Справа № 570/3222/16-ц
Номер провадження 4-с/570/8/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

при секретарі судового засідання Бардабуш В.М.,

перевіривши виконання вимог ст.ст.118-120 ЦПК України по скарзі ОСОБА_1 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві,

в с т а н о в и в:

покликаючись на те, що державний виконавець державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції ОСОБА_2 не вжив всіх належних заходів для виконання виконавчого листа № 570/2869/15-ц від 14 грудня 2015 року, виданого Рівненським районним судом Рівненської області по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу у сумі 32 955 грн. 00 коп., ОСОБА_1 у поданій до суду 21 червня 2016 року скарзі просить визнати незаконною та скасувати постанову від 25 квітня 2016 року серія ВП номер 49987207 про повернення виконавчого документа стягувачеві, зобов»язавши його повідомити про виконання ухвали суд та заявника у місячний строк.

Гарантуючи доступ скаржнику до правосуддя. по скарзі відкрито провадження і вона призначена до судового розгляду.

Скарга не оплачена судовим збором, оскільки ні ЦПК, ні Законом України "Про судовий збір" не передбачено звільнення від сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

Згідно положень ст.388 ЦПК України і роз'яснень, викладених в п.19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" №6 від 07 лютого 2014 року судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до скарги і мають містити відомості про те, за яку саме скаргу сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно п.27 Постанови судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу Державної казначейської служби України за місцем знаходження суду, який розглядає справу.

Відповідно до інформаційного листа від 10.11.2011 р. N 12-6621/11 Державної судової адміністрації України судовий збір відповідно до Закону може сплачуватися як у безготівковій, так і в готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку та справляється за місцем розгляду справи. Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Коли сплата судового збору здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка вкладника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера та скріплена печаткою установи банку.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або документів, що підтверджують звільнення від його сплати, скарга залишається без руху.

Згідно п.28 Постанови якщо факт недоплати судового збору з'ясовано судом у процесі розгляду прийнятої скарги, суд залежно від конкретних обставин справи може: зобов'язати заявника доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності оголосити перерву в її розгляді (ст.191 ЦПК); у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням положень ст.88 ЦПК або ж залишити скаргу без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.207 ЦПК.

У зв`язку з тим, що реквізити скарги не додержані, суддя згідно ч.1 ст.121 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення скарги без руху. Строк для виправлення недоліків визначений ЦПК України. Якщо скаржник виконає зазначені вимоги скарга буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду, інакше скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

З огляду на викладене, керуючись ч.4 ст.122. ст.ст.383-386 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

залишити без руху скаргу ОСОБА_1 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві,

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ним даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути внесені до апеляційної скарги на рішення суду

Суддя Кушнір Н.В.