Справа № 341/704/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1579/2016
Головуючий у 1 інстанції Мельник І. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Малєєва А.Ю.,

суддів: Васильковського В.М., Девляшевського В.А.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Більшівцівська селищна рада, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

В березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини шість місяців. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.08.2004 помер його батько позивача ОСОБА_5, який постійно проживав ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті в смт. Більшівці відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на земельну частку (пай) розміром 57.985 в умовних кадастрових гектарах, грошові вклади з належними відсотками та усіма видами компенсації по них, що знаходяться в Галицькому відділенні «Ощадбанку» № 6581 (011) на рахунках: № 04779, № 03697, 03801, № 6, № 8 та № 4, які належали батькові на підставі ощадних книжок. 18.04.1997 батько на випадок своєї смерті склав заповіт, яким заповів позивачу житловий будинок по вул. 16 липня в смт. Більшівці. Але, так як цей будинок побудував позивач особисто вважає, що цей будинок не може являтись спадковим майном і він бажає оформити спадщину також, як спадкоємець за законом. Позивач вказав, що на час смерті батька постійно проживав у м. Краматорську і приїхати та подати заяву за місцем відкриття спадщини особисто не міг. Тому, в грудні 2004 року (до спливу 6-ти місяців після смерті батька), він надіслав заяву про прийняття спадщини до Галицької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області. Ніякої відповіді з Галицької нотаріальної контори він так і не отримав, через що в грудні 2008 року він звернувся за консультацією до нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу, яка повідомила йому, що попередньо подана ним заява оформлена неналежним чином. 15.12.2008 нотаріус підготувала та засвідчила заяву належного зразка, яку позивачем повторно було надіслано до Галицької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області. Крім того, нотаріус посвідчила довіреність, якою він уповноважив свою матір, ОСОБА_6, бути його представником у нотаріальній конторі з питань оформлення спадкових прав після смерті батька. ОСОБА_3 зазначив, що після смерті матері 16.09.2015, він виявив, що свідоцтво про право на спадщину за законом мати отримала 25.11.2009 року тільки на своє імя. Вказані вище обставини стали причиною пропуску позивачем строку, який встановлений законом для прийняття спадщини. Вважає причини пропуску такого строку поважним і просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини шість місяців.

Ухвалою суду від 25 квітня 2016 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено Більшівцівську селищну раду (а.с. 26).

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2016 року позов задоволено: визначено ОСОБА_3 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька, ОСОБА_5, який помер 22 серпня 2004 року в смт. Більшівці Галицького району Івано-Франківської області - три місяці.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржила вказане рішення в апеляційному порядку, оскільки вважає його незаконним, у звязку з істотним порушення норм матеріального права. Апелянтка вважає, що позивач не подав до суду належних доказів пропуску ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Відповідач вказала, що позивач з моменту відкриття спадщини в 2004 році неодноразово знаходився в смт. Більшівці та Галичі і міг належним чином подати заяву до нотаріальної контори. Апелянт вказує, що дану обставину також підтвердила в суді дочка позивача ОСОБА_7. На думку відповідачки, ОСОБА_5 знав також про прийняття спадщини мамою після смерті свого чоловіка в 2009 році.

Просить рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні апелянтка та її представники апеляцію підтримали.

Заслухавши сторони та їх представників, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Цим вимогам рішення суду у належній мірі не відповідає.

Згідно матеріалів справи, 22.08.2004 помер батько позивача ОСОБА_5 відповідно до копії Свідоцтва про смерть, виданого повторно Серії 1-НМ № 073932 від 27.08.2008 (а.с. 6).

З дублікату Заповіту, посвідченого 18.04.1997 виконавчим комітетом Більшівцівської селищної ради Галицького району за реєстровим № 133 вбачається, що житловий будинок і господарські будівлі, які будуть належати йому на день смерті і знаходяться в смт. Більшівці Галицького району по вул. 16 липня, він заповів своєму синові, ОСОБА_3 Цей заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить відмітка на ньому Більшівцівської селищної ради (а.с. 8).

В грудні 2004 року позивач надіслав заяву про прийняття спадщини до Галицької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, що стверджується квитанцією від 02.12.2004 та повідомленням про вручення поштового відправлення 05.12.2004 державному нотаріусу ОСОБА_8 (а.с. 9).

Відповідно до фотокопії Заяви від 15.12.2008, посвідченої нотаріально та поданої до Галицької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 повідомив про прийняття спадщини та просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом та за заповітом (а.с. 10).

На а.с. 11 міститься фотокопія Довіреності від 15.12.2008, якою позивач уповноважив свою мату ОСОБА_6 бути його представником з питань оформлення спадкових справ після смерті батька ОСОБА_5

16.09.2015 померла мати позивача ОСОБА_9 відповідно до копії Свідоцтва про смерть ОСОБА_10 1-НМ № 213645 від 18.09.2015 (а.с. 7).

На а.с. 34 міститься копія Свідоцтва про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 Батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_9.

При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з того, що заяву про прийняття спадщини позивач направив у нотаріальну контору своєчасно в грудні 2004 року, до спливу строку для прийняття спадщини. Потім, вже у 2008 році дізнався, що заява неналежної форми, склав заяву як слід і уповноважив довіреністю свою матір, щоб вона вирішили всі питання спадкування. Після смерті матері 16.09.2015 він виявив, що свідоцтво про право на спадщину за законом одержала мати. Ці обставини суд оцінив як поважні причини пропуску строку.

Таке рішення суду невірне.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У справі № 6-85цс12 Верховний Суд України, зокрема, вказав, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а також ці обставини визнані судом поважними.

Як видно з матеріалів справи, позивач був обізнаний з вимогами про прийняття спадщини і вказав, що направляв нотаріусу заяву, а потім уповноважив свою маму і тільки після її смерті виявив, що заява не передана нотаріусу і він спадщину не прийняв.

Отже, позивач знав про необхідність подати заяву для прийняття спадщини ще у 2004 році, міг це зробити, але належно не зробив і перешкод для цього не було.

Причини пропуску строку після смерті спадкодавця, вказані позивачем, на думку колегії суддів, не є поважними, оскільки жодних перешкод для своєчасного виконання вимог закону у позивача не було.

Тому рішення, відповідно до приписів ст. 309 ЦПК України, належить скасувати, а в позові про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити через відсутність поважних причин пропуску строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2016 року скасувати. Постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.М. Васильковський

ОСОБА_11