Ухвала

іменем україни

19 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 31 грудня 2004 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продали ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9, яка була матір'ю позивача та тіткою відповідача, померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. Заповіту за життя вона не склала. Відповідно до постанови державного нотаріуса Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 21 січня 2012 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із тим, що вона постійно не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2012 року було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_9 на час відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, позивач просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду першої інстанції оскаржив до апеляційного суду ОСОБА_6, посилаючись на те, що вказаним рішенням порушуються його права як спадкоємця на спірну квартиру.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року, рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що позивач є спадкоємцем першої черги та фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері, інші спадкоємці першої черги, які б також прийняли спадщину відсутні, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Крім того, апеляційний суд відхиляючи доводи ОСОБА_6 про те, що вказаним рішенням суду першої інстанції порушено його права щодо спірної квартири, правильно виходив з того, що на час відкриття спадщини, спірна квартира ОСОБА_8 не належала, оскільки була нею відчужена 31 грудня 2004 року за договором купівлі-продажу (який недійсним не визнавався), укладеним з ОСОБА_9

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана