У Х В А Л А

12 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Охрімчук Л.І.,Романюка Я.М.,
розглянувши заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2016 року та ОСОБА_5 про перегляд рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до фізичної особи підприємця ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 червня 2015 року позов публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ « Райффайзен Банк Аваль») задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_8 солідарно на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 4338835 грн 57 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_9 солідарно на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 4338835 грн 57 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 4338835 грн 57 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2016 року заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 червня 2015 року скасовано, стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_7, на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 16 жовтня 2006 року № 010/08/11/06-476, станом на 19 травня 2014 року, яка становить: 324 404, 70 доларів США, що еквівалентно 3 812 436 грн 47 коп. заборгованості за кредитом; 9 494, 80 доларів США, що еквівалентно 111 583 грн 83 коп. заборгованості за процентами; 412 201 грн 14 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту та 2 614 грн 13 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_4

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2016 року в частині ухвалення нового рішення та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2016 року. У заяві ОСОБА_5 порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2016 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_5, ухвалення нового рішення та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2016 року. Заявники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в задоволенні позовних вимог.

Заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_4, подані з підстав, передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статтей 553, 556 та частини першої статті 1049 ЦК України;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме частини четвертої статті 559, частини другої статті 1050 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посилаються на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня та 15 квітня 2015 року, постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року, 16 вересня 2015 року та постанови Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 1 квітня та 9 грудня 2015 року.

Перевіривши доводи заявників, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаними заявами відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з неналежного виконання відповідачами умов кредитного договору, додаткових умов до нього та договорів поруки, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню.

Скасовуючи рішення першої інстанції та задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що порука є одним з засобів забезпечення виконання зобов'язання боржниками, а оскільки пунктом 7.2 не встановлено строку в розумінні статей 251, 252 ЦК України, після якого порука припиняється, кредитор має право протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання пред'явити вимоги до поручителів.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня та 15 квітня 2015 року, що надані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як приклади, якими судові рішення скасовані, а справи передані на новий розгляд, не містять правової позиції щодо спірних правовідносин та застосування норм саме матеріального права, а вказують на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

Порівняння змісту вказаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин, дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судових рішеннь у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року, що надана заявниками як приклад, містить різні фактичні обставини, оскільки містить вимогу позивача про дострокове стягнення невиплаченої частини кредиту з боржника і поручителів солідарно.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року, що надана заявниками як приклад, судові рішення були скасовані та направлені на новий судовий розгляд через відсутність наданого позивачем належного розрахунку розміру заборгованості, а також наявності у банка ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями.

У постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 1 квітня 2015 року, що надана заявниками як приклад, судом було встановлено, що максимальний розмір пені пов'язаний з розміром облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

У постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 9 грудня 2015 року, що надана заявниками як приклад, судами розглядалося звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу банком з укладенням від імені іпотекодавця з покупцем майна договору купівлі-продажу будь-яким способом, отже містить різні фактичні обставини.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, теж відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначені заяви обґрунтованими немає підстав.

Крім того, у заявах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд судових рішень містяться клопотання про зупинення виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2016 року.

Однак, оскільки колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаними заявами відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити, то зазначені клопотання підлягають залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2016 року залишити без розгляду.

Клопотання ОСОБА_5 про зупинення виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2016 року залишити без розгляду.

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до фізичної особи підприємця ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту за заявами ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2016 року та ОСОБА_5 про перегляд рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Л.І. Охрімчук Я.М. Романюк