АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 614/120/16-ц Головуючий суддя І інстанції Гуляєва Г. М.
Провадження № 22-ц/790/3247/16 Суддя доповідач Тичкова О.Ю.
Категорія: Спори про спадкове право
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря - Доля О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Борівського районного суду Харківської області від 30 березня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Борівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, третя особа: Першотравнева сільська рада Борівського району Харківської області,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 12,2 умовних кадастрових гектар із земель запасу та державного резервного фонду Першотравневої сільської ради Борівського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті її матері, ОСОБА_4, померлої 17 червня 2001 року.

В обгрунтування посилалася на те, що що ОСОБА_4, мати позивача, за життя працювала в радгоспі «20-річчя Жовтня» Борівського р-ну Харківської області і вийшла звідти на пенсію в 1964 році.

11 січня 1997 року радгосп «20-річчя Жовтня» було реорганізовано і перейменовано на КСП «Світанок». При цьому ОСОБА_4 у списках членів КСП не значилася.

Відповідно до рішення Першотравневої сільради від 12 січня 1998 року № 2 членам КСП «Світанок» було передано у колективну власність земельні ділянки, на підставі чого 16 лютого 1998 року було видано Державний акт на право колективної власності на землю ХР-05-00-000762. ОСОБА_4 була відсутня у додатку до Державного акту - в списку осіб, що мають право на земельну частку (пай).

19 червня 2001 року ОСОБА_4 померла, не залишивши по собі заповіту. За життя вона не реалізувала своє права на отримання земельної частки (паю) із земель, виділених КСП, як член КСП, а позивач є єдиним її спадкоємцем за законом. Про наявність у неї права на отримання земельної частки (паю) вона дізналася лише у грудні 2015 року.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 30 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування посилається на невідповідність рішення суду дійсним обставинам справи і вимогам закону; неналежну оцінку доказів судом, що призвело до порушення норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 та її представника, дослідивши обставини справи та, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково з ухваленням у справі нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), підставою для скасування рішення суду першої інстанції є порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_5 (а.с. 7-8).

З 01.01.1939 р. по 01.10.1941 р. та з 01.02.1943 р. по 20.04.1957 р. ОСОБА_4 працювала в якості члена колгоспу ім. Ворошилова, на землях якого було організовано радгосп «20річчя Жовтня» Ізюмського р-ну Харківської обл. 20.04.1957 року в зв'язку з організацією радгоспу на землях колгоспу ім. Ворошилова ОСОБА_4 була зарахована різноробочою Веселовського відділу, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.32).

Згідно відомостей по заробітній платі, ОСОБА_4 відпрацювала сезонно в радгоспі «20річчя Жовтня» з 1957 р. по 1966 р. - 446 днів сумарно, що підтверджується також копіями довідки Управління ПФУ в Борівському р-ні Харківської області й книги розрахунків з колгоспниками з 1951 по 1957 роки (а.с. 33-35, 37). В 1964 році ОСОБА_4 вийшла на пенсію .

11.01.1997 року радгосп «20річчя Жовтня» реорганізовано і перейменовано на КСП «Світанок»; 01.04.2000 року КСП «Світанок» реорганізовано і перейменовано на ПСП агрофірма «Світанок», що підтверджується копією довідки ПСП а/ф «Світанок» (а.с.33).

16 лютого 1998 року державним актом серії ХР-05-00-000762 КСП «Світанок» передано у колективну власність 8096.1 гектарів землі для ведення сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Першотравневої сільської ради народних депутатів від 12 січня 1998 року (а.с.10-12).

Згідно Додатку 1 до державного акту - списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, ОСОБА_4 не включена до вищезазначеного списку (а.с.13-31).

17 червня 2001 року ОСОБА_4 померла (а.с. 9).

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні її позовних вимог, суд першої інстанції керувався ст. ст. 257, 267 ЦК України, ст. 60, 61 ЦПК України та виходив з того, що позивач пропустила строк позовної давності для звернення до суду із вказаним позовом і не навела обєктивних та поважних причин для його поновлення.

Колегія суддів погодитися із вказаним висновком суду першої інстанції не може.

За змістом положень ст.5 Земельного кодексу України в редакції закону від 13.03.1992 року № 2196- XII, ст.3 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», ст.25 Закону « Про сільськогосподарську кооперацію» право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання колективним сільськогосподарським підприємством, сілськогосподарським кооперативом, або сільськогосподарським акціонерним товариством державного акта на право колективної власності на землю. Право на земельну частку ( пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на право колективної власності на землю . Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства.

Як було встановлено судом першої інстанції ОСОБА_4 працювала в радгоспі «20річчя Жовтня», реорганізованому згодом у ПСП агрофірма «Світанок». В 1964 році вона вийшла на пенсію і тому мала право на включення її до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай). Але до такого списку ОСОБА_4 включена не була. Згідно копії Книги приймання заяв громадян КСП «Світанок» 20 березня 2000 року ОСОБА_4 зверталася до комісії по реформуванню КСП «Світанок» з проханням видати їй земельного сертифікату (а.с. 70-72).

17 червня 2001 року ОСОБА_4 померла (а.с. 9).

Відповідно до розяснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно п.11 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Після смерті ОСОБА_4 її спадкоємиця за законом ОСОБА_3, згідно її пояснень у суді апеляційної інстанції, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, залишившись при цьому проживати в успадкованому будинку № 33 по вул. Східна, смт. Борова, Борівського району Харківської області (а.с. 126-128). Тобто відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК УРСР № 1540-VI від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, вона прийняла спадщину після ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном.

Згідно загального принципу спадкового права прийняття частини спадщини свідчить про прийняття спадщини в повному обсязі. Таким чином, в загальному обсязі спадкової маси до позивачки перейшло й право на отримання земельної частки (паю). Тому висновок суду про пропуск позивачкою строку позовної давності для захисту права на отримання земельної частки ( паю) після смерті матері є помилковим.

Разом з тим, судова колегія вважає, що позов ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 12,2 умовних кадастрових гектар із земель запасу та державного резервного фонду Першотравневої сільської ради Борівського району Харківської області в порядку спадкування за законом не підлягає задоволенню, оскільки остання не була залучена до участі у справі в якості співвідповідача, хоча рішенням суду вирішуються питання про її права та обовязки. Саме відповідна сільська рада при передачі земель у колективну власність створює резервний фонд, що буде згодом використаний для передачі громадянам належних їм земельних ділянок.

Крім цього, оскільки спадкодавець не була включена до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки паю, не отримала сертифікату про право на земельну частку ( пай) , але за життя звернулася до комісії КСП «Світанок» про включення її до такого списку, то спадкоємиця має право звернутися до суду із позовом про визнання права на включення до списку та отримання сертифікату в порядку спадкування, а не визнання права власності на земельну частку ( пай), що є у даному випадку передчасним.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції належить скасувати, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 1216 ЦК України, ст.5 ЗК України в редакції від 13.03.1992 року, ст.. 549 ЦК УРСР, ст.3 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», ст.25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», п.11 Постанови Пленуму ВСУ « Про судову практику у справах про спадкування» ст. ст. 303, 304, п.п.4 ч.1, ч. 2 ст. 309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Борівського районного суду Харківської області від 30 березня 2016 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Борівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, третя особа: Першотравнева сільська рада Борівського району Харківської області відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення , але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти діб з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :