Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М. , при секретарі - Родіній Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні позов ОСОБА_1 до Старо-Кримської селищної ради м. Маріуполя про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року позивачка звернулася до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до Старо-Кримської селищної ради м. Маріуполя про визнання права власності, де зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2, який мешкав на день смерті в АДРЕСА_1. На день його смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,794 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належала померлому чоловіку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.12.1998 року, виданого Третьою маріупольською державної нотаріальної контори, після смерті його матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. За час життя померлий ОСОБА_2 не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та отримати державний акт на право власності на земельну ділянку. На теперішній час державний акт на земельну ділянку, згідно витягу з Державного земельного кадастру зареєстрований на ім'я померлої ОСОБА_3. Після смерті чоловіка позивачка звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Куркчі Г.І. з заявою про прийняття спадщини, яка складалася з житлового будинку , розташованого в АДРЕСА_1 та земельної ділянки , розташованого за цією ж адресою. 01.02.2016 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок , розташованого в АДРЕСА_1 , проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку постановою від 02.03.2016 року їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку. На підставі викладеного, позивачка просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,794 га ділянки обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

До судового засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, якою підтримала позовні вимоги , просила їх задовольнити , розглянути справу у її відсутності.

Голова Старо-Кримської селищної ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та можливість розгляду справи за його відсутності.

У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до ст.. 197 ЦПК України , фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно державного акта серія ДН від 10.02.1998р. на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Старо-Кримської селищної ради від 17.12.1997р. за №82 ОСОБА_3 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 отримала у власність земельну ділянку площею 0,794 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14-16).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія ААР №882080 виданого 11.12.1998 року посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К. на підставі заповіту, посвідченого Секретарем Старо-Кримської селищної Ради н/д від 05.05.1998р. за р-77, спадкоємцем майна гр. ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, яке складається з одного жилого будинку з надвірними побудовами, що знаходяться у АДРЕСА_1 та земельній ділянці 0,794 га. є ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 виданого 10.07.2015 року виконкомом Старо-Кримської селищної ради Іллічівського району м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про смерть №48 (а.с.9).

Згідно спадкової справи №73/2015 до майна померлого 09.07.2015р. ОСОБА_2, після його смерті його дружина ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини за законом та за заповітом. ОСОБА_6, син померлого, подав заяву про відмову від прийняття спадщини за законом та за заповітом. ОСОБА_6, донька померлого, подала заяву про відмову від прийняття спадщини за законом та за заповітом.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.02.2016р. ОСОБА_1 отримала спадщину у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно постанови про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого чоловіка ОСОБА_2 від 22.03.2016р. виданої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті чоловіка гр. ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.20).

Ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 3 вказаного вище Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 встановлено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Із урахуванням всіх обставин, суд вважає вимоги позивачки законними та можливим їх задовольнити, визнавши за нею право власності після смерті ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 0,794 га для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 130, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1261 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Старо-Кримської селищної ради м. Маріуполя про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,794 га, для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. М. Іванченко