АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 758/9562/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10139/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Богінкевич С.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

15 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.Г.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 2 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 2 червня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина - ОСОБА_5 та сина - ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27 серпня 2015 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина - ОСОБА_5 та сина - ОСОБА_3 за минулий час, але не більше як за три роки у розмірі 33508 грн.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішення суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій просив суд рішення скасувати та ухвалити нове, яким визначити розмір аліментів на малолітніх дітей у твердій грошовій суми у розмірі 1531 грн., встановити сплату аліментів з дня пред'явлення позову з урахуванням добровільно сплачених сум, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

ОСОБА_4 та її представник в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином. Колегія суддів відхилила клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи у зв'язку з недоведеністю поважності причини неявки. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність осіб, які не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що у серпні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 19 серпня 2000 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають троїх дітей: доньку - ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1, сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 травня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. За спільною згодою між позивачем та відповідачем донька - ОСОБА_7 постійно проживає з батьком за адресою:АДРЕСА_1, а син - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 постійно проживають із матір'ю за адресою: АДРЕСА_2.

Зазначила, що виховання та утримання двох малолітніх дітей потребує зусиль, часу та грошових коштів, у зв'язку із чим ОСОБА_4 неодноразово зверталась до ОСОБА_3 з приводу надання матеріальної допомоги на утримання синів спочатку в усній формі, а надалі підготувала проект Договору про розмір та сплату аліментів, утримання та виховання дітей, відповіді на який позивачка не отримала. Лише на початку липня 2015 року відповідач надіслав свій варіант Договору, виходячи з якого сторони до згоди не дійшли.

Також зазначила, що вона самостійно намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати малолітніх синів, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дітей, але відсутність роботи та відповідно відсутність заробітної плати, не дають можливості належним чином утримувати синів, повністю забезпечити їх фізичний, духовний розвиток, розвиток їх творчих здібностей, уподобань, обдарувань.

У зв'язку із викладеним, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання синів в твердій грошовій сумі у розмірі 2572 гривні щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути на утримання малолітніх дітей аліменти за минулий час у розмірі 33508 гривень.

30 листопада 2015 року позивач подала заяву до суду про уточнення позовних вимог та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синів у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття, а також стягнути на утримання малолітніх дітей аліменти за минулий час у розмірі 33508 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 серпня 2000 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають троїх дітей: доньку - ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1, сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 травня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач зверталась до відповідача із пропозицією укласти Договір про розмір та сплату аліментів, утримання та виховання синів.

З наданої відповідачем довідки про доходи, вбачається, що дохід ОСОБА_3 в період з 5 січня 2015 року по 30 вересня 2015 року склав 80936,27 гривень.

Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України - при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

За ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи положення до ч. 1 ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав їх обґрунтованими.

Колегія суддів не може повною мірою погодитись з висновками суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Проте, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що сторони досягли згоди щодо розміру аліментів та що ОСОБА_3 ухилявся від сплати аліментів на синів після розірвання шлюбу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 протягом 2014-2016 років сплачував позивачці аліменти на утримання синів шляхом переведення грошей на картковий рахунок ОСОБА_4 (а.с. 69-70, 101, 102). Зазначене спростовує доводи позивача щодо ухилення апелянта від сплати аліментів на синів - ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що вимоги позовної заяви про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання синів ОСОБА_5 і ОСОБА_3 за минулий час в розмірі 33508 грн. не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і задоволенню не підлягають, а рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленняс нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції неправильно обрано спосіб стягнення аліментів, так як відповідач не має постійного прогнозованого доходу, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи, а саме - наданою довідкою за Вих. № 393-01/10 від 27 жовтня 2015 року, згідно якої ОСОБА_3 займає посаду «Провідний менеджер з постачання відділу закупівель», дохід з 5 січня 2015 року по 30 вересня 2015 року склав 80936,27 гривень, тобто, має регулярний заробіток та посадовий оклад.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанціїї в частині визначення розміру аліментів, які стягнуто з апелянта на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5 і ОСОБА_3 (1/3 частина усіх видів доходу), оскільки, такого висновку суд першої інстанції дійшов без врахування обставин справи, які мають суттєве значення.

Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При призначенні розміру аліментів суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.( ст. 182 СК України).

Як вбачається з матеріалів справи, сторони від шлюбу мають троїх дітей - доньку - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Донька -ОСОБА_7 проживає разом із батьком ОСОБА_3 і знаходиться на його утриманні. Сини - ОСОБА_5 і ОСОБА_3 - проживають разом із матір'ю і відповідно перебувають на її утриманні. Також судом встановлено, що аліментів на утримання доньки позивачка не сплачує.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при визначенні розміру аліментів на утримання синів - ОСОБА_5 і ОСОБА_3, необхідно врахувати, що неповнолітня донька сторін ОСОБА_7 знаходиться на утриманні відповідача, та вважає за можливе встановити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання ОСОБА_5 і ОСОБА_3, на рівні 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27 серпня 2015 року до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно, рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів підлягає зміні, - зменшенню розміру з 1/3 до 1/6 частини але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 2 червня 2016 року в частині задоволених вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів за минулий час в розмірі 33508 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення в частині визначення розміру аліментів змінити, зменшивши розмір з 1/3 до 1/6 частини але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді