РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6708/16-ц

пр. № 2/759/3555/16

12 вересня 2016 року Святошинського районного суду м. Києва у складі суду : суддя Величко Т.О. при секретарі : Нечипорук А.В. розглянувши цивільну справу

за позовом Національного медичного університету імені О.О.Богомольця;

до ОСОБА_2;

третя особа Міністерство охорони здоров'я України;

про відшкодування вартості навчання, -

в с т а н о в и в :

Національний медичний університет імені О.О.Богомольця (далі - Позивач) в квітні 2016 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач), третя особа: Міністерство охорони здоров'я України про відшкодування вартості навчання.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач вказував, що Наказом №1318/л-1 від 10.08.2009 року відповідач був зарахований на бюджетну форму навання на перший курс факультету підготовки лікрів для Збройних Сил України "лікувальна справа" Національного медичного університету імені О.О.Богомольця та з 01.09.2009 року з відповідачем укладено Угоду про підготовку та працевлаштування фахівців з вищою медичною освітою. Позивач вказував, що відповідно до вказаної угоди відповідач зобов"язувався прибути після закінчення ВНЗ на місце направлення та відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням-відшкодувати відповідно до державного або місцевого бюджету вартість навчання в установленому порядку. Позивач вказувала, що Накзом №1848/л-1 від 22.06.2015 року відповідач був відрахований в зв"язку із закінченням навчання та направлений до КЗ "Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф "Департаменту офорони здоров"я Херсонськокї ОДА для проходження інтернатури та подальшої роботи за державним замовленням. Позивач вказував, що відповідач закінчивши навчання на бюджетній формі навчання у Національному медичному університеті імені О.О.Богомольця за місцем направлення до КЗ "Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф "Департаменту офорони здоров"я Херсонської ОДА для проходженя інтернатури та подальшої роботи за державним замовленням не з"явився та жодних доказів про поважні причини неявки не надав. А тому позивач із посиланям на вимоги ст.ст. 525,526,610 ЦК України,Закону України "Про освіту", Указу Президента України від 23.01.1996 року№77/96, Постанов Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 року №882, та від 22.08.1996 року №992,Наказу МОЗ України №367 від 25.12.1997 року, просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 148803,95 грн, фактичних затрат на навчання відповідача за державним замовленням, вартість навчання, що включає в себе виплачену відповідачеві стипендію.

В судовому засіданні представинк позивача підтримала вимоги позову з посиланням додані до позовної заяви письмові докази та просила суд позов задовольнити.

В судове засідання відповідач, який згідно відомостей позовної заяви зареєстрований на тимчасово окупованій території в Автономній Республіці Крим, АДРЕСА_1, у судові засідаання 30.06.2016 року,12.09.2016 року не з"явився, заяв про поважні причини неявки до суду не подав, уповноваженого представника не напрвивв, не просив суд розглґядати справу за його відсутності. Викликався у судові засдіання, щляхом повідомлення про час та місце розгялду справи на Офіційному сайті Судової влади України, а тому суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності відповідача у порядку ст. 224 ЦПК України. Представник позивача проти цього не заперечувала.

Третя особа:Міністерство охорони здоров'я України надіслали на алресу суду пояснення ( а.с.23) просили прводити судове засідання за відсутності їх представника.

Суд заслухавши пояснення представника позивач, дослідивши подані позивачем докази в обгрунтування заявлених позовних вимог, встановив наступне.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.2. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.3. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.59 ЦПК України Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.60.ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.2. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

3. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встанволено, що Наказом №1318/л-1 від 10.08.2009 року відповідач був зарахований на бюджетну форму навання на перший курс факультету підготовки лікрів для Збройних Сил України "лікувальна справа" Національного медичного університету імені О.О.Богомольця та 01.09.2009 року із відповідачем укладено Угоду б/н ( а.с.12) про підготовку та працевлаштування фахівців з вищою медичною освітою ( а.с.8).

Судом встановлоено, що відповідно до вказаної угоди відповідач зобов"язувався прибути після закінчення ВНЗ на місце направлення та відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням-відшкодувати відповідно до державного або місцевого бюджету вартість навчання в установленому порядку.( а.с.12).

Судом встанволено, що Накзом №1848/л-1 від 22.06.2015 року ( а.с.9-10) відповідач був відрахований в зв"язку із закінченням навчання.

Судом встанволенно, що позивачем не надано суду доказів про вручення відповідачу лисок-напрвлення до КЗ "Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф "Департаменту офорони здоров"я Херсонськокї ОДА для проходження інтернатури та подальшої роботи за державним замовленням. А тому спискок працевлаштування ( а.с.11), на думку суду не є належним доказом, який свідчить про повідомлення відповідача щодо місця прохоження інтернатури, а тому до вказного доказу суд застосовує вимоги ст. 58 ст.59 ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до вказаної угоди про підготовку та працевлаштування фахівців з вищою медичною освітою від 01.09.2009 року відповідач зобов"язувався у разі відмови їхати за призначенням-відшкодувати відповідно до державного або місецевих бюджетів республіки ( назва республіки відсутня) вартість навчання в установленому порядку.

Судом встанвоено, що позивачем не надано суду належних та обгрунованих доказів від від позивача, МОЗ України, КЗ "Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф "Департаменту офорони здоров"я Херсонської ОДА, що відповідач не з"явився для проходженя інтернатури та подальшої роботи за державним замовленням, а тому до вказаних дооказів суд застосовує вимоги ч.4 ст. 60 ЦПК України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 року №882, стипендія виплачується за рахунок коштів загального фонду державного бюджету або коштів відповідних бюджетів. Розмір стипендії визначається відповідно до установленого Кабінетом Міністрів України розміру мінімальної ординарії(звичайної) академічної стипендії з урахуванням типу навчального закладу, умов та напрямку навчання, успішності стипендіата.

Судом встанволено, що позивачем надано до суду в обгрунтування вартості навчання Розрахунок ( а.с.7) затвердждений першим пропектором з науково-педагогічної роботи ( дата відсутня), що вартість навчання відповідача за рахунок державних коштів становить з 01.09.2009 року по 30.06.2015 року становить 148 803,95 грн. При цьому позивач не вказує, із яких складових складається вартість навчання за кожний рік, первинні бухгалтерські документи, та накзи, згідно яких встановлено розмір та виплачено відповідачу стипендію та у який спосіб. А також докази про розмір таких витрат за кожний навчальний рік, а також докази про розмір державних коштів виділених на кожний навчальний рік для кожного студента, який проходив навчання у Національному медичному університеті імені О.О.Богомольця, у тому числі, для відповідача.

Згідно заявлених позовних вимог позивач вказує, що до розміру вартості навчання входять окрім стипендії, фактичні витрати на навчання, при цьому не надає детальий розрахунок встановлених витрат їх розмір та їх складових.

А тому на переконання суду, предстанвиком позивача позов не доведений та задоленню не пілягає, оскількки не грунтується на належних та допустимих доказах.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок Держава Україна

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 218,294ЦПК України суд,

ВИРІШИІВ:

У задоволенні позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з часу проголошення, у разі відсутності осіб, з часу отримання копії рішення суду.

Суддя: Т.О. Величко