5).

Відповідно до наданої відповіді з Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4 з заявою про прийняття або про відмову від спадщини ніхто не звертався. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Спадкова справа не заводилась.

На момент відкриття спадщини разом з ОСОБА_4 проживала позивач зі своїми неповнолітніми дітьми, ОСОБА_2В та ОСОБА_3, проте відповідно до вимог книги 6 ЦК України вони не мають права на спадкування після померлого ні за заповітом, ні за законом.

З позовної заяви та доданих документів вбачається, що позивач з червня 1996 року та по теперішній час відкрито та безперервно користується всією квартирою № 134, розташованою у м. Дніпрі, вул. Волинська 7-А. Утримує спірну квартиру, сплачує комунальні послуги, що підтверджується договорами, укладеними між нею та підприємствами, які надають послуги з енергопостачання, газопостачання, вивезення сміття, а також квитанціями про сплату таких та інших комунальних послуг.

Згідно з ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Враховуючи вищевказане, беручи до уваги відсутність заперечень інших співвласників спірної квартири, суд доходить висновку, що позивач протягом 17 років добросовісно, відкрито, безперервно, володіє спірним майном, як своїм власним, а відтак і про достатність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що позивач знала хто є власником 1/4 частини спірної квартири, як на підставу для відмови у задоволенні позову, оскільки судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 належна йому частка квартири не була ніким успадкована, відумерлою спадщина в установленому законом порядку не визнавалась, а відтак позивач не знала та не могла знати хто є власником 1/4 частини квартири № 134, розташованої у м. Дніпрі, вул. Волинська 7-А, після смерті ОСОБА_4

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-33320св14 від 17.12.2014р.

Окрім того, суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачем з 2009 року періодично змінювалась адреса її реєстрації, оскільки факт зміни місця реєстрації сам по собі не може бути достатнім доказом для встановлення недобросовісності володіння та користування позивачем спірною квартирою.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.344 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6