УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: начальник Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, ОСОБА_2 на дії начальника Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії начальника Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 та просить: - визнати неправомірною дію начальника Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3, яка полягає у складанні вимоги про надання інформації про наявність відкритих рахунків в установі банку ПАТ КБ «Приватбанк», м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 50 на ім*я боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №47596565; - визнати неправомірною дію начальника Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3, яка полягає у використанні назви міста Дніпропетровськ, замість назви Дніпро у вимозі до ПАТ КБ «Приватбанк»; - зобов*язати начальника Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 здійснити контроль за правильністю та своєчасністю складання та надсилання старшим державним виконавцем Ляховою Т.Б. вимоги про надання інформації щодо отриманих доходів боржником ОСОБА_2 в ПАТ КБ «Приватбанк» у відповідності до вимог чинного законодавства.

В обґрунтування скарги зазначає, що начальником Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 порушено п. 1.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, Закон України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» при складанні вимоги про надання інформації.

В судове засідання ОСОБА_1 не з*явилася, подала до суду заяву, в якій просить скаргу задовольнити та розглядати заяву за її відсутності.

Представник начальника Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 в судове засідання не з*явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав до суду письмові заперечення та просив розглядати справу у його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не надав, у зв*язку з чим суд розглядає справу у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

На підставі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Звертаючись до суду зі скаргою, заявник посилається на порушення начальником Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області вимог чинного законодавства при проведенні відповідних виконавчих дій.

Судом під час розгляду скарги встановлено, що в провадженні Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області перебуває на виконанні виконавчий лист № 640/537/14-ц від 20.04.2015 року, що видав Київський районний суд м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, що не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 1. ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ст. 2 цього ж Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Статтею 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлено, що державними виконавцями, у відповідності до цього Закону, є також начальники відділів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

При здійсненні своїх обов'язків начальник відділу державної виконавчої служби має діяти у межах повноважень та у спосіб, визначений законами України та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цих законів.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну, а також накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах.

Згідно пунктів 1 та 4 статті 55 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит державного виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває в них, та майно чи кошти, які вони мають передати боржнику. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається державним виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України.

Згідно статті 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками органам державної виконавчої служби на їх письмову вимогу з питань виконання рішень судів та рішень, що підлягають примусовому виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», стосовно стану рахунків конкретної юридичної особи або фізичної особи, фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності.

Вимога відповідного державного органу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю, повинна бути викладена на бланку державного органу встановленої форми; бути надана за підписом керівника державного органу (чи його заступника), скріпленого гербовою печаткою; містити передбачені цим Законом підстави для отримання цієї інформації; містити посилання на норми закону, відповідно до яких державний орган має право на отримання такої інформації.

Наведені вимоги закону були начальником Київського ВДВС ОСОБА_3 виконані. Вимога про надання інформації від 03.08.2016 року містить усі наведені реквізити, включаючи вимогу до підписанта, яким має право бути лише керівник державного органу, тобто начальник Київського ВДВС ОСОБА_3

Доводи заявника про те, що ОСОБА_3 порушені вимоги п. 1.8.1. Інструкції при складанні запиту є необґрунтованим та безпідставним, оскільки нею правильно застосовані норми Закону України «Про банки та банківську діяльність».

Також, є безпідставними і твердження ОСОБА_1 щодо порушення начальником Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Суд погоджується з доводами представника заінтересованої особи ОСОБА_3 про те, що відомості про адреси банківських установ виконавча служба повинна отримувати з офіційного джерела, яким є веб-сайт Національного банку України.

Згідно наданих до заперечень відомостей станом на 27.07.2016 року на сайті НБУ відомості про місцезнаходження ПАТ КБ «Приватбанк» зазначені аналогічні тієї адреси, яка вказана начальником Київського ВДВС ОСОБА_3 в листі від 03.08.2016 року.

Крім того, суд звертає увагу і на те, що станом на теперішній час на сайті НБУ відомості про місцезнаходження ПАТ КБ «Приватбанк» не змінені.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами скарги суд постановляє ухвалу.

Аналізуючи представлені вище факти та встановлені судом під час розгляду скарги обставини, дослідивши надані сторонами документи на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про те, що дії начальника Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», скарга подана необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10,11, 209,210, 386-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: начальник Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, ОСОБА_2 на дії начальника Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня поставлення ухвали апеляційної скарги.

Суддя :