справа № 325/354/16-ц
провадження №4-с/325/3/2016
Ухвала

Іменем України

27 квітня 2016 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді: Шеїної Л.Д.

при секретарі: Красновій Ю.С.,

за участю державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції ОСОБА_1,

при розгляді у відкритому судовому засіданні цивільної справи за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про визнання дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції незаконними та зобов*язання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції скасувати постанову за виконавчим провадження ВП №32931714 від 11 листопада 2015 року про звернення стягнення на дохід боржника,

встановив:

23.03.2016 року до суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про визнання дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції незаконними та зобов*язання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції скасувати постанову за виконавчим провадження ВП №32931714 від 11 листопада 2015 року про звернення стягнення на дохід боржника.

В обґрунтування скарги посилається на наступні обставини:

так, у ВДВС Приазовського районного управління юстиції відкрите виконавче провадження ВП № 32931714 з примусового виконання виконавчого листа № 2-65/12 від 21.05.2012 року, виданого Приазовським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у сумі 12 557,98 доларів США та 20 293,60 гри. на користь ПАТ «ПУМББ» та ВП № 50210974 з примусового виконання виконавчого листа № 325/2001/15-ц від 04.02.2016 року, виданого Приазовським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у сумі 4 612.93 доларів на користь ТОВ «АНСУ» та судового збору у сумі 1 584,95 грн.

В процесі проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням ВП № 32931714 було встановлено, що за боржником на праві власності зареєстровано нерухоме майно, а саме трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Приазовський район. смт. Приазовське, вул Леніна 10. кв. 2, а також встановлене, що боржник ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з відділом освіти Приазовської районної державної адміністрації.

18.06.2012 року державним виконавцем ВДВС Приазовського районного управління юстиції виконавчі провадження за зазначеними виконавчими листами об*єднані у зведене виконавче провадження № 46716780.

11.11.2015 року державним виконавцем ВДВС Приазовського районного управління юстиції винесена постанову ВП № 32931714 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до виконання до Відділу освіти Приазовського РДА.

29.02.2016 року державним виконавцем ВДВС Приазовського районного управління юстиції винесена постанову ВП № 50210974 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП № 46716780.

На думку TОB «АНСУ» дії державного виконавця щодо винесення постанови про звернення стягнення на дохід боржника та сама постанова про звернення стягнення на дохід боржника від 11 листопада 2015 року є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства , оскільки державним виконавцем не додержано вимоги ст..68 Закону України «Про виконавче провадження» , де зазначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертаються у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

На думку заявника, боржник ОСОБА_2 володіє нерухомим майном (на яке можливе звернення стягнення), сума заборгованості за виконавчими провадженнями ВП № 32931714, ВП № 50210974 значно перевищує розмір трьох мінімальних заробітних плат.

А відтак, на думку заявника, державний виконавець ВДВС Приазовського районного управління юстиції винесенням постанови про звернення стягнення на дохід боржника, порушив зазначені вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Винесення постанови про звернення стягнення на дохід боржника при стягненні на суму, що перевищує три мінімальні заробітні плати, проводиться виключно за письмовою заявою стягувача.

Тим самим, на думку заявника, державний виконавець ВДВС Приазовського районного управління юстиції своїми діями порушує його права як стягувача (ТОВ «АНСУ»).

Постанову державного виконавця ВП № 32931714 від 11.11.2015 року (про звернення стягнення на дохід), а також постанову ВП № 50210974 від 29.02.2016 року ТОВ «АНСУ» отримав лише 10.03.2016 року, спрямував скаргу до суду 14.03.2016 року, а тому вважає, що строк їх оскарження не є пропущеним.

В судове засідання заявник ( стягувач у зведеному виконавчому проваджені) представник TOB «АНСУ» не з*явився, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, спрямував до суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність ( а.с. 30,35,58-60 ).

Заінтересована особа (боржник у зведеному виконавчому проваджені ) ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи ( а.с.55, 61).

Заінтересована особа (стягувач у зведеному виконавчому проваджені ) ПАТ «Родовід Банк», залучений до участі у справі ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 13 квітня 2016 року ( а.с.38-39) в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи ( а.с. 57,62 ).

Представник органу, дії якого оскаржуються, державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції ОСОБА_1 проти задоволення скарги заперечувала, мотивуючи тим, що в провадженні ВДВС Приазовського районного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 46716780 з примусового виконання: виконавчого листа № 2-349/11, виданого 13.12.2011 року Приазовським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 392584,26 грн.; виконавчого листа № 2-65/12, виданого 21.05.2012 року Приазовським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 12557,98 доларів США та 20293,60 грн. (ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 06.02.2014 № 6/325/2/2014 у виконавчому провадженні замінено сторону стягувача з ПАТ «ПУМБ» на ТОВ «АНСУ»). 18.06.2012 року державним виконавцем ВДВС Приазовського районного управління юстиції виконавчі провадження за зазначеними виконавчими листами об*єднані у зведене виконавче провадження № ВП № 46716780. В межах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем було звернуто стягнення на нерухоме майно боржника, а саме: двоповерховий житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Щорса, 20 в смт. Приазовське Запорізької області та трикімнатну квартиру по вул. Леніна, 10/2 в смт. Приазовське Запорізької області.

До арештованого майна була застосована процедура реалізації, яка встановлена чинним законодавством, але зазначене майно не було реалізоване у звязку з відсутністю купівельного попиту та допущених учасників торгів.

06.10.2015 року , в порядку ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», стягувачам направлена пропозиція щодо залишення за собою нереалізованого з електронних торгів майна, а саме: трикімнатної квартири по вул. Леніна, 10/2 в смт. Приазовське Запорізької області, двоповерхового житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Щорса, 20 в смт. Приазовське Запорізької області.

02.11.2015 року до відділу надійшла заява стягувача - ТОВ «АНСУ» щодо згоди на залишення за собою нереалізованого майна. Проте, стягувач у 15- денний строк з дня надходження до нього пропозиці, не вніс на депозитний рахунок відділу ДВС різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, що передбачено п. 8 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» (початкова вартість арештованого майна згідно оцінки експерта від 10.04.2015 року становила: 353746,00 грн. (без ПДВ).

03.11.2015 року ПАТ «Родовід Банк» у заяві , спрямованій на адресу ВДВС Приазовського районного управління юстиції, не виказав згоду щодо залишення за собою нереалізованого майна.

При проведенні виконавчих дій було встановлено, що боржник ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з відділом освіти Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області.

Тому 11.11.2015 року державний виконавець ВДВС Приазовського районного управляння юстиції прийняв рішення щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у відповідності до ст. ст. 68, 69 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідна постанова спрямована учасникам виконавчого провадження .

17.02.2016 року до ВДВС Приазовського районного управління юстиції за заявою стягувача ТОВ «АНСУ» надійшов виконавчий лист №325/2001/15-ц, виданий 04.02.2016 року Приазовським районним судом Запорізької області щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в сумі 4612,93 дол. США та судового збору на суму 1584,95 грн. за яким державний виконавець ВДВС Приазовського районного управління юстиції 19.02.2016 року відкрив виконавче провадження за № в ЄДРВП 50210974.

Одночасно державний виконавець , відповідно до заяви стягувача, наклав арешт на майно боржника і боржнику був наданий строк для самостійного виконання до 26.02.2016 року. В зазначений термін боржник рішення суду не виконав.

29.02.2016 державним виконавцем відповідно до ст. 33 Закону, п. 3.8.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до складу зведеного виконавчого провадження (вих. № 1105/04).

Представник ВДВС Приазовського районного управління юстиції зазначає, що при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження державний виконавець застосовував звернення стягнення на нерухоме майно боржника, до якого була застосована процедуру реалізації, встановлена чинним законодавством, але нерухоме майно боржника не було реалізоване у звязку з відсутністю купівельного попиту та допущених учасників торгів.

Іншими об*єктами рухомого та нерухомого майна, крім встановлених, боржник ОСОБА_2 не володіє.

Тому, з метою виконання рішень суду, 11.11.2015 державний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у відповідності до ст. ст. 68, 69 Закону України «Про виконавче провадження».

А оскільки державний виконавець в межах зведеного виконавчого провадження застосовував заходи щодо примусового звернення стягнення на майно боржника, і яке не було реалізовано, то згода боржника щодо звернення стягнення на його види доходу не є необхідною.

Тому, на думку представника ВДВС Приазовського районного управління юстиції державного виконавця Бабак Х.А., державний виконавець діяв у межах повноважень та у спосіб , передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, вислухавши пояснення представника органу, дії якого оскаржуються, державного виконавця ВДВС Приазовського районного управління юстиції ОСОБА_1, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив, що , у ВДВС Приазовського районного управління юстиції відкрите виконавче провадження ВП №30359335 з виконання виконавчого листа № 2-349/11, виданого 13.12.2011 року Приазовським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 392584,26 грн. відповідно до рішення Приазовського районного суд від 15.11.2011 року ( а.с. 83-84, 92 ); виконавче провадження ВП № 32931714 з примусового виконання виконавчого листа № 2-65/12 від 21.05.2012 року, виданого Приазовським районним судом Запорізької області на підставі рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором на суму 12 557,98 доларів США та 20 293,60 гри. ( а.с. 85-87,93 ) за яким ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 06.02.2014 по справі № 6/325/2/2014 у виконавчому провадженні замінено стягувача з ПАТ «ПУМБ» на ТОВ «АНСУ» ( а.с.88).

Обидва виконавчі провадження постановою державного виконавця від 18.06.2012 року зведені у одне ВП № 46716780 ( а.с. 94 ).

Рішенням Приазовського районного суду від 14.12.2015 року ( а.с.89-91) з ОСОБА_2 на користь ТОВ «АНСУ» стягнута сума боргу за кредитним договором на суму 4612,93 дол.США та судового збору на суму 1584,95грн., набувшого законної сили 02.02.2016 року.

На підставі зазначеного рішення суду видано виконавчий дист №325/2001/15-ц від 04.02.2016 року та відкрито виконавче провадження ВП № 50210974 від 19.02.2016 року ( а.с. 95).

29.02.2016 року державним виконавцем ВДВС Приазовського районного управління юстиції винесена постанова про приєднання виконавчого провадження ВП № 50210974 до складу зведеного виконавчого провадження ВП № 46716780 ( а.с 96 ).

Статтею 33 Закону, пунктом 3.8.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Виконання зведеного виконавчого провадження розпочинається постановою про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виноситься постанова, копія якої зберігається у зведеному виконавчому провадженні.

А згідно п.3.8.2. зазначеної Інструкції за зведеним виконавчим провадженням арешт на майно боржника накладається у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Виконавчий збір за зведеним виконавчим провадженням стягується окремо за кожним виконавчим провадженням, обєднаним у зведене, у розмірі 10 відсотків суми, виплаченої стягувачу за таким окремим виконавчим провадженням.

Отже, аналізуючи зазначену норму закону, дії, застосовані державним виконавцем при виконанні зведеного виконавчого провадження, приєднаного до нього виконавчого провадження, в повній мірі стосуються і окремого виконавчого провадження, що входить до складу зведеного виконавчого провадження.

Згідно статті 32 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є:

1звернення стягнення на кошти та інше майно ( майнові права) боржника;

2 звернення стягнення на заробітну плату, доходи, пенсію тощо;

3вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4інші заходи, передбачені рішенням.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника міститься у главі 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема у ст.52 вищевказаного Закону зазначено, що при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунках в цінних паперах у дипозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Як зазначено у абз.2,3,4 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» наведений у додатку до Закону про виконавче провадження перелік видів майна громадян, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, є єдиним для всіх випадків звернення стягнення на зазначене майно.

Стягнення на нерухоме майно ( будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку ) звертається за відсутності у боржника коштів чи рухомого майна з додержанням вимог статті 63 Закону про виконавче провадження, крім звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса ( стаття 33 Закону України від 05 червня 2003 року №898 IV «Про іпотеку»).

Боржник має запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу ( частина п*ята статті 52 Закону про виконавче провадження). У будь-якому випадку черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

А відповідно до ст..68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Отже, аналізуючи наведені норми закону, слід зазначити, що черговість застосування заходів примусового виконання рішень суду чітко визначена Законом про виконавче провадження і є прерогативою державного виконавця.

Судом встановлено, що в процесі проведення виконавчих дій за зведеним виконавчим провадженням № 46716780 від 18.06.2012 року державний виконавець прийняв заходи щодо виявлення та реалізації нерухомого майна боржника ОСОБА_3, а саме з*ясував наявність у боржника трикімнатної квартири за адресою: Запорізька область, Приазовський район. смт. Приазовське, вул Леніна 10. кв. 2., житлового будинку по вулиці Щорса,20 в смт Приазовське та земельної ділянки під зазначеним житловим будиноком площею 0,1500 га ( а.с. 97-101).

До арештованого майна була застосована процедура реалізації, яка встановлена чинним законодавством, але зазначене майно не було реалізоване у звязку з відсутністю купівельного попиту та допущених учасників торгів ( а.с.102-103 ).

06.10.2015 року державний виконавець спрямував стягувачам, як ПАТ «Родовід Банк» так і ТОВ «АНСУ», яке є правонаступником стягувача за виконавчим провадженням П №32931714, пропозицію щодо залишення за собою нереалізованого з електронних торгів майна, а саме: трикімнатної квартири по вул. Леніна, 10/2 в сел. Приазовське Запорізької області та житлового будинку по вулиці Щорса, 20 в смт Приазовське та земельної ділянки під зазначеним житловим будинком площею 0,1500га ( а.с 104 ).

02.11.2015 року до відділу надійшла заява стягувана - ТОВ «АНСУ» щодо згоди на залишення за собою нереалізованого майна, але за повідомленням державного виконавця, стягувач ТОВ «АНСУ» у 15- денний строк з дня надходження до нього вказаної пропозиції, не вніс на депозитний рахунок відділу ДВС різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь ( а.с. 105).

03.11.2015 року стягувач ПАТ «Родовід Банк» у заяві , спрямовані й на адресу ВДВС Приазовського районного управління юстиції, виказав свою незгоду щодо залишення за собою нереалізованого майна ( а.с. 52).

Тим самим до арештованого майна була застосована процедура його примусової реалізації, яка встановлена чинним законодавством ( опис та арешт майна, експертна оцінка майна, організовані та проведені прилюдні торги, направлення стягувачам пропозиції щодо залишення за собою майна, що не було реалізовано а.с.97-101, 48-53 ), але зазначене майно не було реалізоване ( а.с. 102 -103).

Як вже зазначено судом, у відповідності до вимог ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувана.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Отже, судом встановлено, що виконуючи рішення суду за виконавчими листами у зведеному виконавчому проваджені № 46716780 від 18.06.2012 року державний виконавець з*ясував , що боржник ОСОБА_3 не має коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах , з*ясував наявність майна у боржника ОСОБА_3 і приймав заходи щодо його примусової реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах у відповідності до ст.. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та звертався до стягувачів з пропозицією щодо залишення за собою нереалізованого з електронних торгів майна.

Відповідно до ст.ст. , виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав.

Таким чином, завданням Державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є, фактично, перевіркою дотримання положень щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Державний виконавець зобов*язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень суду, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії ( частинна перша статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»), а особи , які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов*язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій ( частина сьома статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Оскільки судом встановлено, що державний виконавець в межах зведеного виконавчого провадження ( до складу якого входить і виконавче провадження ВП № 32931714 і приєднане виконавче провадження № 50210974) застосовував заходи щодо виявлення коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах у боржника ОСОБА_3 і з*ясував їх відсутність, застосовував заходи щодо примусового звернення стягнення на майно боржника, і яке так і не було реалізоване, пропонував стягувачам, в тому числі і заявнику, на залишення за собою нереалізованогоо майна. З метою виконання рішень суду, 11.11.2015 державний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. ст. 68, 69 Закону України «Про виконавче провадження».

І на тепер, в процесі виконання зведеного виконавчого провадження державний виконавець здійснює постійний контроль щодо виявлення іншого майна у боржника ОСОБА_2 ( а.с .106 -108).

У пункті 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 зазначено, що у будь якому випадку черговість стягнення на кошти чи інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Отже, встановлені судом обставини щодо примусового виконання рішень суду спростовують твердження заявника щодо того, що державний виконавець не додержався послідовності у застосуванні заходів примусового виконання рішення суду, не здійснив заходів щодо примусової реалізації майна боржника, через що державний виконавець передчасно здійснив стягнення на заробітну плату боржника.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки державний виконавець в межах зведеного виконавчого провадження застосовував заходи щодо примусового звернення стягнення на майно боржника, і яке не було реалізовано, то згода боржника щодо звернення стягнення на його види доходу не є необхідним, що відповідає вимогам ст. ст. 68, 69 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини п*ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов*язковими на територіУкраїни.

Згідно з ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як роз'яснено у п. 2 відповідно до ст. ст. , та кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже право стягувача ТОВ «АНСУ» під час примусового виконання рішення Приазовського районного суду від 19 квітня 2012 року ( а.с. 85-88) та рішення Приазовського районного суду від 14 грудня 2015 року ( а.с. 89-91) постановою державного виконавця від 11 листопада 2015 року про звернення стягнення на дохід боржника не порушено, тому вимоги ТОВ «АНСУ» про визнання дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції незаконними та зобов*язання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції скасувати постанову за виконавчим провадження ВП №32931714 від 11 листопада 2015 року про звернення стягнення на дохід боржника, є необґрунтованими.

Відповідно до ст. ст. , учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього , порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Про подання скарги суд повідомляє відповідний відділ державної виконавчої служби не пізніше наступного дня після прийняття її судом.

Частиною 1 встановлено, що учасниками виконавчого провадження є: державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Суд також перевірив доводи стягувача щодо не пропущення ним строку звернення з відповідною скаргою до суду. Заявник зазначає, що постанову державного виконавця ВП № 32931714 від 11.11.2015 року (про звернення стягнення на дохід), а також постанову ВП № 50210974 від 29.02.2016 року ТОВ «АНСУ» отримав лише 10.03.2016 року, спрямував скаргу до суду 14.03.2016 року, а тому вважає, що строк їх оскарження не є пропущеним.

Суд перевірив доводи заявника і з*ясував, що , дійсно, згідно відтиску поштового штемпелю від 05.03.2016 року ВДВС Приазовського районного управління юстиції спрямував до ТОВ «АНСУ» процесуальні документи, що на тепер оскаржуються, які, за данними журналу вхідної кореспонденції заявника ( а.с. 74-75 ) отримані заявником 10.03.2016 року . Згідно відтиску поштового штемпелю від 16.03.2016 року ТОВ «АНСУ» спрямував до суду скаргу за даною справою ( а.с.19 ).

Отже, строк звернення зі скаргою до суду, заявник не пропустив.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до ст..ст. 57-60 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6,10,11, 60, п.27 ч.1 ст.293, 383, 387 ЦПК України, на підставі ст.ст. 32,33,52,68 Закону України «Про виконавче провадження», п.п.3.8.1, 3.8.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальність «АНСУ» про визнання дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції незаконними та зобов*язання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції скасувати постанову за виконавчим провадження ВП №32931714 від 11 листопада 2015 року про звернення стягнення на дохід боржника, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Д. Шеїна

.