Справа № 296/3689/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" вересня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого Бондарчука В.В.,

секретаря Тузенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою , -

Встановив:

ОСОБА_1 в квітні 2016 року звернувся до суду із вказаним позовом та просив встановити порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 по фактичному користуванню, визначеному угодою від 08.05.2015 між ним та ОСОБА_2, з правом спорудити внутрішню розподільчу огорожу між виділеним у користування земельними ділянками та окремим доступом на свою частину земельної ділянки з вул. Корольова.

В обгрунтування позову вказав, що він та ОСОБА_2 є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 в рівних частках - по 50/100 кожен. Однак, між ними не досягнуто згоди щодо розподілу частини земельної ділянки, яка необхідна позивачеві для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розмежування спільного проходу (проїзду) частини двору.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач та її представник заперечили проти задоволення позову та просили відмовити в його задоволенні за безпідставністю.

Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та встановив наступне.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень Земельного кодексу України, права власників земельних ділянок і землекористувачів охороняються законом. Разом з тим, пунктами г) і е) частини 1 статті 96 вказаного кодексу передбачено обов'язки землекористувачів, серед яких зобов"язання не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками АДРЕСА_1, в рівних частинах, по 50/100 ід.частин кожний. Однак, між сторонами не досягнуто згоди стосовно користування земельною ділянкою, на якій розміщено будинок та господарські споруди.

Позивач просить встановити порядок користування спірною земельною ділянкою відповідно до Угоди про встановлення користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1. В судовому засіданні було досліджено вказану Угоду та встановлено, що вона підписана лише позивачем ОСОБА_1

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що вона дійсно відмовилася підписувати цю Угоду, оскільки вважає, що її права та інтереси як землекористувача будуть порушені.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення порядку

користування спірною земельною ділянкою по вказаній вище Угоді, оскільки вона не укладена.

Відмовляючи в позові суд також бере до уваги, що в порушення вимог ст. 60 ЦПК України сторони не заявляли клопотань про проведення судово - технічної експертизи для визначення інших можливих варіантів встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою, а

тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необгрунтованість вимог ОСОБА_1 і відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 61, 208. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою - за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Cуддя В. В. Бондарчук