Справа № 265/5225/16-ц
Провадження № 6/265/372/16
У Х В А Л А

09 вересня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

при секретарі Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області подання Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м.Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі по тексту Орджонікідзевського ВДВС) про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Орджонікідзевський ВДВС звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що на виконанні в Орджонікідзевському ВДВС перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання:

- виконавчого листа № 473/3694/14-к від 11.11.2014, виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 4002,00 грн.;

- виконавчого листа № 473/3694/14-к від 11.11.2014, виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн.;

- виконавчого листа № 805/1353/15-а від 07.07.2015, виданого Донецьким окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 2923,58 грн.;

- виконавчого листа № 805/1353/15-а від 07.07.2015, виданого Донецьким окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 1190,00 грн.

04.02.2016р. та 06.04.2016р. у відношенні боржника, ОСОБА_1, на підставі ст. ст. 17, 19, 20, 25 «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішень суду. Копії постанов про відкриття виконавчого провадження були направлені сторонам виконавчого провадження до відома. Згідно ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою вказаною у виконавчому документі. 17.02.2016р. згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем у зведеному виконавчому проваджені було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Державним виконавцем з метою виявлення місця роботи, місця отримання пенсії та належних боржнику розрахункових рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, зроблено запити до ДФС, ПФУ. Згідно відповідей з ПФУ боржник на обліку не перебуває, пенсію не отримує. Згідно відповідей ДФС України інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ЯРФО відсутн, а також боржник має відкриті рахунки у Маріуп. Ф. ПАТ КБ "ПриватБанк" м. Маріуполь, МФО 335429; АТ "УкрСиббанк, МФО 351005; Миколаївське РУ "ГІривагБанк", м. Миколаїв, МФО 326610; АТ "ОТП Банк", МФО 300528. 13.11.2014 державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на всі кошти боржника у Маріуп. Ф. ПАТ КБ "ПриватБанк" м. Маріуполь, МФО 335429; АТ "УкрСиббанк", МФО 351005; Миколаївське РУ "ПриватБанк", м. Миколаїв, МФО 326610; АТ "ОТП Банк", МФО 300528. Згідно відповіді з АТ "ОТП Банк", ПАТ КБ "Приватбанк", АТ "УкрСиббанк" кошти на рахунках відсутні. Згідно відповіді з Територіального сервісного центру 1441 за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Згідно інформаційної довідки з Реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстрована 1/5 частина квартири АДРЕСА_1. Згідно п. 7 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване житло, не здійснюється, якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно відповіді з Лівобережної РА ММР боржник зареєстрований за адресою: вул. Волгоградська. 8-41, м. Маріуполь. Згідно відповіді з Держземагентства м. Маріуполь інформація щодо володіння (користування) земельними ділянками боржником відсутня. Державним виконавцем здійснено неодноразові виходи за адресою: вул. Волгоградська, 8-41, м. Маріуполь. Встановлено, що боржник за вказаною адресою не мешкає з 2010, особистого майна, належного боржникові, та на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Відповідно до виконавчого листа № 473/3694/14-к від 11.11.2014, виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області встановлено, що боржник проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно акту державного виконавця встановлено, що боржник за вказаною адресою не мешкає. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровоград № 6/405/405/14 від 12.12.2014 подання про оголошення розшуку ОСОБА_1 задоволено. Згідно відповіді з Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградькій області встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в державному розшуку як засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі, який ухиляється від виконання вироку суду. За даним фактом в Кіровоградському МВ знаходиться розшукова справа № 316 від 19.02.2015. Відповідно до заяви Маріупольської ОДПІ про відкриття виконавчого провадження стягувач просить здійснити заходи по встановленню тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, відповідно до п. 18 ст. З Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 07.09.2016 боржником не вчинено дій направлених на виконання рішень суду, що свідчить про умисне ухилення від їх виконання. Орджонікідзевський ВДВС просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року №606-XIV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЗУ Про виконавче провадження) у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї судовим рішенням державний виконавець має право у процесі здійснення виконавчого провадження звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Згідно ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ (зі змінами та доповненнями) громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у разі, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання ним зобовязань.

Разом з тим, право на свободу пересування та право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, визначається Протоколом №4 до Конвенції про захист прав та основних свобод людини від 04 листопада 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року), який гарантує деякі права і свободи, що не включені до Конвенції та першого Протоколу до неї (відкритий для підписання 16 вересня 1963 року). Зокрема, стаття 33 Конституції України від 28 червня 1996 року №254к/96-ВР (зі змінами та доповненнями) без суттєвих змін відтворює це конвенційне положення.

Свобода пересування не є абсолютним правом. Вона може бути правомірно обмежена державою, але лише за певних умов: такі обмеження мають бути передбачені національним законом, відповідати критерію необхідності у демократичному суспільстві та слугувати правомірній меті (інтереси національної або громадської безпеки, забезпечення громадського порядку, запобігання злочинам, охорона здоровя або моралі, захист прав і свобод інших осіб). Крім того, п.4 ст.2 Протоколу №4 встановлює, що право на свободу пересування можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдовуються суспільними інтересами.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, підлягають доведенню державним виконавцем. Задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання". Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

За таких підстав, суд вважає, що подання Орджонікідзевського ВДВС про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань є не обґрунтованим та в його задоволенні слід відмовити, оскільки свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, гарантується Конституцією України.

Також у справі відсутні будь-які докази про наявність або відсутність у ОСОБА_1 закордонного паспорту, або наявності у компетентних органів заяви боржника про отримання такого, не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник має намір виїхати за кордон тимчасово або на постійне місце проживання, а також те, що не застосування таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368, 377-1 ЦПК України, Законом України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, Законом України Про виконавче провадження, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м.Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга, що подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя________________ ОСОБА_3