№ 2/631/339/16
№631/458/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року смт ОСОБА_1

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Л.А. Марюхни

при секретарі Л.Ф. Великородній

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку /пай/,

ВСТАНОВИВ:

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернувся ОСОБА_2 з позовом до Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, в якому просив визнати за ним право на земельну частку /пай/ в розмірі 4,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/, як за колишнім членом КСП ім. Щорса. Паювання земель колективного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса проведено в 1994 році та видано 17 березня 1994 року державні акти серії ХР-21-57-000202 та серії ХР № 21-57-000203 на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса. У додатку до державних актів списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства позивач не зазначений. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ реформованого КСП ім.Щорса сертифікат на право на земельну частку /пай/ на ім'я позивача не зареєстрований.

В судове засідання сторони не зявилися. Позивач, ОСОБА_2, надав до суду заяву, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, слухання справи провести без його участі.

Відповідач по справі, Нововодолазька районна державна адміністрація Харківської області, надала до суду заяву, в якій попросила справу розглядати без участі її представника, зазначила про визнання позовних вимог та не заперечувала проти задоволення позову.

Суд, розглянув заяви позивача та відповідача по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав.

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, працював та був членом колективного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса з 25 серпня 1991 року. За направленням КСП ім.Щорса з 02 грудня 1991 року по 03 серпня 1998 року перебував на навчанні в Харківському зооветеринарному інституті.

Згідно зі ст.1 Закону України ,,Про колективне сільськогосподарське підприємство,, КСП є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Частина 2 ст.5 Закону України ,,Про колективне сільськогосподарське підприємство,, зазначає, що членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують статут.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 ,, Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям,, позивач має право на земельний пай, оскільки на момент передачі земель у колективну власність був членом КСП ім.Щорса.

Судом встановлено, паювання земель колективного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса проведено в 1994 році та видано 17 березня 1994 року державні акти серії ХР-21-57-000202 та серії ХР № 21-57-000203 на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса. У додатку до державних актів списку громадян- членів колективного сільськогосподарського підприємства позивач не значиться. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку/пай/ реформованого КСП ім.Щорса на сертифікат на право на земельну частку /пай/ на імя позивача не зареєстрований.

Суд зазначає, як передбачено ст.1 Закону України ,,Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток/паїв/,, право на земельну частку /пай/ мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа. Відповідно до частини 3 ст.1 вищезазначеного Закону право особи на земельну частку /пай/ може бути встановлено в судовому порядку.

Суд зазначає, в звязку з тим, що позивач перебував на стаціонарному навчанні у вищому учбовому закладі , він не міг вирішити питання включення його до списків громадян-членів КСП ім.Щорса, які мають право на земельну частку /пай/ та не звертався до суду про захист порушеного права, вважав що на його право на земельну частку /пай/, термін позовної давності не поширюється. Відповідно до норми ст.17 Закону України ,,Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ,,Європейська конвенція ,,Про захист прав людини і основоположних свобод, і практика Європейського суду з прав людини є джерелом права, яке застосовують суди. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини право на земельну частку /пай/ є власністю в розуміння ст. 1 Першого протоколу Конвенції. Відповідно до ст.268 ЦК України не поширюється позовна давність на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Відповідно до п.п.4,5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 затвердження розміру земельної частки /паю/ та видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку /пай/ провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно п.7 Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року ,,Про порядок паювання земель, наданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям,, при неможливості надати такій особі земельну частку /пай/ з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.

Враховуючи заяву, що надана відповідачем по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд бере до уваги ту обставину, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до статті 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.ст.174,175 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2,3 Закону України ,,Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/ п.2, п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 ,,Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям,, , ст.118 ЗК України, ст. 16, 267 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-61, 130, 174, 175, 212, 14-215, 218 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку /пай/ задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Щорса, розміром 4,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/, як за колишнім членом КСП ім.Щорса .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня його проголошення через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Марюхна Л.А.