Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Авалян Н.М.
Справа № 433/1704/16-ц
Провадження № 22ц/782/929/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року місто Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах :

головуючого судді - Авалян Н.М.

суддів - Коротенка Є.В., Стахової Н.В.

за участю секретаря Попової Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 26 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Луганської міської ради про визнання права власності на спадщину,

встановив :

29 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 30 жовтня 2012 року на спадщину, яка складається з 1/2 частки земельної ділянки та 1/2 частки, що розташовані за адресою: місто Луганськ, вулиця Нахімова, №246. В обґрунтування позову вказала, що П'ятою Луганською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа після смерті її чоловіка. Але вона не має можливості оформити своє право на спадщину в нотаріальному порядку, оскільки архів нотаріальної контори залишився на непідконтрольній українській владі території в м.Луганську, де проводится антитерористична операція.

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 26 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання особи, що беруть участь у справі не з'явились, але їх неявка відповідно до ч.1 ст.305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи з огляду на те, що вони завчасно, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, оскільки висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2012 року у віці 82 років у місті Луганську помер ОСОБА_3, з яким ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26 травня 1955 року, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та свідоцтва про одруження.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками наступного нерухомого майна.

Земельної ділянки площею 0,0596 га, розташованої за адресою: місто Луганськ, вулиця Нахімова, 246, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується копією акту на право власності на земельну ділянку та інформаційною довідкою Головного управління держгеокодастру у Луганській області. Зазначена земельна ділянка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності без визначення часток співвласників.

Жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: місто Луганськ, вулиця Нахімова, будинок 246, що підтверджено копією технічного паспорту з реєстраційним посвідченням про реєстрацію права власності на вказаний об'єкт. Зазначений об'єкт нерухомого майна належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках (по 1/2).

Подружжя ОСОБА_2 проживали та були зареєстровані у вказаному житловому будинку, що підтверджється записами в домовій книзі, довідкою з місця проживання та паспортними даними позивача.

06 квітня 2013 року П'ятою Луганською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 було заведено спадкову справу за №137/2013, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 06 квітня 2013 року та довідкою Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори від 06 червня 2016 року.

П'ята Луганська державна нотаріальна контора згідно з наказом Міністерства юстиції України від 25 листопада 2014 року №246/7 "Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області" , наказом Головного управління юстиції у Луганській області від 25 листопада 2014 року №46-В "Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області" була переміщена з міста Луганська в місто Сєвєродонецьк Луганської області.

Але отримання в Другій Сєвєродонецькій державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину у разі відкриття спадкової справи на території міста Луганська до початку антитерористичної операції є неможливим, оскільки всі незакінчені спадкові справи та архів нотаріальної контори залишився за попередній місцем розташування контори, на непідконтрольній українській владі території та перевезення його є неможливим.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вважав недостатніми представлені позивачем докази, а також виходив з того, що позивачем не дотримано попередньої процедури звернення до нотаріуса для отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскльки лише у випадку наявності належним чином оформленої відмови нотаріуса у оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Але з цим висновком суду погодитись не можна, оскільки правильно встановивши обставини справи, суд надав їм невірну правову оцінку.

Подавши до суду позов, позивач скористалась засобом правового захисту, доступним їй згідно із законом.

Відсутність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину не є безумовною підставою для відмови в задоволенні позову про визнання права власності на спадкове майно, оскільки під час розгляду справи, суд зобов'язаний перевірити, чи існує реальна можливість оформити спадкові права в нотаріальному порядку.

Встановивши, що існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд безпідставно відмовив позивачу у судовому захисті спадкових прав.

З вказаних вище підстав рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

У зв'язку із смертю ОСОБА_3 виникли правовідносини спадкування, які врегульовані наступними Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) і яке здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1220,1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи; часом відкриття спадщини є день смерті особи; місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини; право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі неохоплення заповітом всієї спадщини спадкоємці за законом.

Відповідно до ст.1258,1261,1262 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; в першу чергу право на спадкування мають дружина (чоловік) та діти спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким , що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, отже має право на спадщину, але оформити спадкові права у нотаріальному порядку не має можливості, тому її право вважається порушеним і потребує судовому захисту.

До складу спадщини входять два об'єкти нерухомого майна:

1/ 2 частка жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: місто Луганськ, вулиця Нахімова, будинок 246 та складаються з житлового будинку літ.А-1, прибудови літ.А1-1, сіней літ.а.2, сіней літ.а, відкритої веранди літ.а1, огорожі №-№3, водопровідної колонки №4, вбиральні літ.У, сарая літ.К, душа літ.Д, зливної ями літ.Е, погріба літ.Г, загальною площею 64,0 кв.м, житловою площею 44,9 кв.м.;

1/2 частка земельної ділянки площею 0,0596 га, розташованої за адресою: місто Луганськ, вулиця Нахімова, 246, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:062:0099.

Зазначена частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку визначена судом на підставі закону, який визначає наступний режим спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Підсумовуючи наведене, керуючись ст.ст. п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 309, 313-317, 319, 323-325, 327 ЦПК України

вирішив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 26 жовтня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 30 жовтня 2012 року, яка складається з:

1/2 частки земельної ділянки площею 0,0596 га, розташованої за адресою: місто Луганськ, вулиця Нахімова, 246, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:062:0099;

1/2 частки жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: місто Луганськ, вулиця Нахімова, будинок 246 та складаються з житлового будинку літ.А-1, прибудови літ.А1-1, сіней літ.а.2, сіней літ.а, відкритої веранди літ.а1, огорожі №-№3, водопровідної колонки №4, вбиральні літ.У, сарая літ.К, душа літ.Д, зливної ями літ.Е, погріба літ.Г, загальною площею 64,0 кв.м, житловою площею 44,9 кв.м.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Авалян Н.М

Судді Коротенко Є.В.

ОСОБА_4