Номер провадження 2/643/5901/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2016 року суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «АВТО ПРОСТО», ПАТ «ХАРКІВ-АВТО» про захист прав споживачів та визнання третейської угоди недійсною, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати недійсним розділ 9 «Порядок розвязання спорів. Третейське застереження» Договору № 414315-Y 03378 від 27.03.2013 року, укладеного між позивачем, відповідачем ТОВ «АВТО ПРОСТО» та відповідачем ПАТ «ХАРКІВ-АВТО» про третейське застереження; визнати зобовязання позивача перед відповідачами по Угоді № 319296 від 29.06.2010 року, Договорі № 414315-Y 03378 від 27.03.2013 року, Договорі застави від 19.04.2013 року припиненим шляхом виконання; зобовязати повернути надмірно сплачені платежі ТОВ «АВТО ПРОСТО» позивачу на момент винесення рішення суду.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме позивачем не сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду.

В обґрунтування звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду, позивач посилається на положення ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та на п. 5 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Вказане посилання суд вважає необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Аналогічні положення містились в п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла до 01.09.2015 року), яким було передбачено, що від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-VIII від 22.05.2015 року, який набрав чинності 01.09.2015 року, статтю 5 Закону України «Про судовий збір» було викладено в новій редакції, згідно якої не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Таким чином, пільги щодо сплати судового збору споживачами за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, скасовано згідно Закону № 484-VIII від 22.05.2015 року, який є спеціальним законом, що регулює відносини в сфері сплати судового збору, та прийнятий пізніше, ніж вказаний вище Закону України «Про захист прав споживачів».

За таких обставин до правовідносин щодо сплати судового збору позивачем, повинні застосовуватись норми Закону України Про судовий збір в редакції Закону № 484-VIII від 22.05.2015 року, а не норми Закону України Про захист прав споживачів.

Аналогічні правові позиції викладені, зокрема, в ухвалах Верховного Суду України від 01.07.2016 року по справі № 6-1566ц16, а також від 04.07.2016 року по справі № 6-1206ц16.

Так, Верховним Судом України зазначено, що оскільки першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір», то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону. За змістом змін до статті 5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», убачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях.

За таких обставин в даній цивільній справі судовий збір підлягає сплаті на загальних підставах.

Як вбачається з поданого позову, позивачем заявлено п'ять позовних вимог, а саме. Чотири вимоги немайнового характеру - щодо визнання недійсним розділу договору, а також щодо визнання припиненими зобовязань позивача перед відповідачами по трьом правочинам. Крім того, заявлено одну вимогу майнового характеру, а саме щодо зобовязання повернути надмірно сплачені платеж.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. п. 2 п 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за позовну заяву немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн.

Таким чином, оскільки позивачем заявлено чотири вимоги немайнового характеру, сплаті підлягає судовий збір за вимоги немайнового характеру в загальному розмірі 2204,80 грн.

Судовий збір належить оплатити за наступними реквізитами: Одержувач УДКСУ у Московському районі м. Харкова ГУДКСУ у Харківській області; ; код отримувача коштів 37999607, банк отримувача: ГУДКСУ у Харківській області; МФО 851011; Р/р 0007, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу: "судовий збір за розгляд цивільної справи у Московському районному суді м. Харкова.

Також суд звертає увагу позивача, що позовні вимоги в частині зобовязання повернути надмірно сплачені платежі є неконкретними, оскільки позивачем не зазначено загальну суму таких платежів, зокрема на час звернення до суду з позовом, що унеможливлює визначення ціни позову та розміру судового збору за вказані позовні вимоги майнового характеру.

Відповідно, позивачем всупереч вимог ст. 119 ЦПК України не зазначено ціну позову.

В зв'язку з наведеним суд позбавлений визначити розмір судового збору за позовні вимоги майнового характеру.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині зобовязання повернути надмірно сплачені платежі потребують уточнення в частині визначення загальної суми таких платежів.

Роз'яснити позивачу, що після уточнення позовних вимог майнового характеру та визначення ціни позову, необхідно сплатити судовий збір за вказані вимоги, який відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачується в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України якщо позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 ЦПК України або не сплачено судовий збір, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

За таких обставин суд залишає позовну заяву без руху та розяснює позивачу, що в разі не усунення в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали недоліків, зазначених в ухвалі, заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу з усіма додатками до неї.

Керуючись ст. ст. 119-121, 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «АВТО ПРОСТО», ПАТ «ХАРКІВ-АВТО» про захист прав споживачів та визнання третейської угоди недійсною - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків позовної заяви та сплати судового збору - пять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз'яснити позивачу, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною та повернута, що не перешкоджатиме повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.А. Крівцов