1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4631/16-ц 4-с/335/38/2016
про залишення скарги без руху
25 квітня 2016 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції,
22 квітня 2016 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі Відділ ДВС).
Вивчивши подані матеріали приходжу до висновку, що скаргу слід залишити без руху з таких підстав.
За змістом статті 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
У пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.
Таким чином, оскільки розділом VII ЦПК України не передбачено вимог до оформлення скарги, тому в даному випадку підлягають застосуванню загальні вимоги, передбачені ст.ст. 119121 ЦПК України щодо позовної заяви з урахуванням особливостей, визначених ст. 383-385 ЦПК України.
Згідно з положеннями пункту 2 частини другої статті 119 ЦПК України у позовній заяві зазначається імя (найменування) позивача та відповідача.
Відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.
За пунктом 5 вищезазначеної Постанови Пленуму ВССУ, враховуючи положення статті 383 ЦПК, суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 3 Закону України "Про державну виконавчу службу", оскільки відповідно до частини другої статті 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.
Всупереч вказаним вище вимогам, скарга ОСОБА_1 не містить зазначення субєкта оскарження (прізвища, імені, по батькові державного виконавця чи іншої посадової особи Відділу ДВС, дії якого оскаржуються).
Крім того, скарга не містить змісту дії (бездіяльності) чи рішення, яке оскаржується. Вимога скарги стосується зобовязання Відділу ДВС зняти арешт з майна та зняти оголошення заборони на його відчуження, який було накладено постановою № 190/6 від 16 квітня 2008 р. державним виконавцем Главчевою П.М. В цей же час, скарга не містить вимоги про оскарження чи скасування зазначеної постанови, не містить обґрунтування підстав незаконності вчинення конкретної виконавчої дії.
Також, відповідно до статті 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.
Скарга ОСОБА_1 надійшла до суду 22 квітня 2016 р.
Відповідно до доданого до скарги листа начальника Відділу ДВС від 4 квітня 2016 р. № 249/6, заявник звертався до Відділу ДВС із заявою від 24 березня 2016 р. На його заяву надано відповідь вищевказаним листом про те, що на теперішній час відсутні підстави для зняття арешту через несплату боржником виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.
В цей же час, заявник скарги не вказує, коли саме він дізнався про порушення своїх прав з боку посадових осіб Відділу ДВС. У разі, якщо заявник повязує цей строк із отриманням вищевказаної відповіді, то, зазначаючи у скарзі про отримання відповіді 15 квітня 2016 р., заявник не вказує доказів та обставин її отримання (наприклад, поштою, підтвердженням чого може бути відповідний поштовий конверт або поштове повідомлення).
Як зауважено у пункті 16 вищевказаної Постанови Пленуму ВССУ, якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.
Відтак, заявникові, в разі пропуску вказаного строку, у скарзі слід зазначити клопотання про його поновлення із зазначенням поважних причин пропуску такого строку.
Крім того, скарга заявника також не містить посилання на те, чи звертався він до адміністративного суду з позовом про оскарження постанови про стягнення виконавчого збору. Дана обставина має суттєве значення для можливості розгляду скарги, оскільки саме через несплату виконавчого збору заявникові було відмовлено у знятті арешту листом начальника Відділу ДВС від 16 квітня 2008 р. № 249/6.
За таких обставин, доходжу висновку, що скаргу слід залишити без руху із наданням заявникові строку для усунення недоліків шляхом зазначення у скарзі прізвища, імені та по батькові державного виконавця або іншої посадової особи, дії та рішення якого оскаржуються, викладення у скарзі змісту виконавчої дії (рішення), яке оскаржується, викладення всіх обставин, якими обґрунтовуються його вимоги, зазначення клопотання про поновлення строку на подання скарги (за необхідності) або викладення обставин, які свідчать про дотримання цього строку (із зазначенням відповідних доказів).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119121, 383, 384 ЦПК України,
Скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції залишити без руху.
Надати заявникові строк для усунення недоліків подання шляхом зазначення у скарзі прізвища, імені та по батькові державного виконавця або іншої посадової особи, дії та рішення якого оскаржуються, викладення у скарзі змісту виконавчої дії (рішення), яке оскаржується, викладення всіх обставин, якими обґрунтовуються його вимоги, зазначення клопотання про поновлення строку на подання скарги (за необхідності) або викладення обставин, які свідчать про дотримання цього строку (із зазначенням відповідних доказів) 5 днів з дня отримання даної ухвали, розяснивши, що у разі не усунення недоліків подання буде вважатися неподаним та повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Шалагінова