Номер провадження: 22-ц/785/3616/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Артеменка І.А.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 20.12.2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір № 0.

Відповідно до умов кредитного договору банк зобовязався надати позичальнику кредит у сумі 65000,00 доларів США, а позичальник зобовязався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту.

12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект», відповідно до договору факторингу № 1 свої права вимоги за зобовязаннями відповідача по кредитному договору.

З метою забезпечення виконання зобовязання за вище вказаним кредитним договором, 20.12.2007 року ОСОБА_2 уклав з ПАТ «УкрСиббанк» договір поруки № 167776.

У звязку із невиконанням свої зобовязань за кредитним договором станом на 01.12.2013 року заборгованість ОСОБА_3 перед ТОВ «Кей-Колект» за кредитом згідно кредитного договору склала 96520,61 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становила 1522226,54 грн.

У звязку із вищевикладеним позивач звернувся до суду із позовом який було уточнено та просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь загальну суму заборгованості у розмірі 80298,80 доларів США, що станом на 25.02.2016 року за курсом НБУ склала 2185733,34 грн. та судовий збір.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25 лютого 2016 року позовні вимоги ТОВ Кей-Колект задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ТОВ Кей-Колект загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 80298,80 доларів США, що станом на 25.02.2016 року за курсом НБУ склало 2185733,34 грн.; стягнуто у рівних частинах з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ТОВ Кей-Колект сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн..

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 лютого 2016 року та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ТОВ «Кей-Колект» суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 20 грудня 2007 року між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого ОСОБА_3 надавався кредит в сумі 65000 доларів США (що дорівнювало на той час 328250,00 грн.). ОСОБА_3 зобовязалася повернути всю суму кредиту до 20 грудня 2028 року, сплачувати щомісяця відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12,4% річних та комісію за обслуговування кредиту. Повертати кредитні кошти та сплачувати відсотки і комісію за користування кредитом позичальник зобовязався шляхом сплати ануїтетних платежів до 20 числа кожного місяця на рахунок №415.

З метою забезпечення виконання зобовязань позичальником за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_2 20 грудня 2007 року було укладено договір поруки № 167776, за яким поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісії, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій.

Банк свої зобовязання виконав, надав відповідачу кредит у розмірі 65000 доларів США (що дорівнювало на той час 328250 грн.), що підтверджено меморіальним ордером.

12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ ТОВ Кей-Колект відповідно до договору факторингу №1 свої права вимоги та зобовязаннями ОСОБА_3 по вищевказаному кредитному договору.

Як визначено у вищевказаному договорі факторингу права вимоги - це права грошової вимоги, існуючі або майбутні, клієнта до боржників і гарантів щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникла на підставі первинних договорів і договорів забезпечення. Зокрема права вимоги включають право вимагати: повернення суми кредиту; сплати процентів за користування кредитом; сплати сум комісійної винагороди за надання та користування кредитними коштами.

Відповідачі порушили умови кредитного договору і станом на 25.02.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 80298,80 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 25.02.2016 року еквівалентно 2185733,34 грн., яка складається з наступного: 63222,27 долари США заборгованість за основним боргом; 17076,53 долари США заборгованість за відсотками.

Відповідно до ст. 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору й вимог Цивільного Кодексу. За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.п. 1 та 3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне дослідження судом доказів на які посилається відповідач, необґрунтоване визначення боргу та сумнівів законності вимог позивача щодо розрахунку боргу у іноземній валюті, помилки у визначенні заборгованості, сумнівів у законності права вимоги у позивача, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

ОСОБА_4