Справа № 209/2868/16-ц
Провадження № 2/209/1410/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Решетник Т.О.,

за участю секретаря Шаповал А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить: стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. на її утримання, до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку; допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць; судові витрати покласти на відповідача.

На обґрунтування позову зазначила, що з 31 липня 2015 року вона та відповідач ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому в Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 338. На даний час шлюб між сторонами по справі не розірвано. До 31 липня 2015 року позивач мешкала з відповідачем без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5. Останні 6 місяців сторони мешкають окремо, позивач разом із дитиною проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, а відповідач за адресою: АДРЕСА_1. З січня 2016 року відповідач жодного разу не надав допомоги на матеріальне забезпечення їх спільної дитини, а також матеріально не підтримував позивача, тобто самоусунувся від покладених на нього обов'язків. Від народження дитини відповідач ухиляється від утримання дитини, його виховання, не піклується про стан здоровя дитини, її фізичний та духовний розвиток. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини та позивача відповідач не надає. В даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та має право на матеріальне утримання від чоловіка. Відповідач має мінливий та нерегулярний заробіток, працює в декількох приватних підприємствах, розмір доходу позивачу не відомий.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні на підставі доводів, викладених у позові. Щодо заперечень відповідача вказала на їх необґрунтованість та безпідставність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з'явився, надав суду заперечення на позовну заяву, з позовними вимогами погоджується лише частково. Відповідач стверджує, що сума аліментів, яку просить стягнути з нього позивач у розмірі 1000,00 грн. є занадто великою. Оскільки на його утриманні знаходиться непрацездатна мати, пенсійного віку, ОСОБА_4 Батько відповідача помер, у звязку з чим він є єдиним годувальником своєї матері. Вказує, що рівень його заробітної плати не забезпечує його усім необхідним, проживає він за рахунок виконання ремонтно-будівельних робіт. Зазначає, що у нього троє неповнолітніх дітей. Крім ОСОБА_3 на утриманні у відповідача є ще двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8. На утримання старшого сина він надає добровільно матеріальну допомогу, а на утримання ОСОБА_6 Даніла за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.11.2015 року з нього стягуються аліменти у розмірі 700,00 грн. Відповідач вважає справедливими, якщо на утримання ОСОБА_3 з нього буде стягуватись на користь позивача аліменти у такому ж розмірі, як і на утримання Даніли, тобто 700 грн. щомісячно. Також, відповідач стверджує, що у нього не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивача ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення відповідача, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2015 року, про що Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис № 338, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8).

Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9).

З доводів позовної заяви вбачається, що останні 6 місяців між сторонами припинені сімейно-шлюбні відносини, вони не проживають однією сімєю, не ведуть спільного господарства і не мають загального бюджету. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Що підтверджується актом про проживання ТОВ «Крона-Сервіс-4» № 83 від 02.08.2016 року (а.с.14).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач знаходиться на обліку в Дзержинському районному УПСЗН Харківської міської ради, та отримує щомісячну єдиноразову допомогу при народженні першої дитини у розмірі 860 грн. з 01.09.2015 року по 31.07.2018 року, що підтверджується копією довідки Дзержинського районного УПСЗН Харківської міської ради від 29.07.2016 року № 829 (а.с.15).

Як вбачається з матеріалів справи, окрім спільної дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідач має ще двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 36, 37).

Згідно матеріалів справи, на утримання ОСОБА_6 Даніла за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.11.2015 року з відповідача стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн., що підтверджується копією рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.11.2015 року (а.с.38).

Згідно змісту заперечень відповідача, на утримання старшого сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 він надає матеріальну допомогу у добровільному порядку. Мати відповідача пенсійного віку, батько - помер (а.с.34, 35).

Як вбачається з доводів позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання у добровільному порядку не надає.

На теперішній час між сторонами не досягнуто домовленостей щодо умов та порядку утримання дружини та їх неповнолітньої дитини, а тому вказаний спір підлягає вирішенню судом.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України").

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них.

За таких обставин, враховуючи матеріальне становище сторін та їх неповнолітньої дитини, а також те, що відповідач офіційно не працює, має не регулярний дохід, має ще двох неповнолітніх дітей, на утримання одного з яких з нього стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн., суд також прийшов до висновку про доцільність стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн., щомісяця, у зв'язку з тим, що дитина потребує матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати дитину і має можливість це робити.

Частиною другою статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дружини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання утвердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 04.08.2016 року до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, трирічного віку, оскільки позивач є непрацездатною у звязку із знаходженням у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому також потребує матеріальної допомоги.

Саме такий розмір аліментів на утримання дитини та утримання позивача суд вважає обґрунтованим та доцільним.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на правову допомогу.

За ч.ч. 1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Позивачкою наданий суду договір про надання юридичних послуг, за яким вона сплатила суму гонорару адвокату ОСОБА_7 у розмірі 250,00 грн. за консультацію та підготовку процесуальних документів. З поданого позивачкою договору не вбачається перевищення граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, тому з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в користь позивача.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 223, 367 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 гривень на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12, ІПН НОМЕР_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.08. 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 гривень на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12, ІПН НОМЕР_2, на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, трирічного віку, тобто до 06.07.2018 року включно.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12, ІПН НОМЕР_2 витрати на правову допомогу у розмірі 250,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в сумі 551 гривні 20 копійок на користь держави.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Cуддя Т.О. Решетник