АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1745/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/789/700/16 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

з участю секретаря - Бріля В.Л. та представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ "УкрСиббанк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "УкрСиббанк" про зобов'язання надати інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено:

- зобов'язано ПАТ "УкрСиббанк" надати ОСОБА_2 інформацію про сукупну вартість кредиту який надавався ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) згідно кредитного договору № 521 від 10 жовтня 2005 року з урахуванням процентної ставки за ним, вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань ОСОБА_2 як споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначення її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором у вигляді Таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки по наростаючій (помісячно) починаючи із жовтня 2005 року по квітень 2015 року згідно форми визначеної в Додатку до Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, яка затверджена постановою Правління Національного банку України № 168 від 10.05.2007 року;

- стягнуто із ПАТ "УкрСиббанк" в дохід держави 243,60 гривень судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ "УкрСиббанк" просить рішення суду скасувати, посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зокрема, апелянт посилається на те, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки кредитні правовідносини які виникли у них із позивачем, не відносяться до споживчого кредиту, а є іпотечним кредитуванням. Позивачу надано відповіді на його запити 24.04.2015 року та 10.06.2015 року в яких зазначено, про неможливість розповсюдження запитуваної ним інформації оскільки вона містить банківську таємницю.

В суді апеляційної інстанції представник Банку доводи апеляційної скарги підтримав і просить рішення скасувати, оскільки позивач не є суб'єктом Закону України "Про захист прав споживачів" в редакції, яка була чинною в 2005 році, на день укладення кредитного договору. Крім цього, Законом не передбачено обов'язок банку надавати інформацію про сукупну вартість кредиту, а Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, які затверджені постановою Правління Національного банку України № 168 від 10.05.2007 року (надалі Постанова НБУ № 168) не має зворотньої сили.

Представники позивача заперечують доводи апеляційної скарги та просять рішення залишити в силі оскільки Банк порушив вимоги ЦК України, Закону України " Про банки і банківську діяльність" та конкретно Постанову НБУ № 168, яка прямо зазначає обов'язок банку надати інформацію щодо сукупної вартості кредиту та його складових.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.

В грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ПАТ "УкпСиббанк" про визнання незаконною бездіяльності у формі ненадання завіреної копії довіреності та зобов'язання надати вказану копії довіреності.

В червні 2015 року позивач уточнив позовні вимоги та просить надати інформацію про сукупну вартість кредиту, який надавався йому згідно кредитного договору № 521 від 10 жовтня 2005 року з урахуванням процентної ставки за ним, вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових його зобов'язань як споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначення її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором у вигляді Таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки по наростаючій (помісячно) починаючи із жовтня 2005 року по квітень 2015 року згідно форми визначеної в Додатку до Постанови НБУ№ 168. Крім цього, просив надати рішення кредитного комітету Банку про умови та порядок надання кредитів і іноземній валюті, список осіб, які мало право в 2005 році підписувати від імені Банку валютні кредитні договори з громадянами.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання надати інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

Враховуючи зазначене, апеляційним судом перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду лише в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2. про зобов'язання надати інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

Відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.10.2005 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 521 на суму 50000 доларів США на строк до 05.10.2026 року зі сплатою 12,5% річних.

10.04.2015 року позивач звернувся до банку із запитом, в якому просить надати інформацію про сукупну вартість кредиту.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На час розгляду справи в суді першої інстанції, в справі відсутні будь-які докази про те, що Банк дав відповідь на звернення позивача від 10.04.2015 року.

Вказана відповідь подана лише на стадії апеляційного оскарження, як додаток до апеляційної скарги.

Із вказаної відповіді ПАТ "УкрСиббанк" вбачається, що вони не можуть надати інформацію про сукупну вартість кредиту, оскільки згідно чинного законодавства вона відноситься до банківської таємниці (а.с. 125).

27.05.2015 року ОСОБА_2, повторно, звернувся із запитом на доступ до публічної інформації до голови спостережної ради ПАТ "Укрссиббанк", в якому просить надати йому копію Статуту банку що був чинним станом на 10 жовтня 2015 року, повний список осіб, які наділені правом укладення з фізичними особами договорів в іноземній валюті, завірену копію акту індивідуальної дії АКІБ "Укрссибанк" про підстави, порядок та умови надання кредитів в іноземній валюті (а.с. 27).

10 червня 2015 року ПАТ "УкрСиббанк" надано відповідь, що із Статутом банку із усіма змінами та доповненнями заявник має право ознайомитись на сайті банку. Щодо надання інформації щодо осіб що мали право укладати кредитний договір зазначили, що вказана інформація відноситься до комерційної інформації, оскільки містить банківську таємницю (а.с. 131).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як споживач має право на отримання інформації про сукупну вартість споживчого кредиту, а тому дії банку є не правомірними.

Вказаний висновок суду є узгоджується з доказами в справі та нормами права.

Суд першої інстанції вірно встановив, що станом на червень місяць 2015 року ПАТ "УкрСиббанком" порушено право ОСОБА_2, як сторони кредитного договору та суб'єкта банківських послуг, у наданні запитуваної йому інформації, з посиланням на те, що вказана інформація є комерційною таємницею.

Громадянин має право на захист свого права та інтереси в порядку та способом, який визначено законодавцем в ст.11 ЦК України.

Згідно ст. 56 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (далі Закон № 2121 від 07.12.2000 року) ,-" Клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов'язані на вимогу клієнта надати таку інформацію:

1) відомості, які підлягають обов'язковій публікації, про фінансові показники діяльності банку та його економічний стан;

2) перелік керівників банку та його відокремлених підрозділів, а також фізичних та юридичних осіб, які мають істотну участь у банку;

3) перелік послуг, що надаються банком;

4) ціну банківських послуг;

5) іншу інформацію та консультації з питань надання банківських послуг;

6) щодо кількості акцій (паїв) банку, які знаходяться у власності членів виконавчого органу банку, та інформацію в обсязі, визначеному Національним банком України, про осіб, частки яких у статутному капіталі банку перевищують 5 відсотків" ( пункт 6 був чинним до 01.01.2011 року).

В статті 60 Закону № 2121 законодавець визначив термін "банківська таємниця", як інформацію щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Суб'єктами таємниці є її власники та утримувачі.

Власник банківської таємниці - це клієнт банку, тобто фізична чи юридична особа, яка в процесі співпраці з банківською установою надала їй відомості, що можуть становити банківську таємницю.

Утримувач банківської таємниці - це особа, яка при виконанні своїх службових обов'язків отримує відомості, що становлять банківську таємницю.

Згідно ст. 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками: на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи

Відповідно до ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операції за рахунки і відомостей про клієнта. Відомості про операції можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам.

Згідно п. 1.3.Постанови НБУ №168-" Банки зобов'язані забезпечувати виконання цих Правил: у разі поширення інформації про послуги з надання кредитів споживачам; під час укладення кредитних договорів зі споживачами; у разі усних чи письмових звернень споживачів."

Враховуючи вищевказані норми, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що ОСОБА_2 як споживач та клієнт банку має право на отримання інформації щодо сукупної вартість його особистого кредиту з урахуванням процентної ставки та вартості усіх супутніх послуг та інших його фінансових зобов'язань.

Посилання апелянта на те, що ними були надані відповіді позивачу у визначеному законом порядку, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вказані докази були подані лише в ході апеляційного розгляду і в них відмовлено в наданні інформації з посиланням на те, що вона містить банківську таємницю.

Безпідставними є і посилання апелянта про те, що вказаний кредитний договір не є споживчим кредитом, оскільки він є укладений на придбання житла, оскільки судова практика визначилась, що Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини які виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових послуг громадян ( в даному випадку -придбання житла за рахунок кредитних коштів банку) .

Таким чином, суд першої інстанції, повно і всебічно встановивши обставини справи й визначивши правовідносини, зумовлені встановленими фактами, правильно застосував правові норми та ухвалив законне й справедливе рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк"- відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.І. Ткач