РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9723/16-ц

пр. № 2/759/4402/16

23 листопада 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Борденюка В.В.,

при секретарі - Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом житлово-будівельного кооперативу «Авіатор-15» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року представник позивача звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги у розмірі 12 285,12 грн. Крім того, просив стягнути з відповідачів судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що позивач є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1; відповідачі, які зареєстровані у квартирі № 258 вказаного будинку, повинні оплатити борг за спожиті житлово-комунальні послуги.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, проти позову заперечували, вказуючи на пропуск строку позовної давності щодо його вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні вимог даного позову, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, житлово-будівельний кооператив «Авіатор-15» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 та надає відповідні житлово-комунальні послуги.

Відповідно до довідки з місця проживання сім'ї та реєстрації, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані наступні фізичні особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_3.

Листом-претензією № 17/258 від 27.11.2015 року ЖБК «Авіатор-15» повідомив мешканців квартири АДРЕСА_1 про наявну заборгованість зі сплати житлово-комунальним послуг у розмірі 4 468,85 гривень станом на 01.11.2015 року.

У доданому до заяви розрахунку боргу, представник позивача вказує на те, що наявна заборгованість утворилась у позивачів починаючи із січня 2007 року.

Як видно з поданого позивачем розрахунку та у відповідності з п. 1 ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» позовні вимоги складаються з щомісячних сум, нарахованих позивачем, що мали сплачуватись власником у наступному за звітним місяці після отримання споживачем рахунку.

Таким чином, наразі усі ці платежі слід вважати простроченими, що й стало підставою для подання цього позову.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як передбачено ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачами було заявлено клопотання про застосування позовної давності до вимог позивача.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що позов до відповідачів було подано у липні 2016 року.

Початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Є усі підстави вважати, що у квітні виникає право на позов про стягнення оплати за послуги, надані у лютому, що підтверджується розрахунком позовних вимог. Перебіг позовної давності за вимогами позивача щодо стягнення заборгованості починається стосовно кожного місячного платежу окремо.

Особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 1, 3, 4 статті 267 ЦК України).

Крім того, сама по собі часткова оплата боргу за надані послуги не є підставою для переривання строку позовної давності. Потрібно мати на увазі, що вчинення боржником будь-яких дій щодо визнання боргу або іншого обов'язку поза межами строку позовної давності не може тягти за собою його переривання, оскільки цей строк сплив у зв'язку з чим не міг перериватися (Ухвала ВССУ від 11.02.2015 р. по справі № 6-42505св14). У разі, якщо суд встановить дійсний намір особи оплатити комунальні послуги за попередній період, то суду потрібно встановити за який саме період. Якщо це буде період по якому строк позовної давності ще не закінчився, то він може бути перерваний, У разі, якщо немає можливості встановити за який саме період сплачено заборгованість - строк позовної давності, який закінчився, не переривається.

При цьому, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують той факт, що відповідач протягом останніх трьох років частково або повністю погасив заборгованість за комунальні послуги, надані у 2007 році, або іншим чином визнав борг за вказаний період.

Викладеним спростовуються заперечення посилання позивача на переривання строку позовної давності щодо вказаного зобов'язання із переплатами відповідача за житлово-комунальні послуги, що мали місце у період 2013-2016 р.р.

Відтак, у задоволенні даного позову слід відмовити у зв'язку із пропуском ЖБК «Авіатор - 15» строку позовної давності на звернення із вказаними вимогами.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 81, 88, 84, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: