Справа № 524/8472/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Середа А.В.

при секретарі - Кот А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. В позові зазначав про наступне:

З відповідачем ОСОБА_2 вони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року. Від цього шлюбу мають доньку ІНФОРМАЦІЯ_1.

На момент подання позову відповідач подала позов про розірвання шлюбу до Автозаводського районного суду м. Кременчука.

Вказував, що в період спільного проживання вони з відповідачем придбали наступне майно:

1.Пральну машину «Самсунг».

2.Раковину з тумбою.

3.Холодильник «Хітачі».

4.Газову плиту «Гарньє».

5.Духовий шкаф.

6.Витяжку «Гарньє».

7.Телевізор «Філіпс».

8.Камін декоративний електричний.

9.Кухонний стіл і стільці.

10.Диван «Торонто».

11.Куточок «Марсель 1600».

12.Домашній кінотеатр «Піонер».

13.Автомобіль КІА Черато 2013 року випуску.

14.Кондиціонер «Самсунг».

15.Пилосос миючий «Томпсон».

16.Вмонтовану кухню та вмонтовану шафу.

17.Штори віконні,

а всього загальну суму 296358грн.

Зазначав, що перелічене майно набуте ними в зареєстрованому шлюбі і ? частина його на суму 148179грн. повинна належати йому.

Вказував, що в його відсутність відповідач вивезла з квартири майже все перелічене майно. В квартирі залишились: вбудована шафа та вбудована кухня вартістю 33000 гривень.

Зазначав, що автомобіль «КІА Черато» 2013 року випуску, був зареєстрований у МРЕВ ДАІ м. Кременчука на ім'я відповідача і остання зняла його з обліку та продала без його згоди. Кошти за автомобіль забрала.

Вважає, що оскільки майно відповідач самовільно вивезла, а автомобіль продала, то вона, в такому випадку, зобов'язана йому відшкодувати 148279грн. грошима. За відповідачем при цьому може бути залишене вивезене і реалізоване нею майно, перелічене ним в позовній заяві.

Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь - 148 279 грн., витрати за юридичні послуги - 1000 грн., судовий збір - 1503 грн.

Відповідачу ОСОБА_2 виділити майно:

1.Пральну машину «Самсунг».

2.Раковину з тумбою.

3.Холодильник «Хітачі».

4.Газову плиту «Гарньє».

5.Духовий шкаф.

6.Витяжку «Гарньє».

7.Телевізор «Філіпс».

8.Камін декоративний електричний.

9.Кухонний стіл і стільці.

10.Диван «Торонто».

11.Куточок «Марсель 1600».

12.Домашній кінотеатр «Піонер».

13.Автомобіль «КІА Черато» 2013 року випуску.

14.Кондиціонер «Самсунг».

15.Пилосос миючий «Томпсон».

16.Вмонтовану кухню та вмонтовану шафу.

17.Штори віконні.

В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Похилий М.П. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач та її представник - адвокат Лореш Д.М. проти позову заперечували. Акцентували увагу суду на те, що всі без винятку речі, що були зазначені в позові були придбані матір'ю відповідача - ОСОБА_3 за її власні кошти та були передані останньою в тимчасове користування доньці. Позивач в придбанні вказаних речей участі не приймав та не встановлював їх у квартирі, де мешкало подружжя. Усіма організаційними питаннями, щодо придбання, встановлення та обслуговування вказаних речей займалася мати відповідача ОСОБА_3

Просили суд ухвалити судове рішення, яким у заявленому позові відмовити повністю за його безпідставністю.

В судовому засіданні третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 та її представник - адвокат Пшеничний О.Л. проти позову заперечували.

Вказували, що всі без винятку речі, що були зазначені в позові були придбані нею ОСОБА_3 за її власні кошти та були передані в тимчасове користування відповідачу. На підтвердження своїх доводів надали суду оригінали документів на перелічену в позові побутову техніку, в яких зазначено покупцем ОСОБА_3 та підтверджуючі документи з банку, щодо їх проплати з її кредитної карти та зняття грошових коштів з депозитного рахунку банку на придбання автомобіля «КІА Черато» 2013 року випуску.

В судовому засіданні були допитані свідки заявлені сторонами по справі, які надали наступні покази :

Свідок ОСОБА_7 повідомив суд про те, що як йому відомо, зі слів позивача ОСОБА_1, під час перебування в шлюбі, вони купували диван, душову кабінку, телевізор, кухонний гарнітур. При придбанні згаданого майна він присутній не був.

Свідок ОСОБА_8 повідомила суду про те, що з батьком позивача вона мешкає по сусідству. Батько тричі звертався до неї позичити кошти для сина, які в подальшому повернув батько позивача.

Свідок ОСОБА_9 повідомив суд про те, що з початку шлюбних відносин він постійно надавав допомогу як матеріальну так і продуктами харчування, так як має підсобне господарство. Кошти він надавав, але документально не фіксував. Кошти надавав своєму сину - позивачеві по справі.

Свідок ОСОБА_10 повідомила суд про те, що відповідача ОСОБА_2 вона знає дуже давно. Із спілкування з відповідачем їй було відомо, що майно, про яке йдеться у позові, придбавалось за кошти третьої особи - матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3. Крім того, неодноразово перебуваючи у подружжя в гостях, вона чула, як позивач ОСОБА_1 дякував своїй тещі ОСОБА_3 за придбане в квартиру майно.

Свідок ОСОБА_11 повідомила суд про те, що третю особу ОСОБА_3 вона знає давно. У них склались дружні стосунки. З усіх покупок, що робила ОСОБА_3 вона радилась з нею. Наприклад: пилосос, про який йдеться в позові, вони разом придбавали в магазині «Ельдорадо». Штори 16 м2 вони придбавали на «Придніпровському ринку» міста. Холодильники вони оглядали в магазині «Атлант», але придбавала холодильник ОСОБА_3 вже без неї. Вказувала, що всі покупки ОСОБА_3 здійснювала зі своєї особистої кредитної картки.

Свідок ОСОБА_12 повідомив суд, що після того як його донька одружилась, остання стала казати, що їм дуже важко утримувати сім'ю з фінансової точки зору і що їм ніхто не допомагає.

Він особисто участі в придбанні майна (крім автомобіля «КІА Черато») не приймав, всім займалась його дружина ОСОБА_3 Після продажу автомобіля «Чері Амулет», який належав її дружині ОСОБА_3, його дружина додатково зняла кошти з депозитного рахунку банку та додавивши гроші, які були вдома вирішили купити автомобіль. Вказував, що він в серпні 2013 року разом з донькою, яка була в стані вагітності, поїхав до м. Запоріжжя, де було придбано автомобіль «КІА Черато». За автомобіль він розраховувався особисто. Вартість автомобіля склала 149 000 грн.

Суд, згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України), розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позивачами вимог та в межах поданих доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, її представника, свідків, заявлених сторонами по справі, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що позивач з відповідачем по справі, знаходились в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року. Від шлюбу мають доньку ІНФОРМАЦІЯ_1.

На момент подання позову відповідач подала позов про розірвання шлюбу до Автозаводського районного суду м. Кременчука.

Встановлено що в період спільного проживання подружжя в квартирі позивача з'явилося наступне майно: пральна машина «Самсунг». Раковина з тумбою. Холодильник «Хітачі». Газова плита «Гарньє». Духовий шкаф. Витяжка «Гарньє». Телевізор «Філіпс». Камін декоративний електричний. Кухонний стіл і стільці. Диван «Торонто». Куточок «Марсель 1600». Домашній кінотеатр «Піонер». Автомобіль «КІА Черато» 2013 року випуску. Кондиціонер «Самсунг». Пилосос миючий «Томпсон». Вмонтована кухня та вмонтована шафа. Штори віконні.

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

При таких обставинах, у відповідності до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підтвердження та доведення перед судом правового статусу майна (джерел формування сімейного бюджету, часу та місця придбання майна, його вартості), як спільно-сумісного, сторони по справі повинні надати відповідні докази.

Суд критично оцінює доводи позивача, щодо участі останнього в придбанні спірного майна за спільні кошти подружжя, так як визнання правового статусу вказаного майна, як об'єкта права спільної сумісної власності подружжя, позивачем - навіть не ставилося в перелік позовних вимог останнього, що позбавляє суд по незалежним від нього обставинам встановити чи є майно особистою приватною власністю дружини, чоловіка, чи є спільною сумісною власністю подружжя.

Крім того в своїх показах позивач плутався та не міг чітко пояснити джерело походження його власних коштів, як підприємця. Не виконав ухвалу суду, щодо надання з податкової інспекції декларації про доходи за період спільного проживання з відповідачем.

Крім того в судовому засіданні позивач ні по жодному пункту позовних вимог не зміг назвати час та місце придбання майна, його вартості за виключенням місця придбання автомобіля «КІА Черато». Стосовно суми придбання автомобіля, також дав невідповідні покази.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про майже повну відсутність інформації у позивача щодо джерел формування сімейного бюджету, часу та місця придбання майна, його вартості та особи (осіб), що його придбавали, встановлювали та обслуговували.

Встановлено, що спірне майно, яке було зазначено в позові було придбано третьою особою без самостійних вимог ОСОБА_3 за її власні кошти та були передані в тимчасове користування відповідачу на підставі усної домовленості. На підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи були додані світлокопії звірені з оригіналами документів на перелічену в позові побутову техніку, в яких зазначено покупцем ОСОБА_3 та підтверджуючі документи з банку, щодо їх проплати з її кредитної карти та зняття грошових коштів з депозитного рахунку банку на придбання автомобіля «КІА Черато» 2013 року випуску.

Крім того в матеріалах справи знаходиться світлокопія боргової розписки, що була надана третьою особою без самостійних вимог відповідачеві про отримання останньою грошових коштів в сумі 8812 доларів США в рахунок погашення боргу за автомобіль «КІА Черато» та залишку боргу в сумі 9313 доларів США.

Згідно роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово - будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Таким чином суд приходить до переконливого висновку, що в судовому засіданні відповідачем та третьою особою без самостійних вимог було надано письмові докази, які підтверджуються показами допитаних свідків, на підтвердження того, що спірне майно не є майном придбаним за спільні кошти подружжя та не може вважатися спільним-сумісним майном подружжя, а тому розподілу - не підлягає.

Керуючись ст.ст. 14, 57 - 60, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст.ст.57,58,59,60,61,62,63 Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 - відмовити.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись 18.04.2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: