Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1287/16-ц
Провадження № 2/674/737/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Маринчака О. М.

при секретарі Бойчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці, в порядку ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради, третя особа ОСОБА_2 райдержадміністрація, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що 17 грудня 2007 року померла її бабка ОСОБА_3. Після її смерті залишилась спадщина земельна ділянка площею 0,72 га, яка знаходиться на території Морозівської сільської ради Дунаєвецького району, Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вона є спадкоємицею за заповітом, спадщину прийняла, але в даний час не може її оформити, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті бабки.

А тому, звертається до суду.

Представник позивачки в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій позов підтримує повністю, просить справу розглядати без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа ОСОБА_2 райдержадміністрація в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

А тому, розгляд справи слід провести в порядку ст. 197 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 17 грудня 2007 року померла бабка позивачки ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть.

Після її смерті залишилась спадщина земельна ділянка розміром 0,72 га яка знаходиться на території ОСОБА_2 селищної ради (Морозівської сільської ради), що підтверджується довідками ОСОБА_2 селищної ради, розпорядженням голови ОСОБА_2 райдержадміністрації та копією державного акта на право власності на земельну ділянку.

Спадкоємицею за заповітом на спадкове майно померлого є позивачка, що підтверджується копією заповіту.

Згідно повідомлень державного нотаріуса від 13 липня 2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, у звязку із видачею державного акта на право власності на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3

Згідно розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації від 27 грудня 2007 року №1463/2007-р ОСОБА_3 власнику сертифіката серії ХМ 0302234 надано в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Морозівської сільської ради за межами населеного пункту земельну частку (пай) №6 площею 0,72 га.

На підставі даного розпорядження ОСОБА_3 11 грудня 2008 року видано ОСОБА_2 районною державною адміністрацією державний акт серії ЯД №002182 на право власності на земельну ділянку площею 0,72 га, кадастровий номер № :04:001:0001, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Морозівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

Згідно ст. 16 ЦК України способом захисту права є визнання права.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої.

Відповідно до ст.ст.25 ч.4, 346 ЦК України, право власності не може бути оформлено на померлого.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1223 ЦК України позивачка є спадкоємицею за заповітом і має право на оформлення спадщини та відповідного права власності на спадкове майно.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

На підставі абз. 2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ).

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України,статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що державний акт на право власності на землю, серія ЯД №002182 виданий ОСОБА_3 11.12.2008 року на підставі розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації від 27.12.2007 року №1463/2007-р та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 60 порушує права позивачки, оскільки не відповідає вимогам закону і виданий з порушенням вимог ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України, а тому його слід визнати недійсним.

А тому вимоги позову обґрунтовані.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 197, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 25 ч.4, 331, 346, 392, 1216, 1223 ЦК України, ст.125, 152 ЗК України, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серія ЯД №002182, виданий ОСОБА_3 11.12.2008 року на підставі розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації №1463/2007-р від 27.12.2007 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 60.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) площею 0,72 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Морозівської сільської ради Дунаєвецького району для ведення товарного сільськогосподарськаого виробництва, кадастровий номер :04:001:0111, як за спадкоємицею за заповітом, яка належала померлій 17.12.2007 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий/підпис/

Вірно:

Голова ОСОБА_2 райсуду ОСОБА_4