печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Васильєвої Н.П.,

при секретарі Захарчишиній В.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третьої особи ОСОБА_4 про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на її користь матеріальну та моральну шкоду в розмірі 115691,33 гривень, що включає в себе: 103866,33 гривень матеріальних збитків, 1500,00 гривень витрат на проведення оцінки матеріальних збитків, 750,00 гривень витрат на буксирування автомобіля, 4575,00 гривень витрат на платну стоянку, 5000,00 гривень моральної шкоди. Позивач посилалась на таке6 28 листопада 2015 року о 17.30 годин ОСОБА_4, який на час скоєння ДТП працював у ПАТ «Державний ощадний банк України», керуючи закріпленим за ним службовим інкасаторським автомобілем марки Ford Transit державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вулиць Лаврська та Старонаводницька, всупереч вимог п.1.3 Правил Дорожнього руху України перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.3 додатку 2 ПДР, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки КІА Soul державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. По становою Печерського районного суду міста Києва від 14 квітня 2016 року по справі номер 757/2037/16-п третю особу визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Станом на 02 червня 2016 року постанова набрала законної сили. Постановою також встановлено, що ОСОБА_4 на момент скоєння ДТП виконував службове завдання щодо інкасування об'єктів. Позивач є власником автомобіля, який пошкоджено з вини третьої особи. Позивач, посилаючись на норми діючого законодавства, зазначає, що третя особа винувата у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки третя особа знаходилась на час ДТП у трудових правовідносинах у відповідачем, тому відповідальність по відшкодуванню шкоди, спричиненого його робітником покладається на відповідача.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на наступне: відповідно до п.7 ст.247 КУПАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУПАП. Вчинення будь-яких процесуальних дій з метою погіршення становища особи, яка притягується до відповідальності за межами строку притягнення до адміністративної відповідальності законом не передбачено. Так вбачається, що на момент розгляду справи номер 757/2037/16-ц Печерським районним судом міста Києва сплинув строк притягнення особи до адміністративної відповідальності. У зв'язку з чим 14 квітня 2016 року постановою Печерського районного суду міста Києва провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУПАП закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 09 червня 2016 року вартості відновлювального ремонту становить 144807,23 гривень. Відповідач вважає. що вартість відновлювального ремонту автомобіля була значно завищена. ЗЖ урахуванням вимог ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі /передати річ того д роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо/ або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права /реальні збитки/. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати , пов'язані з відновлювальним ремонт ом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпів внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом в момент ДТП чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Враховуючи зазначено, як вказує відповідач, відшкодування вартості проведення експертизи з метою визначення розміру матеріальних збитків законом не передбачено. Також в позовні відсутні докази того, що позивач саме через зіткнення, яке сталося 28 листопада 2015 року, зазнала душевних страждань, що призвело до погіршення стану здоров,я. В позові відсутні будь-які докази того, що позивачеві завдано реальних збитків на суму 115691,33 гривень. У судовому засіданні представник відповідача зазначив. що матеріальну шкоду і всі збитки має відшкодовувати саме водій транспортного засобу, а саме ОСОБА_4, оскільки між відповідачем та ним укладено трудовий договір, який передбачає повну матеріальну відповідальність у разі спричинення шкоди з його вини.

Третя особа та його представник до судового засідання не з,явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявою, в якій просили розглядати справу за їх відсутності.

Суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню за таких підстав: 28 листопада 2015 року о 17.30 годин ОСОБА_4, який на час скоєння ДТП, знаходився у трудових правовідносинах з ПАТ «Державний ощадний банк України», керуючи закріпленим за ним службовим інкасаторським автомобілем марки Ford Transit державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вулиць Лаврська та Старонаводницька, всупереч вимог п.1.3 Правил Дорожнього руху України перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.3 додатку 2 ПДР, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки КІА Soul державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. По становою Печерського районного суду міста Києва від 14 квітня 2016 року по справі номер 757/2037/16-п третю особу визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Станом на 02 червня 2016 року постанова набрала законної сили. Постановою також встановлено, що ОСОБА_4 на момент скоєння ДТП виконував службове завдання щодо інкасування об'єктів. Позивач є власником автомобіля, який пошкоджено з вини третьої особи. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в числі інших, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної /немайнової/ шкоди. У відповідності до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 09 червня 2016 року станом на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди на 28 листопада 2015 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки КІА Soul державний номерний знак НОМЕР_2, що належить позивачці, складає 144807,23 гривень, коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу складає 0, втрата товарної вартості автомобіля складає 9059,10 гривень, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складає 144807,23 гривень. На підставі виконаних досліджень, зроблений висновок, що вартість матеріального збитку складає 153866,33 гривень, в тому числі податок на додану вартість 19850,96 гривень. Судом встановлено, що розрахунок вартості матеріальної шкоди відповідає пошкодженим деталям та вузлів вказаного автомобіля у відповідності до опису пошкоджень транспортного засобу у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 грудня 2015 року та додаткового огляду транспортного засобу від 30 грудня 2015 року. У судовому засіданні встановлено, що при огляді транспортного засобу приймали участь і представники відповідача. Жодних зауважень щодо огляду транспортного засобу ними не заявлено. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до ст. 988 ЦК України страховою компанією ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодовано позивачеві збитки, пов'язані з дорожньо-транспортною пригодою у максимальному розмірі, передбаченому страховим полісом, укладеним між страховою компанією та відповідачем. У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода. Завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових /службових/ обов'язків. У відповідності до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати /страхового відшкодування/ для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою /страховим відшкодуванням/. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди знаходився у трудових правовідносинах з ПАТ «Державний ощадний банк України» , 01 липня 2015 року між вказаними сторонами укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. У відповідності до п.4.2, 4.3, 4.5 посадової інструкції інкасатора-водія /ОСОБА_4 займав саме вказану посаду/, інкасатор-водій несе відповідальність за порушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України; за заподіяну матеріальну шкоду - в межах, визначених чинним цивільним законодавством та законодавством про працю України; за недотримання правил і норм техніки безпеки, охорони праці, виробничої санітарії і протипожежного захисту та дорожнього руху. Але цей договір регулює правовідносини між відповідачем та третьою особою як роботодавця та робітника. У даному випадку правовідносини між третьої особою та відповідачем не виникають. За вказаним договором та вимогами КЗПП України відповідач може пред'явити до третьої особи вимоги у порядку регресу.

Таким чином, підлягає стягненню матеріальна шкода з відповідача на користь позивача за наступним розрахунком. Загальна сума матеріальної шкоди складає 153866,33 гривень. Страховою компанією виплачено максимальну суму страхового відшкодування 50000,00 гривень. Таким чином, на користь позивача підлягає сплаті сума 84015,37 гривень без урахування ПДВ, оскільки сума з ПДВ може бути стягнута лише на користь СТО, який здійснює ремонт автомобіля після надання рахунку з зазначенням банківських реквізитів. Сума ПДВ складає 19850,96 гривень, яка не підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонт ом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпів внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом в момент ДТП чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У судовому засіданні знайшли своє підтвердження витрати позивача, пов'язані в евакуацією транспортного засобу в сумі 750,00 гривень та витрат за знаходження автомобіля на платній стоянці в сумі 4575,00 гривень. Вказані суми також підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. У відповідності до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертних; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи тощо. Позивачем сплачено 1500,00 гривень витрат, пов'язаних із залученням спеціаліста /експерта/ з проведенням огляду транспортного засобу та інших дій, а саме надання висновку про вартість матеріальних збитків. Вказані суми також підлягають стягненню з відповідача. У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом та іншим ушкодженням здоров,я; душевних с стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім,ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи. У судовому засіданні позивач не довела ані наявність ані розмір спричиненої їй моральної шкоди, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 16, 23, 988, 1166, 1172, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215, 208, 209 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третьої особи ОСОБА_4 про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 84015,37 гривень; витрати, пов'язані з проведенням оцінки матеріальних збитків в сумі 1500,00 гривень; витрати на евакуацію транспортного засобу в сумі 750,00 гривень;

витрати за знаходження автомобіля на платній стоянці в сумі 4575,00 гривень, а всього 90840,37 гривень та судовий збір в сумі 1156,91 гривень. В решті позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд міста Києва через Печерський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення, особами, що не були присутні при проголошенні рішення - у той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя