16.09.2016 ЄУН №337/2834/15-ц
Провадження №6/337/110/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредун Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 обласної ради ОСОБА_2, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2016 року представник відповідача ОСОБА_1 обласної ради ОСОБА_2 подав до суду заяву про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа від 16 червня 2016 року по цивільній справі ЄУН №337/2834/15-ц, провадження №2/337/15/2016, щодо негайного виконання рішення суду в частині виплати на користь ОСОБА_3 заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 надав клопотання, в якому заперечує проти задоволення заяви, як неправомірної і безпідставної. Вважає, що доводи викладені в заяві дублюють висновки апеляційної скарги, та ставлять питання про зміну рішення суду. Розгляд заяви просить провести за її відсутності.

Усі відповідачі у справі були повідомлені про розгляд заяви, проте в судове засідання не зявились з невідомих причин. Відповідно до ч.3 ст. 369 ЦПК України, неявка вищевказаних осіб не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 обласної ради, ОСОБА_4, Комунального підприємства «Готель Україна» ОСОБА_1 обласної ради, про визнання незаконним розпорядження про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови ОСОБА_1 обласної ради №84-св від 20 травня 2015 року та №92-св від 26 травня 2015 року, про звільнення ОСОБА_3 з посади директора Комунального підприємства «Готель «Україна» ОСОБА_1 обласної ради.

Поновлено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на посаді директора Комунального підприємства «Готель Україна».

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 обласної ради, ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 червня 2015 року по 15 червня 2016 року, в розмірі 140102,95 гривні, за вирахуванням податків та обовязкових платежів.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 обласної ради, ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3 компенсацію за заподіяну незаконним звільненням моральну шкоду в розмірі 20000 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 обласної ради, ОСОБА_4, судовий збір в дохід держави у розмірі по 800,51 гривень з кожного.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі, та в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Вищевказане рішення суду законної сили не набрало, та призначено до розгляду в апеляційному суді Запорізької області на 29 вересня 2016 року, за апеляційними скаргами сторін.

При цьому, згідно ч.7 ст. 235 КЗпП України, п.4 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за 1 місяць.

На виконання зазначених вимог законодавства, відповідно до викладених в мотивувальній та резолютивній частині рішення обставин, 16 червня 2016 року у справі було видано два виконавчі листи щодо негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі, та щодо негайної виплати ОСОБА_3 заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою суду від 30 серпня 2016 року за заявою ОСОБА_3 було виправлено помилки у виконавчому листі про стягнення на користь ОСОБА_3 заробітної плати в межах суми платежу за один місяць:

зазначено дату набрання законної (юридичної) сили рішення в частині стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць «15 червня 2016 року»;

у графі «прізвище імя, по батькові (повне найменування боржника), дата місце народження» замість «Комунальне підприємство «Готель «Україна» ОСОБА_1 обласної ради» зазначено «ОСОБА_1 обласна рада»;

у графі «адреса боржника, установа Держбанку, № рахунку» замість «69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний (пр. Леніна), буд. 162-А, код за » зазначено «69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний (пр. Леніна), буд. 164, код за ».

Вказана ухвала також оскаржена представником відповідача ОСОБА_1 обласної ради, та матеріали справи передано на розгляд до апеляційного суду Запорізької області.

Крім того, 06 вересня 2016 року представник відповідача ОСОБА_2 подав заяву про визнання виконавчого листа про негайне виконання рішення суду в частині виплати на користь ОСОБА_3 заробітної плати в межах суми платежу за один місяць таким, що не підлягає виконанню.

По суті заяви, представник ОСОБА_2 посилається на необґрунтованість прийняття судом рішення про солідарне стягнення заробітної плати, безпідставність зазначення ОСОБА_1 обласної ради у виконавчому листі боржником, який повинен виплатити заробітну плату, а також вважаю, що суд не мав права вказувати у виконавчому листі дату набрання рішенням законної сили. Зважаючи на викладене, вважає що виконавчий лист не можливо виконати. Також звертаю увагу на відкриття апеляційного провадження, щодо оскарження рішення суду, та ухвали про виправлення помилки у виконавчому листі.

Частина 2 статті 369 ЦПК України передбачає що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Підстави для цього зазначені у ч. 4 ст. 369 ЦПК України.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.4 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обовязку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у звязку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обовязок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобовязань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги пятої ЦК України.

Так, зобовязання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обовязку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобовязань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

предявлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на предявлення цього листа до виконання.

Жодна із зазначених підстав, ні матеріально-правового, ні процесуально-правового характеру, судом встановлена не була. Рішення суду добровільно не виконано, в повному обсязі законної сили ще не набрало, але відповідно до ст. 367 ЦПК України в певній частині обовязково повинно бути допущено до негайного виконання. Виконавчий лист видано своєчасно, і з урахуванням виправлених ухвалою суду помилок, зміст виконавчого листа в повному обсязі відповідає рішенню (як мотивувальній, так і резолютивній частині).

Таким чином, вказані доводи представника ОСОБА_2, не є підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а по суті дублюють апеляційні скарги, поданні на рішення суду від 15 червня 2016 року та на ухвалу суду від 30 серпня 2016 року.

Крім того, посилання представника відповідача на відкриття апеляційного провадження, також не може бути прийнято до уваги, оскільки згідно з п.4 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження. У звязку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже предявлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на підставі зазначеного.

Зважаючи на викладене, в задоволенні заяви необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 219, 367, 369 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 обласної ради ОСОБА_2, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На ухвалу протягом 5 днів з дня отримання її копії, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції.

Суддя: Д.С. Бредун