У х в а л а

ІМенем УКраїни

27 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» про стягнення страхового відшкодування, за касаційною скаргою Синюка СтаніславаЛеонідовича, який діє від імені приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 7 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області 18 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом. Зазначала, що 14 вересня 2014 року на перехресті вулиць Сахарова-Коновальця в м. Івано-Франківську з вини ОСОБА_5, яка керувала автомобілем марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої пошкоджено належний ОСОБА_6 автомобіль марки «ВАЗ-21112», реєстраційний номер НОМЕР_2. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідальність за шкоду, завдану автомобілем «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1, застрахована у публічному акціонерному товаристві «Просто-страхування». Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 21 жовтня 2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «ВАЗ-21112», реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок ДТП складає 72 105 грн 66 коп. 18 грудня 2014 року на рахунок позивача від відповідача надійшло 35 512 грн 83 коп. Посилаючись на те, що ліміт страхового відшкодування складає 50 000 грн, просила стягнути з відповідача 14 487 грн 17 коп.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 7 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області 18 листопада 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача майнову шкоду в розмірі 14 487 грн 17 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Синюк С.Л., який діє від імені приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 14 вересня 2014 року на перехресті вулиць Сахарова-Коновальця в м. Івано-Франківську з вини ОСОБА_5, яка керувала автомобілем марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої пошкоджено належний ОСОБА_6 автомобіль марки «ВАЗ-21112», реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідальність за шкоду, завдану автомобілем «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1, застрахована у публічному акціонерному товаристві «Просто-страхування».

Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 21 жовтня 2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «ВАЗ-21112», реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок ДТП складає 72 105 грн 66 коп. 18 грудня 2014 року на рахунок позивача від відповідача надійшло 35 512 грн 83 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що мав місце страховий випадок, відповідно до умов Полісу обов'язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності страховика складає 50 000 грн., ПрАТ «ПРОСТО-страхування» у добровільному порядку провело виплату на суму 35512 грн 83 коп., тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню 14 487 грн 17 коп.

Однак повністю з такими висновками судів погодитися не можна.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Заперечуючи проти позову ПрАТ «ПРОСТО-страхування» посилалось на звіт про оцінку колісного транспортного засобу від 21 жовтня 2014 року відповідно до якого розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «ВАЗ-21112», реєстраційний номер НОМЕР_2, дорівнює його ринковій вартості та становить 72105 грн 66 коп., оскільки ремонт економічно недоцільний, відновити транспортний засіб неможливо. Таким чином, відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ремонт автомобіля є економічно необгрунтованим, а автомобіль вважається фізично знищеним.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо за своїм внутрішнім переконанням. Результати оцінки доказів відображаються в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Однак, вирішуючи спір, суди не навели мотивів відхилення доводів страхової компанії щодо фізичного знищення автомобіля і економічної недоцільності його ремонту, не врахували, що вказані обставини можуть впливати на визначення розміру страхового відшкодування, оскільки у разі якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (п. 30. 2 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV), а не понесені на проведення відновлювального ремонту витрати.

Відповідачем страхове відшкодування виплачене позивачу як різниця між ринковою вартістю та вартістю залишків транспортного засобу в сумі 36 592 грн 83 коп. (а. с. 15-18, 21, 22, 42).

Доказів про іншу вартість автомобіля позивачем не подано.

Крім того, стягуючи майнову шкоду на користь ОСОБА_3, суди не врахували, що вона не власник пошкодженого автомобіля, останній належить на праві власності ОСОБА_6

У виданій ОСОБА_7 у порядку передоручення довіреності від імені ОСОБА_6 ОСОБА_3 не вказано, що вона має право на відшкодування збитків, заподіяних переданому в її користування автомобілю.

Виходячи із змісту довіреності та обсягу прав, якими ОСОБА_3 на її підставі наділена щодо транспортного засобу марки «ВАЗ-21112», реєстраційний номер НОМЕР_2, суди не з'ясували чи має остання право на подання позову у своїх інтересах та відшкодування шкоди, завданої його пошкодженням.

Допущені судами при розгляді справи порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалені ними рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуваннюз передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Синюка Станіслава Леонідовича, який діє від імені приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 7 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області 18 листопада 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук