Справа № 713/743/16-ц
Провадження №2/713/361/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Пилип'юка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

У позові вказувала, що 19.04.2007 року уклала шлюб з ОСОБА_2 і прийняла його прізвище, її дошлюбне прізвище - ОСОБА_3. Шлюб зареєстрований у виконавчому комітеті Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №08. У шлюбі народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які в даний час проживають з нею і знаходяться на її повному матеріальному утриманні.

Посилалася на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось по причині непорозуміння, відповідач не дбав про створення нормальних сімейних стосунків, безпричинно влаштовував сварки, бив її. Це проходило в присутності дітей, що негативно впливає на їх виховання, психічний стан та здоров'я. Вказана поведінка відповідача привела до припинення сімейно-шлюбних відносин та ведення спільного господарства і в даний час, як подружжя, разом не проживають, а лише зареєстровані за однією адресою.

Вона прийшла до висновку, що надалі їх спільне життя неможливе, їх сім'я розпалась з вини відповідача, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дітей. Питання поділу майна, що було придбане за час спільного проживання, вирішить в окремому порядку. Спору про місце проживання дітей не має.

Оскільки ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, вона одноразово ставить питання про стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідач в даний час працює будівельником по найму, їздить на заробітки, його середньомісячний дохід становить 2000-4000 тисяч гривень. Тому він має можливість та зобов'язаний утримувати своїх дітей.

Просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 19.04.2007 року у виконавчому комітеті Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №08 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі даного позову і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований, але підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом установлено, що 19.04.2007 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №08, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 19.04.2007 року. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 прийняла прізвище ОСОБА_1.

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія НОМЕР_3 від 04.06.2009 року та серія НОМЕР_4 від 10.04.2012 року відповідно, виданих виконавчим комітетом Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З показів сторін Судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають, не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, на примирення не згідні, позивач довела, а відповідач визнав, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 бажає надалі іменуватись шлюбним прізвищем.

Також судом встановлено, що неповнолітні діти - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають з позивачем та знаходяться на її матеріальному утриманні, про що свідчить довідка виконавчого комітету Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №1024 від 22.04.2016 року.

Згідно копії паспорту ОСОБА_2 серія НОМЕР_5, виданого 30.01.2001 року Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, він зареєстрований у одному господарстві з позивачем, однак не проживає.

Відповідач визнав, що він офіційно не працює та належної допомоги на утримання дітей не надає, а тому вказані обставини відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 184 ч.1 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частина 2 цієї ж статті вказує, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги добровільно позивачу на утримання неповнолітньої дитини, офіційно не працює, є здоровим, працездатним чоловіком, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків немає, а тому позовна вимога про стягнення з нього аліментів є обґрунтованою, але підлягає до часткового задоволення із визначенням аліментів у твердій грошовій сумі.

Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами.

Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із стягненням з відповідача в доход держави судового збору відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України.

На підставі ст.ст.110, 112-114, 180-182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст.10, 30, 60, 61, 212-215, 218 ЦПК України, Суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 19.04.2007 року у виконавчому комітеті Товстенської селищної ради Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №08 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 надалі іменуватись шлюбним прізвищем ОСОБА_1.

Копію рішення суду після набрання ним чинності надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1, Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої АДРЕСА_1, Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 400,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25.04.2016 року і до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1, Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну гривню 20 коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. В. Пилип'юк