Справа №263/472/16ц
Провадження № 2/263/609/2016
02.03.2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Ікорської Є.С. при секретарі Турчиній Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що за вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 04 грудня 2015 року відповідачку визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1,2 ст. 185 КК України. Злочином ОСОБА_3 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 3039 гривень. Кримінальне правопорушення вчинено проти його малолітньої дитини, через що він переніс сильне емоційне потрясіння, бо його дитині було спричинено душевні страждання. Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 3 039 грн., моральну шкоду у розмірі 3 000 грн.
Позивач надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачка у судовому засіданні присутня не була з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідачки чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило.
За таких обставин, з урахуванням думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачки за наявними в справі доказами.
Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 04 грудня 2015 року відповідачку визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1,2 ст. 185 КК України, і призначено їй покарання з іспитовим строком два роки.

Вироком суду встановлено, що 17.09.2015 р., приблизно о 16.40 год., ОСОБА_2, умисно, керуючись корисливими мотивами, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні спортивного залу ЗОШ №65 по вул. Казанцева 25-а в Жовтневому районі м. Маріуполя, таємно, шляхом вільного доступу викрала з рюкзака малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, його мобільний телефон Samsung SM-G7102, вартістю 3039 гривень, з встановленою сім-карткою «Київстар» №, яка матеріальної вартості не представляє, без коштів на рахунку, чим спричинила ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 3039 гривень. Після чого з місця злочину з викраденим майном зникла, розпорядившись ним на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що завдана злочином шкода не відшкодована.

Виходячи з правил статей 4, 5 ЦПК і статей 127, 128 КПК України потерпілий, тобто особа, якій злочином заподіяно майнову чи моральну шкоду, має право пред'явити позов про її відшкодування у кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 23 ч.2 п.1,2 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Згідно із розясненнями, наданими у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з розясненнями, даними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Суд вважає, що враховуючи обставини вчинення злочину відносно неповнолітньої дитини позивача, йому спричинена моральна шкода, оскільки є беззаперечним той факт, що внаслідок безповоротної втрати майна, яке зберігало особисту для нього та важливу інформацію, яку він використовував в повсякденному житті, він зазнав душевних страждань, також позивач пережив емоційне потрясіння від скоєння злочину відносно його дитини.

При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів справедливості та розумності, враховує фактичні обставини справи: вартість майна та його значимість для позивача, обставини вчинення злочину, глибину, характер і тривалість страждань.

З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, відповідає перенесеним стражданням, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду в сумі 3000 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 23,1166 ч.1,1167 ч.1 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60,61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 3 039 грн. та моральну шкоду у розмірі 3 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем по справі заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Є.С. Ікорська