Єдиний унікальний номер 229/180/16-ц
Номер провадження 2/229/267/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 р. Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В. М.,

за участі відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності,

в с т а н о в и в :

позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 19 січня 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 18 березня 2010 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 укладено договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки .

ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 30 листопада 2015 р., складає 21651,26 гривень.

Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не зявився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав частково, просив застосувати строк позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_2 також визнав частково позовні вимоги.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши докази по справі,вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом, встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 18 березня 2010 року між ним та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6 )

Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач, укладаючи договір, погодивсяя з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява (анкета) на оформлення кредитної картки, заява про відкриття рахунку і надання послуг з кредитування підписані ним, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, про що виразила свою згоду.

На час розгляду справи судом сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 18 березня 2010 року, складає 21651,26гривень, з яких:

- заборгованість за кредитом складає 7162,58 гривень;

- заборгованість по відсоткам за кредитом складають 12981,48 гривень;

- штраф (фіксована частина) - 500 гривень;

- штраф (процентна складова) - 1007,20 гривень.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно позову банк до заборгованості відповідача ОСОБА_1 включив -пеню (штраф) у розмірі 1507,20 гривень.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 кредитного договору у разі порушення позичальником будь-якого зобовязання, ПАТ КБ "Приватбанк" має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості (а.с. 27 )

Оскільки позичальник ОСОБА_1 порушив строки платежів за зобовязаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 19 січня 2016 р. звернувся до суду, тому відповідач ОСОБА_1 повиннен відповідно до п. 2.1.1.7.6 кредитного договору , ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу штраф , який на час розгляду справи судом складає 1507,20 гривень.

Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором.

Відповідач порушив умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором від 18 березня 2010 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 21651,26 гри-вень.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник ОСОБА_1 свої зобовязання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 30 листопада 2015 р., мав прострочену заборгованість за кредитом 21651,26 гривень, з яких:

- заборгованість за кредитом складає 7162,58 гривень;

- заборгованість по відсоткам за кредитом складають 12981,48 гривень;

- штраф (фіксована частина) - 500 гривень;

- штраф (процентна сладова частина) - 1007,20 гривень .

Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований.

Але, позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути штраф в сумі 1507,20 грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами забороняється законом.

Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м.Дружківка Донецької області віднесено до вказаного переліку.

Відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнений від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 1507,20 грн., які нараховані після 14 квітня 2014 року.

З врахуванням викладеного, заборгованість станом на 30 листопада 2015 року складає 20144,06 грн., з яких: 7162,58 грн. - заборгованість за кредитом, 12981,48 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом.

Таким чином, позов задоволено шляхом стягнення суми заборгованості, процентів з відповідача в сумі 20144,06 гривні.

Відповідач просить застосувати строк позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 258 ЦК України до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Верховний Суд України на спільному засіданні Судових палат у цивільних та господарських справах 6 листопада 2013 року розглянув справу № 6-116цс13 зробив правовий висновок, згідно з яким початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

У разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

У судовому засіданні було встановлено, що проценти нараховані відповідачу з 14 грудня 2012 року, до суду позивач звернувся 19 січня 2016 року, тому стягненню підлягають проценти починаючі з 30 січня 2013 року в сумі 11093,38 грн.

Таким чином, позов задоволено частково шляхом стягнення суми заборгованості, процентів з відповідача в сумі 18255,96 гривні.

Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру юридичними особами справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 0,4 розмірів мінімальної заробітної плати.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1378 гривень.

Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 18255,96 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1378 гривень, які і підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача ОСОБА_1.

Керуючись ст.10, 11, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України , ст.. 526,625,1050,1054 ЦК України, суд-

в и р і ш и в :

позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер 14360570 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", який знаходиться за адресою(м.Краматорськ, вул. Набережна Перемоги,50, поштовий індекс 49094 р/р № 3111, МФО № 305299 код ЗКПО 14360570, забор-гованість по кредиту у сумі 18255 (вісімнадцять тисяч двісті пятьдесят п'ять) гривень 96 коп., а саме: заборгованість у сумі 7162,58 гривень; заборгованість за відсотками у сумі 11093,38 гривень; на р/р № 0001 - стягнути судові витрати у розмірі 1378 (тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп..

В задоволенні вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк" про стягнення з ОСОБА_1 штрафу та відсотків у розмірі 3395,3 гривень - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Суддя: А. Л. Гонтар