Справа № 302/712/16-ц
Номер рядка звіту 48
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13.09.2016

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Кривка В. П

секретар Гажук Н.В.,

з участю: позивач ОСОБА_1,

третя особа на стороні позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі,-

В С Т А Н О В И В:

15.08.2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі 400 грн., які вмотивувала так.

26.11.2011 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від цього шлюбу у них народилася дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя сторін не склалося, сторони з 2015 року припинили спільне проживання. Дитина сторін залишилася проживати з позивачкою у будинку її батьків, в с.Син.Поляна Міжгірського району. З цього часу відповідач коштів на утримання дитини не надає. На даний час позивачка співмешкає з іншим чоловіком, від якого є вагітною. За наведених обставин позивачка звернулася до суду з цим позовом.

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, просить шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати. Батьком дитини, яку вона має народити визнає себе ОСОБА_2, з яким вона співмешкає вже більше року. У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання просить провести заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справ повідомлявся судовою повісткою. Від батька відповідача ОСОБА_5 на адресу суду надійшла заява, в якій останній повідомляє, що його син ОСОБА_3 на даний час перебуває на сезонних роботах в Російській Федерації. Про позов ОСОБА_1 до нього йому відомо, тому його син в телефонному режимі йому повідомив, що він згідний на розірвання шлюбу з ОСОБА_1, оскільки з такою не проживає більше року, остання співмешкає з іншим чоловіком від якого є вагітною. Він згідний сплачувати аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 350 грн.. Справу просить розглянути без його участі. .

Суд ухвалив, за згодою позивачки, винести заочне рішення в справі.

Позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог та заслухавши пояснення позивача, суд дійшов наступного висновку.

Пояснення і вимоги позивачки заслуговують на увагу, бо сторони спільно не живуть подружнім життям більше року, мешкають окремо один від одного. З квітня 2016 року позивачка проживає разом як одна сім'я з гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: с.Син.Полянана, 197, Міжгірського району, Закарпатська область, що підтверджено Довідкою з ОСОБА_6 с/ради № 1789 від 06.09.2016 р.. Позивачка є вагітною 24-25 тижнів, підтверджено довідкою № 148 від 09.09.2016 р. з Міжгірської райлікарні. Батьком зачатої дитини визнає себе ОСОБА_2, це ним підтверджено особисто в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.3 ст. 110 СК України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Позивачка ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу з гр. ОСОБА_3. Батьком зачатої дитини ОСОБА_1 визнає себе ОСОБА_2 За цих підстав суд не вживає заходів для примирення сторін, оскільки це буде суперечити статті 24 СК України, згідно якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, тому позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу підлягають до задовольнення згідно вимог ст.ст. 105, 110, 112 СК України.

Судом встановлено, що малолітній син сторін проживає з позивачкою в с.Син.Поляна Міжгірського району, Закарпатської області, перебуває на її утриманні. Відповідач кошти на утримання сина добровільно не надає.

Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.181 ч.3 СК України при ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька у твердій грошовій сумі з урахуванням, обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Згідно ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків , дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, які мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини є обґрунтованими і такими, що підлягають до задовольнення. Зокрема, розмір аліментів у твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно на дитину, яку позивачка просить стягувати з відповідача є співмірним із встановленим прожитковим мінімом на дитину віком до 6-ти років, який визначений у сумі: з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень, згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 р.". Зокрема розмір аліментів в сумі 400 грн., який просить визначити позивачка не є меншим за 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Обов'язок утримувати дитину покладений як на батька, так і на матір, відповідно до вимог ст.180 СК України. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позивачка ОСОБА_1 заявила вимогу про повернення їй, після розірвання шлюбу з відповідачем , дошлюбного прізвища "Руснак ".

Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначенням засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану, регулює Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках.

За положеннями ч. 6 ст. 15 цього ж Закону, той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

Згідно ч. 8 ст. 15 Закону "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" про державну реєстрацію розірвання шлюбу в паспортах громадянина України робиться відмітка про розірвання шлюбу із зазначенням прізвища, імені та по батькові особи, з якою розірвано шлюб, та місця і дати державної реєстрації розірвання шлюбу.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність звернення позивачки в даному випадку до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану для вирішення питання про зміну прізвища на дошлюбне, у зв'язку з реєстрацією розірвання шлюбу.

Правовою нормою, що міститься в ч.8 ст. 235 ЦПК України передбачено зазначення про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, у рішенні про розірвання шлюбу, яке виноситься в порядку розгляду справ окремого провадження. Позивачка ж ставила питання про розірвання шлюбу з відповідачем в порядку позовного провадження. За наведених обставин у вимозі позивачки про повернення їй дошлюбного прізвища слід відмовити.

Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку.

За подання позову до суду про розірвання шлюбу позивачка оплатила судовий збір за ставкою встановленою ЗУ "Про судовий збір" в сумі 551,20 грн., а тому ці судові витрати підлягають стягненню з відповідача у користь позивачки згідно ч.1 ст.88 ЦПК України.

Позивачка не сплачувала судовий збір за подання позову до суду про стягнення аліментів на підставі ч.1 п.3) ст.5 ЗУ "Про судовий збір", тому такий на підставі ч.2 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача за ставкою майнового характеру.

Керуючись ст.ст. 212-215, 224-226, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений ОСОБА_3 і ОСОБА_1, який зареєстровано 26.11.2011 року в Колочавській сільській раді Міжгірського району Закарпатської області за актовим записом № 59.

Стягнути з ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1:

- аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно в твердій грошовій сумі 400 (чотиристо) грн., починаючи з 15.08.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття;

- судові витрати у виді судового збору в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну грн. 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у виді судового збору в сумі 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одну грн. 20 коп.) у користь держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах одного місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Роз'яснити ОСОБА_1, що зміна прізвища на дошлюбне проводиться в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час реєстрації розірвання шлюбу за її заявою.

Копію рішення надіслати для відома у відділ ДРАЦС у Міжгірському районі.

Копію рішення надіслати відповідачу.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня одержання копії заочного рішення до Міжгірського районного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_7