Справа № 452/2130/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"15" вересня 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючої судді Кунцік О.С.

з участю секретаря Янушевич І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самбір цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину так і на її утримання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 11.01.2014 року та мають сина ОСОБА_3, 23 січня 2014 року, а також вона вагітна другою дитиною, батьком якої є відповідач. Неповнолітній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання на час вагітності, вона самостійно виховує і утримує дитину. Просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину, залежно від віку, починаючи з 18.08.2016 року до досягнення ним повноліття в її користь.

Крім того, просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 18.08.2016 року, на час вагітності та у разі народження дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити повністю.

Відповідач по справі у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд оцінює, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам цивільного законодавства та відповідає інтересам дітей та дружини.

Суд, зважаючи на позицію сторін та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Копією свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 211186, виданого 11.01.2014 року виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, стверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 11 січня 2014 року, та після цього стали носити спільне прізвище ОСОБА_4.

Копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 399821, виданого 29.01.2014 року, стверджується, що ОСОБА_4 народився 23.01.2014 року, його батьком записаний ОСОБА_2, матірю ОСОБА_1.

Довідкою № 157 від 18.08.2016 року, виданої КЗ Самбірської ЦРЛ жіноча консультація, стверджується, що ОСОБА_1 дійсно знаходиться на обліку по вагітності в Самбірській жіночій консультації з терміном вагітності 27-28 тижнів.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

За нормою ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Частиною 5 ст. 84 СК України також визначено, що аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що дружина виношує спільну дитину, що не заперечує відповідач, а отже, чоловік має брати участь у матеріальному забезпеченні її появи на світ та збереженні здоровя дружини.

Позивач суду пояснила, що відповідач інших утриманців, окрім їхнього спільного сина, не має, за станом здоровя працездатний, допомогу на утримання дитини не надає, також не надає коштів нам її утримання.

Як розяснено п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Враховуючи ті обставини, що відповідач офіційно не працевлаштований, аліменти слід призначити у твердій грошовій сумі.

Суд вважає, що такий розмір забезпечить належне утримання дитини сторін, а також матеріально забезпечить утримання дружини до народження його дитини, а також до досягнення дитиною трьох річного віку, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_1) аліменти на дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину, залежно від віку, починаючи з 18.08.2016 року до досягнення ним повноліття в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_1) аліменти на утримання дружини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 18.08.2016 року, на час вагітності та у разі народження дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів на дитину в межах суми платежу за один місяць, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_1) - 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 коп. судового збору в користь держави.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя