Провадження №2/523/6080/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання недійсними кредитного договору, договорів поруки та іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання недійсними кредитного договору, договорів поруки та іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 4 ст. 119 ЦПК України заява повинна містити крім викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування також має відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. п. 7, 8 постанови № 9 від 06 листопада 2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними » правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Що стосується положень Закону України « Про захист прав споживачів», на які посилається позивач, як на підставу звільнення від сплати судового збору, то їх застосування можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання такого договору положення цього Закону не можуть застосовуватися, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 23.05.2012 у справі 6-39-цс12.

Таким чином, потребують уточнень обґрунтування позивача з приводу застосування до спірних правовідносин положень ЗУ «Про захист прав споживачів».

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В зазначеному позові позивачем обєднано чотири вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону, судовий збір справляється у розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з Законом України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Оскільки позивачем обєднано вісім вимог немайнового характеру, тому до сплати підлягає судовий збір у загальному розмірі 2204 грн. 80 коп. (551,20 х 4 = 2204, 80).

До позовної заяви, що подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 та 120 ЦПК України застосовуються правила статті 121 ЦПК України, яка передбачає залишення заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 119, 120, 121 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання недійсними кредитного договору, договорів поруки та іпотеки - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, який складає пять днів з дня отримання ухвали та розяснити, що в іншому випадку заява буде визнана неподаною та повернута.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала щодо сплати судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя