Справа № 161/9231/16-ц
Провадження № 2/161/3486/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі Кубяк О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
від 09 вересня 2013 року на суму 5450 грн.
Між Банком та ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному Кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс».
17.06.2015 року між ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 1706/1 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс» відступило своє право вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позов підтримує в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявилася, з невідомих суду причин, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується письмовою розпискою про отримання судової повістки.
За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.
Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов'язання чи зміна його умов не допускається, ст. 1054 ЦК України, передбачає обов'язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Як встановлено в судовому засіданні, між що між ПАТ«Платинум Банк» та відповідачем були укладено кредитний договір № 3985/2193CLAPS від 09 вересня 2013 року на суму 5450 грн. (а.с. 6 ).
Між Банком та ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному Кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс».
17.06.2015 року між ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 1706/1 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК» «Бізнесфінанс» відступило своє право вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Таким чином, позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.
Отже, ОСОБА_1 істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в звязку з чим утворилась заборгованість, а тому позов в частині стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по процентах та комісії, частково пені слід задовольнити.
Умовами зазначеного вище кредитного договору передбачена відповідальність позичальника у вигляді сплати пені у разі прострочення виконання зобовязання.
Із змісту позовної заяви вбачається що в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на прострочення відповідачем виконання зобовязання.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.
Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.
Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобовязання, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за договором, а тому позов необхідно задовольнити частково та стягнути заборгованість за договором з відповідача на користь позивача.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3,8,10,14,15,30,60,61,62,88,213,214,215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" 1 225 (одну тисячу двісті двадцять пять) грн. 11 коп. судового збору.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Подзіров А.О.