Справа № 2-3428/11
Провадження № 2-зз/487/7/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2016 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Оцабера М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ПАТ КБ "Приватбанк" по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Ерсте Банк" в особі Південного регіонального управління РБ у Миколаївській області про визнання кредитного договору недійсним та за позовом Публічного акціонерного товариства "Ерсте Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду міста Миколаєва знаходилася справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Ерсте Банк" в особі Південного регіонального управління РБ у Миколаївській області про визнання кредитного договору недійсним та за позовом Публічного акціонерного товариства "Ерсте Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник ПАТ КБ "Приватбанк" подав заяву про скасування заходів забезпечення позову.

В судове засідання сторони не з'явились, були повідомлені належним чином про слухання справи.

Ухвалою Заводського райсуду м. Миколаєва від 25.09.2012р. по вказаній справі було забезпечено позовні вимоги ПАТ «Ерсте Банк» шляхом накладення арешту на майно.

На підставі вказаної ухвали 02.10.2012р. За № 13068376 реєстратором: Перша миколаївська державна нотаріальна контора наклала арешт на нерухомість за адресою АДРЕСА_1, яка на момент накладення арешту належала ОСОБА_3, та була предметом застави в ПАТ КБ ПриватБанк за договором іпотеки №2365096.

Викладене підтверджується копією купівлі-продажу між ОСОБА_4 Джаліл огли та ОСОБА_3, а такж копію договору іпотеки..

В той же час, вказану квартиру ОСОБА_3 придбав за рахунок кредиту, отриманого на підставі договору № N033(Ш04440145 від 12.08.2005 року укладеного з ПАТ КБ ПриватБанк.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором ОСОБА_3 передав квартиру в заставу ПАТ КБ ПриватБанк на підставі договору застави нерухомого майна від 12.08.2005р.

Оскільки ОСОБА_3 не виконував взяті на себе зобов'язання, ПАТ КБ ПриватБанк звернулося із позовом про звернення стягнення на заставлене майно в рахунок погашення заборгованості в сумі 1039200 грн. (станом на 03.08.2015р.), який було задоволено рішенням Центральний районний суд міста Миколаєва від 21.01.2016 р.

Як вбачається із матеріалів справи для здійснення реалізації заставного майна ПАТ КБ ПриватБанкіснують перешкоди, а тому ПАТ КБ ПриватБанкзвернувся до суду із заявою про усунення таких перешкод шляхом скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Нормами діючого Цивільного процесуального кодексу України не передбачено жодних обмежень щодо кола осіб, які мають право на звернення до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Натомість, пунктом 10 Постанови Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Суд вправі скасувати вид забезпечення позову, коли зникне потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі, а також в разі зміни умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При таких обставинах, суд вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, а тому вжиті заходи забезпечення підлягають скасуванню.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2012 року.

Зняти арешт з нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_2, який був накладений на підставі ухвали Заводського районного суду міста Миколаєва від 25 вересня 2015 року .

Копію ухвали для направити для.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів з моменту винесення та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк та у порядку передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Д.Г.Нікітін