Справа № 605/386/16-ц
УХВАЛА

Іменем України

"15" вересня 2016 р. Підгаєцький районний суд в складі: головуючого судді- Ігнатової Г В. при секретарі Чебан Т.В. за участі представника позивача ОСОБА_1., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Підгайці заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом. 15 вересня 2016 року, через канцелярію суду, представником позивача подано заяву, якою просить в порядку забезпечення позову накласти арешт нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3, зокрема ? частини квартири, що в м. тернопіль АДРЕСА_1 . Заяву обґрунтував тим, що у позивача є підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання рішення, оскільки сума заборгованості є значною. Невжиття заходів щодо забезпечення позовних вимог, шляхом накладання арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача, призведе до ускладнення вирішення судової суперечки і неможливості компенсації заподіяної шкоди.При цьому на вказану квартиру при вирішення цивільно-правових відносин. В порядку забезпечення позову в іншій цивільній справі накладено арешт на вказане спірне майно. однак у позивача є побоювання проте. що мирову угоду відповідач виконає повернувши суму боргу, а відтак по цій ухвалі суду буде знітий арешт на вказану квартиру.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, з наступного.

З матеріалів справи зясовано, що позивач просить стягнути із відповідача на його користь 214787 грн. 70 коп.боргу за борговою розпискою

Згідно ч.2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч.3, 4ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Згідно із ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо боргу за договором позики в розмірі 214787.70грн., є значними коштами та вимогами майнового характеру.

Зі змісту ст. ст.151, 152 ЦПК України випливає, що арешт, як вид забезпечення позову, може бути накладений лише на майно або грошові кошти, які належать саме відповідачу по справі (є власністю відповідача), тому відомості про те чи належать об'єкти нерухомого, рухомого майна на праві власності відповідачу та про вартість майна на яке накладається арешт, є необхідними для забезпечення позову.

Частина першастатті 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, обов'язки доказування і подання доказів покладається на сторони (ст.60 ЦПК України), тому суд не вправі за власною ініціативою збирати докази. Суд вважає за необхідне, відмовити позивачу у задоволенні його заяви про забезпечення позову, шляхом накладення арешту нерухоме майно, оскільки відсутні докази, які свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову та належності вказаного майна відповідачу і оцінка майна на яке просить позивач накласти арешт.

Окрім того відмовляючи в задоволенні забезпечення позову суд виходить і з тих міркувань, що на спірну частину квартири накладено судовим рішенням арешт, який на даний час не знято, що підтверджено доводами і самого представника позивача. А припущення того, що відповідач вчинить дії по погашенню іншого грошового зобовязання перед позивачем, відтак відпаде правова підстава для подальшого арешту нерухомого майна не є тією правовою підставою , для накладення арешту на ? частини квартири, що в АДРЕСА_2 з метою в майбутньому не допустити факт її реалізації відповідачем ОСОБА_3, який також нічим не підтверджено.

. Відмова в задоволенні цієї заяви не перешкоджає позивачу повторно звернутися із заявою про забезпечення позову, оскільки забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

Тому, керуючись ст. ст.27,31, 151-153, 293 ЦПК України,суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 ОСОБА_1 про забезпечення позову -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п"яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Тернопільської області. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали

Головуючий: ОСОБА_4