РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Кротінова В.О., при секретарі Яцканич А.В., за участю позивача ОСОБА_1»янової Г.М., представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Селидівського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_5»янової ОСОБА_6 до ОСОБА_3, треті особи: Перша селидівська нотаріальна контора, ОСОБА_4, про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 29.06.2015 року помер її чоловік ОСОБА_7. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, машини та грошових коштів. Все це вона вважає сумісною власністю. Після укладання шлюбу з ОСОБА_8 вона постійно проживала із спадкодавцем. Мати померлого звернулась до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини. Вона проти цього не заперечувала, але як їй стало відомо від нотаріуса, що гроші, які знаходилися на поточному рахунку ОСОБА_8 залишив відповідачці. Вона з цим не згодна, оскільки остання з її чоловіком не спілкувалася. Її чоловік мав тяжку хворобу, був у безпорадному стані, потребував постійного піклування, догляду та матеріальної допомоги. Вона, як дружина дбала про чоловіка. Неодноразово просили відповідачку врахувати стан здоров»я чоловіка та відновити колишні відносини, зважаючи на те, що разом з відповідачкою було б легше доглядати за тяжко хворим чоловіком, але відповідачка відмовилась. Про те, що чоловік дав розпорядження в банку, він ніколи про це не казав. Останнім часом, грошима, які знаходились на поточному рахунку, розпоряджалась вона, за дорученням. Похорони вона сплачувала самостійно без допомоги матері та відповідача. Враховуючи тривале ухилення відповідачки від надання допомоги спадкодавцю, вона була вимушена просити сусідів, а також сторонніх людей доглядати за хворим чоловіком, коли їй потрібно було відлучитися, бо він останнім часом потребував постійного нагляду. Упродовж майже останніх 2 років, до моменту смерті, спадкодавець окрім фізичного болю, який спричиняла йому хвороба, зазнав душевних страждань у зв»язку з поведінкою матері та відповідача, оскільки жодного разу вони так його і не відвідали, не поцікавились станом його здоров»я. Вважає, що відповідачка, під час тяжкої хвороби брата, який був у безпорадному стані, мала можливість, але свідомо ухилялась від надання спадкодавцю будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки. Просила суд, усунути ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ОСОБА_8, який помер 29.06.2015 року.

ОСОБА_5 свій позов у судовому засіданні підтримала у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_5»янової Г.М., надала доповнення до позовної заяви, в яких зазначила, що чоловік позивачки ОСОБА_8 мав тяжку хворобу та був у безпорадному стані, потребував постійного піклування та догляду. ОСОБА_1»янова Г.М., як дружина на протязі їх сумісного проживання постійно дбала про нього, здійснювала догляд, надавала первинну медичну допомогу в разі необхідності. В свою чергу відповідач, будучі рідною сестрою померлого, знаючи про те, що він потребує постійного догляду є лежачім хворим, на неодноразові звернення позивачки із проханням допомагати фізично доглядати за її чоловіком, не реагувала. Тобто залишила чоловіка позивачки та свого брата в безпорадному стані, коли він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. Просила суд, усунути від права на спадкування ОСОБА_3, на спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_8, який помер 29.06.2015 року, на підставі ст..1224 ЦК України.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та вказала, що вона піклувалася та доглядала брата, і коли мешкала в м.Донецьку, і коли переїхала з 2012 року до м.Українська. Належного догляду зі сторони позивачки не було. Брат міг їй зателефонувати по якійсь дрібниці і вона приїжджала до нього з м.Донецька. А у січні 2014 року брат був 3 дні без їжи, позивачка його не кормила, а вона приїхала кормила його. Брат завжди скаржився на позивачку, яка мешкала окремо від нього з дітьми. Після 2012 року, укладення шлюбу позивачки та її брата, спілкування з ним було трохи обмежене, вона хотіла забрати брата до себе, але той хотів жити у своїй квартирі. Вона доглядала за братом, відвідувала його, інколи по два рази на день, купувала харчи; годувала його. Брат хотів розірвати шлюб з позивачкою, просив знайти йому адвоката. З таких підстав, просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5»янової Г.М.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні також просила відмовити у позові , пояснила, що позивачка не доглядала її сина, жила окремо. Вийшла за нього заміж тому, що він отримував велику пенсію. Відповідачка доглядала за сином, часто його відвідувала, готувала їжу, прала його речі, вона сама була рідко у нього, бо вона похилого віку, сама часто хворіє.

Третя особа Перша селидівська державна нотаріальна контора в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона мешкає у тому ж будинку, в якому проживав ОСОБА_8 ОСОБА_5»янова Г.М. проживала разом з чоловіком ОСОБА_8, а сестру та маму ОСОБА_8 вона не знає і не бачила.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона 13 років мешкає у тому ж будинку, в якому проживав ОСОБА_8, стільки ж років і його знала. Постійно бачила у дворі позивачку, яка була з ОСОБА_8 А маму та сестру ОСОБА_8 вона не бачила.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що теж не бачила мати та сестру померлого, доглядала за ним позивачка.

Свідок ОСОБА_12 пояснював суду, що він товаришував з ОСОБА_8 та добре знає, що сестра піклувалася за братом як до укладання ним шлюбу, так і після того. Приходила до брата, коли не було позивачки. Йому теж відомо про випадок, коли ОСОБА_8 три дні був без нагляду, їжі. Спочатку він йому зателефонував, потім одразу приїхала сестра з Донецька, накормила брата та все перепрала. Відповідачка часто відвідувала брата, отримувала за нього гроші, купувала харчі, катала його у парку.

Свідок ОСОБА_13- соціальний працівник, пояснила, що вона приблизно 5 років обслуговувала ОСОБА_8 та добре знає ситуацію, яка склалась у цій сім»ї. ОСОБА_8 мав складний характер, не завжди йшов на контакт, але вона, свідок та його сестра змогла знайти до нього підхід. Він постійно скаржився на дружину, та йому мало приділяла уваги. Весь час посилався на сестру, говорив, що все зробить сестра, коли вона пропонувала йому попрати, принести харчі, тощо. Доглядала та піклувалася за ОСОБА_8 в основному сестра, яку вона дуже часто бачила у ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_14 також підтвердив те, що відповідачка доглядала, піклувалась за братом, після того як той захворів. ОСОБА_8 мав значну пенсію. Просив, щоб він його возив, коли потрібно.

Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_5, ОСОБА_1»янова Г.М., коли працювала соціальним робітником, познайомилась з ОСОБА_8 27.12.2012 р. вони зареєстрували шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-НО, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецької області(а.с.4). Потім ОСОБА_8 хворів, що видно з виписки із медичної карти(а.с.8), був зареєстрований та мешкав один в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № 883, виданої КП «Імпульс м.Українськ»(а.с.87); перебував на обліку в УПФУ в м.Селидове та отримував пенсію по інвалідності, що підтверджується довідкою № 6132/03, виданою УПФУ в м.Селидове Донецької області(а.с.100).

Як вбачається з акту № 381 від 23.02.2016 року обстеження квартири АДРЕСА_2, складеного на підставі заяви ОСОБА_5»янової Г.М., яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 зі слів сусідів, ОСОБА_5»янова Г.М. доглядала за своїм чоловіком ОСОБА_8, інвалідом І групи «А», вели з ним спільне господарство. Родичі з боку чоловіка допомогу йому не надавали(а.с.11).

29.06.2015 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 907916, виданим виконкомом Української міської ради м.Селидове Донецької області(а.с.5).

Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з:

-квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло(а.с.103, довідкою КП «Селидівське БТІ» № 312, в якій зазначено, що вказана квартира значиться за ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого за розпорядженням СП в/о «Селидіввугілля» від 21.07.1998 р. № 14433(а.с.102), копією технічного паспорту на квартиру(а.с.104);

-грошових вкладів у філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», які він заповів своїй сестрі ОСОБА_3М.(а.с.111-112);

-автомобілю Great Wall Voleex С30 білий КандіVIN LGWEE2К51DE642142, що підтверджується копією договору № ДГ-212 купівлі продажу(а.с.106).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 є його дружина ОСОБА_5»янова Г.М., мати ОСОБА_4 На ім»я ОСОБА_3 її братом ОСОБА_8 18.06.2002 року було складено заповідальне розпорядження у ТВБВ № 10004/98 м.Українська по рахунку № 31306. Але позивачка вважає, що заповіт спадкодавцем складено не було та ОСОБА_3 слід усунути від права на спадкування, оскільки вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст.214 ЦПК України повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Для ухвалення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, що характеризується умисною формою вини, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Відповідно до ч.1 ст.1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку(фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку(фінансовій установі). Що і було зроблено ОСОБА_8 при житті.

Судом встановлено, що за ОСОБА_8 в основному піклувалася та доглядала його сестра ОСОБА_3 відповідачка по справі, ця обставина підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, а також записами ОСОБА_8, наданими відповідачкою, з яких вбачається, що позивачка неналежним чином доглядала за своїм чоловіком та він бажав з нею розлучитись, при цьому спілкувався він з сестрою, у якої просив допомоги і та йому допомагала.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5»янової Г.М. задоволенню не підлягають.

Відмовляючи у задоволенні позову суд вважає, що позивачка не надала суду безспірних переконливих доказів на його обґрунтування. Показання свідків з її сторони, суд не може взяти до уваги, оскільки вони повністю спростовуються показаннями свідків: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Суд також враховує деякі протиріччя в їх показаннях, зокрема те, що вони вказували, що позивачка проживала разом з ОСОБА_8, але сама позивачка не заперечувала, що з ОСОБА_8 вона не проживала разом, жила з дітьми, а до чоловіка приходила. Відповідачка ж пояснювала, що вона не звітувала перед сусідами, свідками коли і навіщо вона приходила до брата.

Більш того, судом встановлено, що ОСОБА_8 не був у безпорадному стані, оскільки догляд за ним здійснювала його рідна сестра, дружина, та частково матір.

На підставі ст.ст. 1224, 1228, ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,213-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5»янової ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування ОСОБА_3, на спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_7, який помер 29.06.2015 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя