У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 вересня 2016 року

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши заяву

Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

02.09.2016 року з вищезазначеним позовом звернувся від імені Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» представник за довіреністю ОСОБА_2.

Проте, у позовній заяві та у додатках до неї ОСОБА_2 не виклав підстав звернення до суду від імені юридичної особи.

Пунктами 6 та 16 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначені поняття:

?ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства, та

?тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом.

Згідно поданої до суду заяви, позивачем в ній значиться Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в собі представника ОСОБА_2, який діє на підставі Довіреності від 29.08.2016 року.

Заява підписана представником ПАТ «Дельта Банк», а не представником уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як вбачається зі змісту зазначеної Довіреності від 29.08.2016 року року, ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» ОСОБА_3 цією довіреністю уповноважує ОСОБА_2 здійснювати від імені ПАТ «Дельта Банк» певні дії.

Стаття 237 ЦК України визначає, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно статті 246 ЦК України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Статтею 42 ЦПК України конкретизовано хто саме наділений правом видачі довіреності від імені юридичної особи, зокрема вказано, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

З системного аналізу зазначених норм чинного законодавства України можна зробити висновок, що у випадку видачі особі (представнику) довіреності від імені юридичної особи підписаної посадовою особою уповноваженою на це законом, статутом або положенням, у представника виникає право на представництво саме юридичної особи, а не її посадової особи, якою було підписано зазначену довіреність.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. № 181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі АТ «Дельта Банк»), призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

За приписами статті 35 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня «спеціаліст») та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Відповідно до статті 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку.

Згідно статті 37 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду має право: 1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; 4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; 6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; 7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; 8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; 9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю; 10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; 11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Зі змісту зазначених норм Закону вбачається, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду вона від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення, тобто зазначена уповноважена особа крім функцій які безпосередньо покладені на неї Законом із здійснення тимчасової адміністрації, також здійснює функції керівництва банком у зв'язку з чим наділена правом в тому числі видачі довіреностей від імені банку як юридичної особи на представництво його (банку) інтересів.

Враховуючи вищевикладене, що видана ПАТ «Дельта банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Дельта банк»ОСОБА_3 Довіреність від 29.08.2016 року, на ім'я ОСОБА_2, надає право останньому здійснювати певні дії саме від імені ПАТ«Дельта банк», як юридичної особи, а не від імені уповноваженої особи Фонду, як стверджує представник позивача у заяві, у зв'язку з чим заява, підлягає поверненю позивачеві.

З системного аналізу ст. 37 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в сукупності із ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» можна зробити висновок, що саме уповноважена особа Фонду, яка відповідно до спеціального Закону наділена особистим правом на пред'явлення позову до суду у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Тому, оскільки встановлено, що від імені позивача звернулася особа, яка не підтвердила своїх повноважень, суддя позбавлений можливості призначити розгляд заяви.

П. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України унормовані дії судді у разі встановлення ним того, що від імені позивача заяву подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, а саме згідно цієї норми права це є підставою для повернення позовної заяви позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 208-210 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Повернути заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, заявникові.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом 5 днів після отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.А.Галущенко