УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа - компанія «Sandypool Limited», про визнання дій нотаріуса протиправними за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 4 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» (далі - ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера») звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22 березня 2015 року приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинив виконавчий напис про стягнення з ТОВ «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера» на користь компанії «Sandypool Limited» заборгованості за нарахованими та несплаченими відсоткам у сумі 4 952,01 євро за період з 29 грудня 2014 року по 22 березня 2015 року за кредитним договором від 21 квітня 2008 року із змінами та доповненнями, а також витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 142 тис. грн за вчинення виконавчого напису.

Виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), без наявності доказів безспірності заборгованості, за наявності претензій та зауважень товариства щодо порядку нарахування та пропуску строку нарахування боргу і вимог перерахувати суму боргу.

Крім того, нотаріусом не дотримано річний строк для вчинення виконавчого напису у відносинах між підприємствами, установами, організаціями з дня виникнення у кредитора права вимоги.

З урахуванням зазначеного, ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» просило визнати протиправними дії приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з вчинення виконавчого напису від 22 березня 2015 року про стягнення з ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» на користь компанії «Sandypool Limited» заборгованості з нарахованих та несплачених відсотків у сумі 4 952,01 євро за період з 29 грудня 2014 року по 22 березня 2015 року за кредитним договором від 21 квітня 2008 року із змінами та доповненнями, а також витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 142 тис. грн.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2015 року позов ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» задоволено.

Визнано протиправним дії приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з вчинення виконавчого напису від 22 березня 2015 року про стягнення з ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» на користь компанії «Sandypool Limited» заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 4 952,01 Євро за період з 29 грудня 2014 року по 22 березня 2015 року за кредитним договором від 21 квітня 2008 року із змінами та доповненнями та витрат, а також за вчинення виконавчого напису у сумі 142 тис. грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 4 травня 2016 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України, про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було дотримано вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку, зокрема перевірено відповідність наявних документів про безспірність кредитної заборгованості, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Також апеляційний суд вірно вважав, що обставини, пов'язані з неврахуванням доказів боржника щодо дійсного розміру заборгованості, пропуску строку позовної давності належать до предмету доказування за іншим спором (визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню), сторонами якого є інші суб'єкти (стягував і боржник) і який з огляду на суб'єктний склад останніх, які мають статус юридичних осіб, належить до компетенції господарського суду.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 4 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик