Справа № 486/902/16-ц
Провадження № 2-о/486/65/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Франчук О.Д.

при секретарі - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Южноукраїнський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про встановлення факту смерті особи,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті особи, його матері - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Пасицели Балтського району Одеської області.

В заяві заявник посилається на те, що його мати, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла від атеросклеротичного кардеосклерозу перебуваючи у місті Феодосія АР Крим. Та оскільки на даний час АР Крим є тимчасово окупованою територією отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті неможливо. Дана обставина є перешкодою для отримання ним спадщини після померлої. В зв'язку з чим просив задовольнити його заяву.

В судове засідання заявник не з'явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, заяву підтримав.

Представник заінтересованої особи - Южноукраїнського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання також не з'явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого 03.08.1954 року Пасицельською сільською радою ІІ Балтського району Одеської області ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_2 (а.с. 3)

Згідно медичного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 21.05.2015 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла о 15.30 годині ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Місцем смерті в даній довідці зазначено АДРЕСА_1 (а.с. 4).

21 травня 2015 року Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 за актовим записом № 704 (а.с. 5).

Крім того факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується довідкою про смерть № 700, виданою Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, відповідно до якої місцем смерті зазначено м. Феодосія, Республіка Крим, Російська Федерація.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Ч. 1, 6 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб.

Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а)лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б)фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в)лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 цього ж Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Статтею9 ч. 2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст. 17 ч. 1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що свідоцтво про смерть видане Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, тобто органом, який створений та діє у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 2 цього Закону передбачено , що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Судом встановлено, що заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію смерті матері у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 212 - 215, 256 - 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Южноукраїнський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про встановлення факту смерті особи - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Пасицели Балтського району Одеської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Феодосія Республіки Крим, тимчасово окупованої території України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О. Д. Франчук