Справа № 473/2096/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"26" вересня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі Радєвій Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору-купівлі продажу дійсним,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору-купівлі продажу дійсним.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ним та ОСОБА_4, який помер 20.05.2013 року був укладений договір купівлі-продажу у вересні 1999 року житлового будинку № 33 А по вулиці Тітова в м. Вознесенську Миколаївської області.

Істотні умови договору сторони виконали повністю, але вказаний договір не був посвідчений у нотаріуса, тому він зараз не може розпорядитись належним йому майном, що і змусило його звернутися до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 19.07.2016 року ОСОБА_3 було залучено в якості співвідповідача за клопотанням позивача.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи за її відсутності, позов визнає.

Співвідповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився до суду надав заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи за його відсутності, позов визнає.

Дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.09.1999 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, останній придбав у власність житловий будинок № 33 А по вулиці Тітова в м. Вознесенську Миколаївської області за 2000 гривень, зареєструвавши цей договір у Вознесенській філії універсальної біржі «Південь» за реєстровим номером 115(а.с.8). Право власності зареєстровано у Вознесенському МБТІ 06.09.1999 року ( а.с. 9 ).

ОСОБА_5 помер 20.05.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерті від 23.03.2013 року ( а.с. 7). Спадкоємцями першої черги є його дружина та син- відповідачі по справі, які відповідно до положень ч 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину ( а.с. 19-23, 25).

Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі продажу був вчинений у вересні 1999 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який передбачав низку правил з приводу купівлі продажу жилого будинку ( ст. 227).

З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов'язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною.

Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 року, п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮУ від 03.03.2004 року за № 20/5 підставою як для державної реєстрації, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, та підтвердженням такого права ( правовстановлюючим документом) є в тому числі договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому порядку, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо.

Згідно ст. 3 ЦПК України, в порядку, встановленому даним Кодексом кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Доводи позивача щодо необхідності визнання біржового договору купівлі-продажу дійсним, суд вважає обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню відповідно до положень ст. 47 ЦК України.

Оскільки угода потребувала нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору-купівлі продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 33 А по вулиці Тітова в м. Вознесенську Миколаївської області, який був укладений 01 вересня 1999 року між ОСОБА_5, як продавцем та ОСОБА_1, як покупцем, та зареєстрований Вознесенською філією універсальної біржі «Південь» в журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю за № 115.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Висоцька Г.А.