РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12 вересня 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Погрібної О.М.,

при секретарі: Мацинській О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації, в якому просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2012 року відповідач життям сина не цікавиться, уникає спілкування з дитиною та не надає жодної допомоги. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини без поважних причин, на підставі положень статті 164 Сімейного кодексу України позивачка просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судове засідання не з'явилась, відповідно до наданої заяви позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності.

Представник позивача адвокат Гончаренко М.Д. в судове засідання не з'явився, згідно наданої заяви позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути за його відсутності.

Від представника третьої особи - служби у справах дітей Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації, надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_2 про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до с. Роздольне Старобешівського району Донецької області, де зареєстровано місце проживання ОСОБА_2, що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому, відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом направлення телефонограм, які відповідачем були прийняті.

Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіозапису не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», та на підставі розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 2 вересня 2014 року № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», територіальна підсудність справ, підсудних Старобешівському районному суду Донецької області, визначена Токмацькому районному суду Запорізької області.

Судом встановлено, що 20.12.2011 року одружилися ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданим Виконкомом Роздольненської сільської ради Старобешівського району Донецької області 20 грудня 2011 року, актовий запис № 3.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого Виконкомом Роздольненської сільської ради Старобешівського району Донецької області 20 грудня 2011 року, актовий запис № 27, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 14 червня 2013 року, яке набуло чинності 24.06.2013 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно з рішенням апеляційного суду Донецької області від 27.02.2013 року, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 (п'ятсот) гривен щомісячно, починаючи стягнення з 17 квітня 2012 року і до повноліття дитини.

Але вказане рішення суду у зв'язку з тим, що відповідач проживає на тимчасово непідконтрольній Україні території Донецької області, а саме: АДРЕСА_2, у примусовому порядку не виконується.

Надані позивачем письмові докази свідчать про те, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, проживає за адресою: АДРЕСА_4 разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно наданої довідки ТОВ «Перший український експертний центр», за місцем проживання скарг та звернень від мешканців будинку на гр. ОСОБА_1 не надходило.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 20.02.2014 року відвідує СШ ДС 1 ст. «Золотий ключик» (№109) Солом'янського району м. Києва, відповідно до характеристики, наданої зазначеним закладом, виховується в благополучній родині, разом з матір'ю та вітчимом, вихованням займається, в основному, мати, дитина дружелюбна, відкрита, охайна, здорова, активна, фізичний розвиток відповідає віку, програму виховання, навчання засвоює добре, батьки приділяють увагу вихованню та розвитку дитини, біологічного батька в навчальному закладі не бачили.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації за № 108-12510 від 11.08.2016 року, з заяви та пояснень ОСОБА_5 вбачається, що батьки дитини перебували у шлюбі до червня 2013 року, але фактично шлюбні стосунки було припинено в 2012 році. ОСОБА_1 зазначила, що з того часу батько дитини - ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться станом його здоров'я. Згідно з рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 13.07.2012 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області зазначене рішення залишено без змін. Зі слів ОСОБА_1, ОСОБА_2 частково сплачував аліменти протягом березня 2013 - січня 2014. Відповідно до інформації, наданої Старобешівським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області, що знаходиться за адресою: м.Маріуполь, вул. Московська, 7, на виконанні в зазначеному відділі перебуває виконавчий лист №2-274 виданий 15.03.2013 року Старобешівським районним судом Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 1085-р, затверджено перелік населених пунктів (зона АТО), на критерії яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. У зв'язку з цим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 688 від 08.09.2015, відповідальність за достовірність інформації про неотримання аліментів або щодо їх розміру покладається на одного з батьків (заявника). Відповідно до характеристики, наданої спеціалізованою школою-дитячим садочком 1 ступеня «Золотий ключик», батько дитини в навчальному закладі не з'являвся, вихованням ОСОБА_3 займається матір. Під час обстеження умов проживання малолітнього за адресою: АДРЕСА_1, працівниками служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації 19.07.2016 встановлено, що хлопчик разом з матір'ю та її цивільним чоловіком, ОСОБА_6, проживають в квартирі, де створені умови для навчання, відпочинку та фізичного розвитку дитини. Під час бесіди зі співробітниками служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації 19.07.2016 було встановлено, що ОСОБА_3 батьком вважає та називає цивільного чоловіка матері, ОСОБА_6. ОСОБА_1 житлом забезпечена, позитивно характеризується за місцем проживання, перебуває на утриманні цивільного чоловіка ОСОБА_6 Згідно з інформацією, наданою відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві, ОСОБА_2 зареєстрованим по м. Києву не значиться. За актуальною інформацією офіційного сайту наданою УДППЗ «Укрпошта» не здійснюється пересилання пошти в Донецьку область. Зважаючи на викладене, з'ясувати думку батька із зазначеного питання не виявилось можливим.

Таким чином, виходячи з наявних матеріалів справи та інтересів дитини, враховуючи думку дитини та рішення комісії з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в місті Києві державній адміністрації, орган опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16).

В судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, оскільки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для її виховання.

При ухваленні рішення суд виходить перш за все з принципу дотримання найкращих інтересів дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, закріпленому у Конвенції про права дитини, та враховує при цьому його вік, достатнє усвідомлення дійсності, можливість аналізувати та робити висновки та його думку з даного питання.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в інтересах малолітньої дитини є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав на підставі ст.164 Сімейного кодексу України, оскільки він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Питання щодо судових витрат вирішується відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 214, 215-218, 224-226, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя