АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8872/16 Справа № 207/1977/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів Баранніка О.П., Городничої В.С.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2016 року позивач звернулась з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2012 року, але з 14 травня 2016 року разом вони не проживають, спільне господарство ними не ведеться. Від проживання з відповідачем у шлюбі вони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. На підставі викладеного, просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, працює горновим в цеху № 2 ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», мешкає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (до липня 2016 року -- м. Дніпродзержинськ), вулиця Астраханська, будинок № 99-Б, к. № 261, 262, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), починаючи з 15 липня 2016 року до повноліття дитини.

Вирішено питання судових витрат.

Зазначено, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідач просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким вимоги позивача задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Позивач в судове засідання не зявилась, про час розгляду справи повідомлена належним чином.

Вислухавши відповідача , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2012 року (а.с.6), проте з 14 травня 2016 року разом не проживають.

Від шлюбу, 13 листопада 2013 року, у них народився син ОСОБА_5 (а.с.7), який проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та стягуючи на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд першої інстанції, керуючись вимогами ст.182 СК України, виходив із того, що на утримання неповнолітніх дітей відповідач, згідно діючого законодавства, зобовязаний надавати матеріальну допомогу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо наявності підстав для покладення на ОСОБА_2 обов'язку зі сплати аліментів на утримання малолітньої дитини, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Разом з тим, із висновками суду першої інстанції щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню погодитись не можна з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач від шлюбу з ОСОБА_6 має сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, який хворіє симптоманичною генералізованою епілепсією з тоніко-клонічним нападом, в утриманні якого, згідно ст.181 СК України, він приймає участь (а.с.19,52).

Відповідно до довідки від 30.08.3016р. №339/080-30/05, виданої ПАТ «Ідея Банк», ОСОБА_2 кожного місяця здійснює погашення кредиту по угоді №Z20.216.72204 від 07.06.2015 р., яку уклав проживаючи з позивачем.

Однак, судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів помилково не було прийнято до уваги матеріальний стан платника аліментів та наявність у нього на утриманні ще однієї дитини.

Положення ст. 180 СК України покладають обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів міститься в абз. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст. 180 СК України, якою обов'язок по утриманню дитини також покладений і на матір, та вимоги п.3 ч.1 ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач має ще одну неповнолітню дитину.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати своїх дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, колегія суддів, на підставіст.309 ЦПК України, приходить до висновку про необхідність зміни, а не скасування, рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнутих з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зменшивши їх розмір з ? частини до 1/6 частини.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року змінити в частині визначення розміру стягнутих аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), який народився 15 серпня 1986 року в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), починаючи стягнення з 15 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.П.Бараннік

ОСОБА_8