overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6613/16-ц
Провадження № 2/362/3387/16
У Х В А Л А

29.12.2016 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вище зазначеною позовною заявою.

Перевіривши позовну заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Крім того, у порушення ч. 3 ст. 119 ЦПК України позовну заяву не підписано позивачем або його представником із зазначенням дати її подана.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Між тим, всупереч цим нормам позовна заява не підписана позивачем, а також не додано копії всіх документів, що додаються до позовної заяви, а само зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, позивачем не зазначено належних доказів, які б стверджували про його спробу вирішити питання в позасудовому порядку, а саме лист-претензія на імя ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надати строк для усунення зазначеного недоліку протягом п'яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Розяснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко
20.12.2016 Єдиний унікальний номер 205/9069/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я 205/9069/16

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Скрипник К.О.,

при секретарі - Молчанову Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, у письмовому провадженні, без застосування технічного запису відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВиВ:

Позивач 05 грудня 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2012 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з вересня 2015 року.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу.

Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2012 року. Шлюб зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 154 (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з вересня 2015 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112 СК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60,174, 212-215 ЦПК України, суд,- ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 05 травня 2012 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 154. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя К.О. Скрипник
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-н/520/911/16
УХВАЛА

28.12.2016 року суддя Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію за період з 01.03.2011 року по 01.12.2016 року в розмірі 11462,16 гривень.

Відповідно до ст.ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період за межами позовної давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

Крім того, відповідно до п. 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

З матеріалів справи вбачається, що зазначені докази до заяви про видачу судового наказу не додані.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийняття заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

При таких обставинах, суддя вважає, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 96, 100, 101,208-210, 212, 213, 293, 294 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Відмовити Комунальному підприємству «Теплопостачання міста Одеси» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію.

Заяву, разом з доданими до неї матеріалами, повернути КП «Теплопостачання міста Одеси».

Роз`яснити стягувачеві, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою завою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з цими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі у 5-денний строк з дня постановлення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.
Справа № 182/3424/16-ц
Провадження № 2/0182/2886/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2016 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 24.06.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.

Вона з 17.03.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені з січня 2016 року з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, що призводило до виникнення між ними сварок. Ними було втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Фактично сімя припинила своє існування. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне „Пригода. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.18), в якій уточнила, що після розірвання шлюбу бажає залишити їй прізвище „Губка. На уточнених позовних вимогах наполягає.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.19). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з січня 2016 року. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони 17.03.2007 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3-5).

Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2016 року з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, часті сварки з цього приводу. Сторонами втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем.

За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 110,112 СК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 17.03.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 133, від якого є дві малолітні дитини розірвати.

Після розірвання шлюбу громадянці ОСОБА_3 залишити прізвище „Губка, громадянину ОСОБА_4 залишити прізвище „Губка.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1
Ïðîâàäæåííÿ ¹ 2-ê/369/17/16
26.12.2016 ðîêó Êèºâî-Ñâÿòîøèíñüêèé  ðàéîííèé ñóä Êè¿âñüêî¿ îáëàñò³
â ñêëàä³:  ãîëîâóþ÷îãî ñóää³ Âîë÷êà À.ß.
ïðè ñåêðåòàð³ Ðàñèòþê Ì.Ï.,
ðîçãëÿíóâøè ó â³äêðèòîìó ñóäîâîìó çàñ³äàíí³ â çàë³ ñóäó â ì. Êèºâ³ îêðåìå äîðó÷åííÿ ðîñ³éñüêîãî ñóäó ïðî âðó÷åííÿ ñóäîâèõ äîêóìåíò³â ïðåäñòàâíèêó ÌÏ «ÀÂ²» , -
Âêàçàíå äîðó÷åííÿ ï³äëÿãàº çàëèøåííþ áåç âèêîíàííÿ ç íàñòóïíèõ ï³äñòàâ.
Ñóäîì âæèâàëèñÿ âñ³ çàõîäè, ïåðåäáà÷åí³ Öèâ³ëüíèì ïðîöåñóàëüíèì êîäåêñîì Óêðà¿íè (äàë³ ïî òåêñó ÖÏÊ Óêðà¿íè).
Â³äïîâ³äíî äî ÷. 2 ñò. 132 ÖÏÊ Óêðà¿íè óõâàëà ñóäîâîãî äîðó÷åííÿ ùîäî çáèðàííÿ äîêàç³â º îáîâ»ÿçêîâîþ äëÿ òîãî ñóäó, ÿêîìó âîíà àäðåñîâàíà.
Íà âèêîíàííÿ âèìîã ñò. 132 ÖÏÊ Óêðà¿íè Êèºâî-Ñâÿòîøèíñüêèì ðàéîííèì ñóäîì Êè¿âñüêî¿ îáëàñò³ áóëè â÷èíåí³ íàñòóïí³ ïðîöåñóàëüí³ ä³¿.
Â ñóäîâå çàñ³äàííÿ ïðèçíà÷åíå íà 26.12. 2016 ðîêó âèêëèêàâñÿ ïðåäñòàâíèê ÌÏ «ÀÂ²», äëÿ âðó÷åííÿ éîìó ñóäîâèõ äîêóìåíò³â, ïðîòå îñòàíí³é â ñóäîâ³ çàñ³äàííÿ íå ç»ÿâèâñÿ, ïðî ÷àñ, äàòó òà ì³ñöå ðîçãëÿäó äîðó÷åííÿ ïîâ³äîìëÿâñÿ íàëåæíèì ÷èíîì, ïðè÷èíè íåÿâèê ñóäó íå ïîâ³äîìèâ. Çàÿâ òà êëîïîòàíü ïðî â³äêëàäåííÿ ñëóõàííÿ ñïðàâè äî ñóäó íå íàäõîäèëî.
Íà ï³äñòàâ³ âèùåâèêëàäåíîãî òà êåðóþ÷èñü ñò.132 ÖÏÊ Óêðà¿íè, ñóä, -
Îêðåìå äîðó÷åííÿ îêðåìå äîðó÷åííÿ ðîñ³éñüêîãî ñóäó ïðî âðó÷åííÿ ñóäîâèõ äîêóìåíò³â ïðåäñòàâíèêó ÌÏ «ÀÂ²» çàëèøèòè áåç âèêîíàííÿ.
Âñ³ ç³áðàí³ ïðè âèêîíàíí³ îêðåìîãî äîðó÷åííÿ ìàòåð³àëè íåãàéíî ïåðåñëàòè äî Ãîëîâíîãî òåðèòîð³àëüíîãî óïðàâë³ííÿ þñòèö³¿ ó Êè¿âñüê³é îáëàñò³.
Ñóääÿ                                                                                    Âîë÷êî À.ß.
Справа № 502/2744/16-ц
УХВАЛА

15 грудня 2016 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визнання договору дійсним та визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

В поданій 13.12.2016 року позовній заяві ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений 24 березня 2016 року між ним та ОСОБА_2, та визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, пров. Толстого, 17.

Як зазначено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», - суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Позивачем вказані вимоги цивільного процесуального законодавства не дотримані, а саме:

Всупереч п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивачем не зазначено доказів, що підтверджують дійсну /ринкову/ оцінку спірного будинку, що є необхідним для визначення ціни позову відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України.

Як зазначено в ч. 1 ст. 120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Позивачем вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК України не дотримано, оскільки ним до позовної заяви додано лише її копію без копій всіх документів, відповідно до кількості відповідачів, що також підтверджується відміткою про кількість аркушів, яка міститься на штампі вхідної кореспонденції суду, проставленого на позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В звязку з невідповідністю позову вимогам ст. ст. 119-120 ЦПК України, за правилами ч. 1 ст. 121 ЦПК України даний позов слід залишити без руху з наданням позивачу строку для приведення позову у відповідність з зазначеними вимогами законодавства.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня отримання копії даної ухвали для приведення позову у відповідність з вимогами цивільного процесуального законодавства, зазначеними в ухвалі суду.

У випадку невиконання ухвали суду у вказаний строк позовна заява за правилами ст. 121 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3
Справа № 2-3898/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2016 року м. Кілія

15 жовтня 2010 р. м.Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Тюміна О.Г., при секретарі Нанєвій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія цивільну справу за позовом ТУКУСЕР ОСОБА_1 до ТУКУСЕР ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання ,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2010 року позивач звернулась до Кілійського районного суду із зазначе¬ним позовом до відповідача , в якому просить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки доходів на місяць на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на час її навчання в Ізмаїльському державному гуманітарно¬му Університеті за денною формою навчання в зв'язку з чим вона потребує на таку допо¬могу. Позивач заявив про розгляд справи без її участі.

Відповідач , опитаний Арцизьким районним судом Одеської області за доручен¬ням Кілійського районного суду , позов визнав повністю та заявив про згоду з розглядом справи без його участі.

Дослідивши докази , надані сторонами та розглянувши справу в межах позовних вимог , суд вважає позов обгрунтованим та таким , що підлягає повному задоволенню.

Відповідно до ст. 199 СК України , якщо повнолітні дочка , син продовжують на¬вчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги , батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови , що вони можуть надавати матеріальну до¬помогу. Право на утримання припиняється у разу припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від доходу.

Як встановлено , відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після досягнення повноліття продовжує навчання Ізмаїльському державному гуманітарному Університеті за денною формою навчання, в зв'язку з чим по¬требує матеріальної допомоги , яку відповідач в змозі надавати. Обставини справи підтвер¬джуються свідоцтвом про народження дитини , довідкою про навчання, копією договору про підготовку бакалавра.

Відповідно до п.1 ст. 367 ЦПК України , належить допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити . Стягувати щомісячно з ТУКУСЕР ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на ко¬ристь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки всіх доходів на мі¬сяць починаючи з 25.05.2010 року до припинення навчання , але не більш як до досягнення 23 років ( до 20.12. 2014 року).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць підлягає не¬гайному виконанню.

Стягнути з відповідача державне мито у розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на ін¬формаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня

проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_5
Справа № 214/7043/16-ц
У Х В А Л А

про відкриття наказного провадження

26 грудня 2016 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву Кривбасводоканал до ОСОБА_2 про стягнення боргу, встановивши, що заява подана і оформлена з додержанням вимог Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст. 96 - 100 ЦПК України, -

у х в а л и в:

1.Відкрити наказне провадження у цивільній справі за заявою Кривбасводоканал до ОСОБА_2

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Ковтун
Провадження № 2/185/5367/16
У Х В А Л А

23 грудня 2016 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ознайомившись із зазначеним позовом, вважаю, що він підлягає поверненню позивачу за наступних обставин.

За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, а до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцем знаходження.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звертаючись до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеної позовною заявою позивач зазначив, що місцем виконання договору позики грошей від 29.10.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є м. Павлоград, тому на підставі ч. 8 ст. 110 ЦПК України, зазначена справа підсудна Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Як вбачається з п. 5.1., п. 5.2. договору позики грошей від 29.10.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, місцем виконання зобов'язання з повернення позики є: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченко, 128, Павлоградське відділення ПАТ "Приватбанк". Грошові кошти зазначені в п. 2.1. цього договору вносяться позичальником згідно графіка п. 4.2. для поповнення карти позикодавця №063049, відкритої на ім'я ОСОБА_1 в ПАТ "Приватбанк".

Тобто, умовою виконання зазначеного договору є погашення заборгованості за договором позики шляхом поповнення карти позикодавця № 063049, відкритої на ім'я ОСОБА_1 в ПАТ "Приватбанк". Операції по внесенню грошових коштів на рахунок можливо здійснити з будь-якої платіжної системи, банку.

Відповідно п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, заява повертається коли справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи зазначене, вважаю, що справа не підсудна Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області та її слід повернути позивачеві для подання до належного суду .

На підставі викладеного, керуючись п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги, з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні при його оголошенні, протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Cуддя: В. О. Головін