АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/424/16 Головуючий 1-ї інстанції Нестерцова Н.В.
Справа № 621/1221/15-ц Доповідач Колтунова А.І.
Категорія: звільнення майна з-під арешту
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Гальянової І.Г., Костенко Т.М.,

при секретарі: Щербань Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, треті особи: публічне акціонерне товариство «Акцент Банк», ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИЛА:

28 травня 2015 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області (далі ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області) про зняття арешту з рухомого майна.

В обґрунтування позову зазначив, що в жовтні 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ОСОБА_1 придбано транспортний засіб Renault 9, 1987 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (далі автомобіль).

Під час укладення вказаного правочину ОСОБА_1 стало відомо, що раніше, а саме в травні 2013 року, автомобіль був придбаний ОСОБА_4 у ОСОБА_5, яка є сестрою попереднього власника ОСОБА_3

Зважаючи на незадовільний технічний стан придбаного транспортного засобу, який потребував ремонту, ОСОБА_1 не було внесено у встановленому законом 10 денний строк зміни у реєстраційні документи.

14 квітня 2015 року в м. Харкові він був зупинений працівниками ДАІ, які його повідомили про факт накладення на автомобіль арешту та перебування його у розшуку, та вилучили автомобіль.

Позивач вважає, що автомобіль належить йому на праві власності, а тимчасове затримання транспортного засобу було здійснено з порушенням встановленого порядку, зважаючи на що є незаконним, протиправним та таким, що порушує його права.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції представник відповідача ОСОБА_6 позов не визнав, пояснив, що на виконання рішення Зміївського районного суду Харківської області по справі про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акцент Банк» суми боргу в розмірі 277 582,45 грн., державним виконавцем ВДВС Зміївського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 грудня 2013 року, якою накладено арешт на транспортний засіб Renault 9, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_3, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26 червня 2015 року та від 23 липня 2015 року до участі у справі залучено ПАТ «Акцент Банк» та ОСОБА_3

Представник ПАТ«Акцент Банк» проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що арешт на автомобіль накладено обґрунтовано.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області, треті особи: ПАТ «Акцент Банк», ОСОБА_3 про зняття арешту відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам по справі. Під час ухвалення рішення суду першої інстанції необґрунтовано не надано належної оцінки доводам та доказам, які свідчать про те, що на час накладення арешту на спірний автомобіль ОСОБА_3 не була його власником, оскільки за договором купівлі-продажу передала його у власність ОСОБА_4 Висновки суду стосовно того, що договір купівлі-продажу автомобіля підлягав нотаріальному посвідченню не відповідають вимогам закону.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав.

Представник відповідача та треті особи в судове засідання не зявились, про час та місце слухання повідомлені належним чином.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зняття арешту з транспортного засобу Renault 9, 1987 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для зняття арешту з автомобіля.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Матеріали цивільної справи містять розписку, з тексту якої вбачається, що 04 травня 2013 року ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_4 грошову суму в еквіваленті 1 000,00 доларів США за продаж нею останньому транспортного засобу Renault 9, 1987 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Постановою державного виконавця ВДВС Зміївського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 грудня 2013 року, на виконання рішення Зміївського районного суду Харківської області по справі про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акцент Банк» суми боргу в розмірі 277 582,45 грн., накладено арешт на транспортний засіб Renault 9, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_3, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (а.с. 19).

Постановою державного виконавця ВДВС Зміївського управління юстиції про розшук майна боржника від 09 грудня 2013 року, на виконання рішення Зміївського районного суду Харківської області по справі про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акцент Банк» суми боргу в розмірі 277 582,45 грн., оголошено розшук майна, що належить ОСОБА_3, а саме транспортного засобу Renault 9, 1987 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 20).

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 31 жовтня 2014 року, укладеного в простій письмовій формі, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, останнім було продано ОСОБА_1 транспортний засіб Renault 9, 1987 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. (а.с. 8,9).

Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що після придбання зазначеного транспортного засобу як ОСОБА_4, так і ОСОБА_1, на виконання п.7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (далі - Порядок), не було перереєстровано вищезазначений автомобіль протягом 10 днів після його придбання.

Вказаним Порядком встановлена єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до п.7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобовязані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що позивач не довів факту володіння на законних підставах транспортним засобом Renault 9, 1987 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Наявність розписки про отримання ОСОБА_7 грошових коштів від ОСОБА_4 з метою продажу автомобілю не є достатнім доказом по справі, що свідчить про перехід права власності на цей транспортний засіб.

Зважаючи на зазначене, на момент накладення державним виконавцем арешту на автомобіль, а саме станом на 09 грудня 2013 року, його власником була ОСОБА_3, в подальшому ОСОБА_1 було передано транспортний засіб, на який накладений арешт, зважаючи на що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 303, 304, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: І.Г. Гальянова