Провадження №2/761/1842/2016
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
29 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Рибака М.А.
при секретарі Савенко О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат,
Свої вимоги позивач мотивує тим, що внаслідок ДТП, яка відбулася 22.07.2012 року по вині відповідача ОСОБА_1, він поніс матеріальні збитки, оскільки було пошкоджено автомобіль, яким керував ОСОБА_2 та який належить ОСОБА_3. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_2 звернувся до позивача з вимогою виплатити йому страхове відшкодування, так-як його відповідальність була застрахована відповідно до вказаного закону. Позивач свої зобов'язання передбачені законом виконав шляхом виплати потерпілому власнику автомобіля ОСОБА_3 суму страхового відшкодування і тепер до нього перейшло право регресної вимоги відшкодування заподіяного збитку, тому МТСБУ звернулось в суд з даним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Крім того, просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з публікацією в газеті «Урядовий кур'єр» оголошення про виклик в суд відповідача у розмірі 420 грн.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не надавав.
У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 22.07.2012 року, близько 13 годині 30 хвилин на вул.Богатирській в м.Києві, сталася ДТП, за участі автомобіля марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, та автомобіля марки «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, власником якого є ОСОБА_3, від зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.
Відповідно до постанови Оболонського районного суду м.Києва від 23.08.2012 року, вказана ДТП сталася з вини водія автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1.
Згідно п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Отже вина ОСОБА_1у скоєнні ДТП в якій було пошкоджено автомобіль марки «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, власником якого є ОСОБА_3, та обставини цього ДТП, не потребують доказування.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Оскільки внаслідок вказаної ДТП автомобіль марки «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, власником якого є ОСОБА_3 був пошкоджений, винуватцем ДТП ОСОБА_1дана шкода не була відшкодована, його цивільно-правова відповідальність не була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про отримання страхового відшкодування, до якої було додано копію його полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1282961, термін дії якого складав з 28.01.2012 року по 27.01.2013 року.
Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 73 від 14.08.2012 року, складеного ФОП ОСОБА_4, сума збитків автомобіля марки «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_2, становить 4264,66 грн.
Відповідно до Наказу МТСБУ №3236 від 05 листопада 2012 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, сума до сплати складає 4264,66 грн.
Відповідно до статі 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Нормами статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
За таких обставин, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що через порушення відповідачем ПДР України сталася ДТП, внаслідок якої власнику автомобіля марки «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_2, було завдано шкоду, через його пошкодження, яку йому на підставі вимог закону відшкодував позивач, як страхувальник, суд приходить до висновку, що позов про відшкодування витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регрессу підлягає задоволенню, а тому на користь позивача підлягає до стягнення з відповідача 4264,66 грн.
Крім того відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з ОСОБА_1на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218,00 грн. та витрати на розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик до суду відповідача у розмірі 420,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 224-226, 293, 294 ЦПК України, суд
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1про відшкодування витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу,задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 4264 (чотири тисячі шістсот чотири) грн. 66 коп.
Стягнути з ОСОБА_1на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір 1218,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 00 коп. за розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик до суду відповідача.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: М.А.Рибак