Номер провадження 2/229/1054/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" 07 липня 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № 152ВІ1 від 21 червня 2013 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 6000 гривень зі сплатою 29 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 червня 2014 року .

21 червня 2013 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір-поруки № 152ВІ1-ПОР , згідно якого ОСОБА_2 зобовязалась перед Банком відповідати в тому ж розмірі, що і ОСОБА_1. ПАТ "Укрсоцбанк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідачка, порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 31 травня 2016 р., складає 6347,87 гривень.

Представник позивача публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" не зявився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи їх було повідомлено належним чином судовою повісткою, заяву з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності не надали.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом, встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 21 червня 2013 року між нею та позивачем укладено кредитний договір № 152ВІ1 , відповідно до якого вона отримала кредит в розмірі 6000 гривень зі сплатою 29 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 червня 2014 (а.с. 4-8 )

Згідно п.1.1 кредитного договору позичальник зобовязався погашати кредит в дату згідно графіку погашення кредиту та процентів, зазначеному в додатку № 1, а саме, щомісячно погашати заборгованість за кредитом, за відсотками, комісією (а.с. 4)

Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.

На час розгляду справи судом сума заборгованості за кредитним договором № 152ВІ1 від 21 червня 2013 року, враховуючи право публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 6347,87 гривень, з яких:

- сума непогашеного кредиту складає 2513,31 гривень;

-сума заборгованості за відсотками складає 1788,71 гривень;

- пеня складає - 1616,61 гривень;

- інфляційні витрати за кредитом - 326,73 гривень;

- інфляційні витрати за відсотками - 102,51 гривень .

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно позову банк до заборгованості відповідача ОСОБА_1 включив - пеню 1616,61 гривень.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у разі порушення позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого п.п. 3.3.2-3.3.17 договору, публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку штраф в розмірі 0.5 % від суми простроченого платежу (а.с. 7 ).

Оскільки позичальник ОСОБА_1 порушила строки платежів за зобовязаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 07 липня 2016 р. звернувся до суду, відповідач ОСОБА_1 повинна відповідно до п. 4.2 кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу пеню, яка на час розгляду справи судом складає 1616,61 гривень.

Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник ОСОБА_1 свої зобовязання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконувала, в звязку з чим станом на 31.05.2016 року мала прострочену заборгованість за кредитом 6347,87 гривень, з яких:

- сума непогашеного кредиту складає 2513,31 гривень;

-сума заборгованості за відсотками складає 1788,71 гривень;

- пеня складає - 1616,61 гривень;

- інфляційні витрати за кредитом 326,07 гривень;

- інфляційні витрати за відсотками 102,51 гривень .

Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачкою не спростований.

Відповідач порушила умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором № 152ВІ1 від 21 червня 2013 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 6347,87 гривень.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно п. 3.2.3 кредитного договору Банк має право вимагати повернення Кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, у разі затримання Позичальником частини Кредиту або процентів щонайменше на один місяць(а.с.5 )

Тобто вимоги банку про дострокове повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі.

Відповідно до п. 1 договору іпотеки від 21 червня 2013 року ОСОБА_2 зобовязалася перед Банком відповідати в тому ж розмірі, що і ОСОБА_1 по кредитному договору № 152ВІ1 .

В пункті 1.1. зазначеного договору Поручитель (тобто ОСОБА_2 ) зобовязується перед Кредитором (тобто Банком) відповідати по зобовязанням ОСОБА_1 , що витікають з кредитного договору № 152ВІ1 від 21 червня 2013 року, що укладений між Кредитором і Боржником на суму 6000 доларів під 29 % річних, зі сплатою суми кредиту в кінці строку кредитування. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж розмірі, що і боржник.

Згідно статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановленого додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсягу, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як вбачається зі змісту пункту 1 зазначеного договору поруки, відповідач ОСОБА_2 зобовязується перед Кредитором (тобто Банком) відповідати по зобовязанням Боржника (тобто ОСОБА_2 ), що витікають з кредитного Договору № 152ВІ1 від 21 червня 2013 року

Як встановлено судом відповідачу ОСОБА_1 видано кредит у сумі 6000 доларів, заборгованість, яка виникла у відповідача ОСОБА_1 на час розгляду справи перед банком складає 6347,87 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 відповідно до п. 1.1 Договору поруки, погодився з усіма умовами кредитного договору.

За встановлених обставин суд вважає, що обовязки поручителя ОСОБА_2 не припинилися та вона повина відповідати за невиконання боржником ОСОБА_1 зобовязання у повному обсязі відповідно до вимог статті 554 ЦК України та Договору поруки. За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, процентів за користування кредитом та штрафу задоволено повністю на підставі статей 526, 554, 611, 1054 ЦК України.

Але, позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути штраф (пеню) в сумі 1616,61 грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами забороняється законом.

Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстрованіта постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, Ясинуватський район с. Очеретине Донецької області віднесено до вказаного переліку.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, отже, на підставі вказаного Закону вони мають бути звільнені від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 1616,61грн., які нараховані після 14 квітня 2014 року.

З врахуванням викладеного, заборгованість станом на 31 травня 2016 року складає 4731,26 грн., з яких: 2513,31 грн. - заборгованість за кредитом, відстоки - 1788,71 гривень; інфляційні витрати 439,24 грн.

Таким чином, позов задоволено шляхом стягнення суми заборгованості, процентів з відповідачів в сумі 4731,26 гривні.

Таким чином, заяву задоволено частково шляхом стягнення суми заборгованості, процентів та штрафу з відповідачів. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1378 гривень.

Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 4731,26 гривень.

З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1378 гривень , які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 у сумі 1378 гривень.

Керуючись ст.10, 11, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України , ст.. 526,625,1050,1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5. Гидростроителей АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", яке знаходиться за адресою (м. Київ, вул. Ковпака 29, поштовий індекс 03150, МФО № 300023 , заборгованість по кредит у сумі 4731 (чотири тисячі сімсот тридцять одна) грн. 26 коп. , а саме: суму непогашеного кредиту 2513,31 гривень; суму заборгованості за відсотками 1788,71 гривень; інфляційні витрати за кредитом 326,73 гривень; інфляційні витрати за відсотками 102,51 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.. з кожного по 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 00 коп.

В частині стягнення пені в сумі 1616 (одна тисяча шістсот шістнадцять) грн. 61 коп. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: А. Л. Гонтар