УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - СЕМІРЯД І.В.

при секретарі - ВОРОНІНІ Д.Г.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просить:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_2, в провадженні якої перебувають виконавчі листи про стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 321 362 (триста двадцять одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 68 коп. та судового збору у розмірі 1 916 (одна тисяча дев'ятсот шістнадцять) гривень 07 коп., щодо невиконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2014 року протягом восьми місяців всупереч приписам ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження».

- зобовязати державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_2, невідкладно фактично виконати рішення Апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2014 року, в тому числі шляхом реалізації майна.

- зобовязати державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_2 невідкладно фактично виконати рішення Апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2014 року, в тому числі шляхом відрахування з пенсії боржника коштів та перерахування цих коштів стягувачу за наданими реквізитами.

- стягнути з Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ на користь ОСОБА_1 понесені та документально підтвердженні судові витрати на правову допомогу в розмірі 6 063 грн. 20 коп.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 18 вересня 2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова було ухвалене рішення по цивільній справі № 2011/17220/12-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, за яким суд вирішив: стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 589 362 (пятсот вісімдесят девять тисяч триста шістдесят дві) гривні 68 коп. та судові витрати у розмірі 1 916 (одна тисяча девятсот шістнадцять) гривень 07 коп.

04 березня 2014 року Апеляційним судом Харківської області було змінено рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2013 року, за яким вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 321 362 (триста двадцять одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 68 коп., та судовий збір по 1 607 (одній тисячі шістсот сім) гривень з кожного.

На виконання цього рішення, 30 квітня 2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова були видані чотири виконавчих листи.

15 травня 2014 року в порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», представником стягувача до Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ були подані чотири заяви про відкриття виконавчих проваджень та відповідні заявам оригінали виконавчих листів.

06 червня 2014 року державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_2 були винесені чотири постанови про відкриття виконавчих проваджень.

06 червня 2015 року державним виконавцем Дзержинського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 також були винесені чотири постанови про арешт майна боржників та оголошення заборони на їх відчуження.

Станом на момент подання цієї скарги, всупереч вимогам ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», рішення суду тривалий час залишається невиконаним.

Крім того скаржник вказує, що зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 49932159, їм стало відомо, що боржнику ОСОБА_4 В, праві приватної власності належить 1/4 квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Але державним виконавцем не було вчинено жодних дій, спрямованих на реалізацію цього майна в рахунок погашення заборгованості. Державний виконавець не описав і не арештував вказане майї І призначив субєкта оціночної діяльності, не запропонував стягувачеві здійснити авансування витрат, повязаних з реалізацією майна боржників і не реалізував вказане житло.

Крім того, заявник зазначає, що ОСОБА_3 є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 1 126 грн. 66 коп., відповідно до відповіді № НОМЕР_1 від 30 жовтня 2014 року.

Отже, боржник ОСОБА_3 має постійний дохід, за рахунок якого можна безперешкодно виконувати судове рішення, а бездіяльність державного виконавця у звязку з цим, є протиправною.

Також, 29 вересня 2015 року представником стягувана до Дзержинського ВДВС ХМУЮ було подано заяву про надання інформації про стан та перебіг виконавчих проваджень, але Дзержинський ВДВС ХМУЮ жодної відповіді на цю заяву не надав.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати скаргу за їх відсутності, проти задоволення скарги заперечує з підстав зазначених у запереченнях.

Боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, однак їх неявка не є перешкодою для розгляду справи відповідно до ч. 1 ст. 389-9 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦПК України, якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть зявитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи.

В звязку з тим, що клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2013 року по цивільній справі № 2011/17220/12-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, було стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 589 362 (пятсот вісімдесят девять тисяч триста шістдесят дві) гривні 68 коп. та судові витрати у розмірі 1 916 (одна тисяча девятсот шістнадцять) гривень 07 коп.

04 березня 2014 року Апеляційним судом Харківської області було змінено рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2013 року, за яким вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 321 362 (триста двадцять одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 68 коп., та судовий збір по 1 607 (одній тисячі шістсот сім) гривень з кожного.

15 травня 2014 року в порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», представник стягувача звернувся до Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ з заявами про відкриття виконавчих проваджень.

Відповідно до ст.ст.17,19 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_2 від 06 червня 2014 року були винесені чотири постанови про відкриття виконавчих проваджень, також були винесені чотири постанови про арешт майна боржників та оголошення заборони на їх відчуження.

Для забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем неодноразово боржнику направлялися виклики, на вказані виклики боржник не зявлявся.

Крім того, як вбачається з актів державного виконавця від 17.10.2015 року та 25.11.2015 року , останнім здійснювалися виходи за адресою боржників, але перевірити майновий стан боржників виявилося не можливо, у звязку з їх відсутністю.

В ході примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем здійснені заходи щодо розшуку майна боржника, шляхом направлення запитів до установ організацій уповноважених здійснювати реєстрацію права власності на окремі види майна.

Державним виконавцем зроблені заяви про реєстрацію обтяження обєкта рухомого майна.

Відповідно до інформації наданої УПФУ в Дзержинському районі Харкова встановлено, що боржник ОСОБА_3 перебуває на обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

23.11.15 року, державним виконавцем, відповідно до вимог ст. 68 згідно Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про звернення стягнення на дохід боржника за виконавчими листами, копія постанови надіслана до УПФУ в Дзержинському районі м. Харкова для виконання.

Крім того, державним виконавцем 12.01.16 року до Дзержинського районного суду надіслано подання щодо вирішення питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

У своїй скарзі ОСОБА_5 посилається на те, що державним виконавцем не звернено стягнення на майно боржника, а саме на 1/4 квартири за адресою: АДРЕСА_2, однак, згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно містяться відомості, що за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на вказане майно, але право власності припинено 06.06.2013 року, таким чином, вказане майно не є власністю боржника, та звернення стягнення не можливо.

Також судом встановлено, що на звернення ОСОБА_5 від 29.09.15 року до ДВС, Дзержинського ВДВС надано відповідь 16.10.15року за вих. № 14069.

Відповідно до ч.3ст.387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено матеріалами виконавчого провадження, дослідженим в судовому засіданні, державним виконавцем відділу Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції виконано всі виконавчі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження», за таких обставин, підстав для задоволення скарги не має.

Керуючись ст. 383-389 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5 денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: