Справа № 492/295/16-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2016 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, стягуваних з відповідача її користь на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони перебувають у шлюбі від якого мають неповнолітню дитину. Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 16.11.2005р. з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі не менш 1/6 частки зі всіх видів доходу відповідача, починаючи з 14.10.2005р. до 16.07.2014р., та в розмірі 1/4 частини, починаючи з 16.07.2014р. до 22.04.2019р., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На теперішній час, у звязку з досягненням дитиною шкільного віку, припиненням соціальної виплати, погіршенням стану здоровя дитини, подорожчання вартості послуг та товарів в Україні, витрати на утримання дитини значно зросли, у звязку з чим позивачка просить визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., які стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх повністю. Крім того, позивачка просила суд про розгляд справи в її відсутність.

Відповідач у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив суд про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі, згоден виплачувати аліменти на користь позивачки у зазначеному нею розмірі.

У звязку з неявкою сторін в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачем позову, і вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з обовязком батьків утримувати неповнолітню дитину, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 302825, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області 16.02.2001р. між позивачкою і відповідачем зареєстровано шлюб (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьком зазначений ОСОБА_2, відповідач по справі (а.с. 4). Як вбачається з рішення Арцизького районного суду Одеської області від 16 листопада 2005 року з ОСОБА_2, відповідача по справі, стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі не менш 1/6 частки зі всіх видів його доходу, починаючи з 14 жовтня 2005 року до 16 липня 2014 року та в розмірі 1/4 частини, починаючи з 16 липня 2014 року до 22 квітня 2019 року, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 7). Згідно довідки № 946 від 29.02.2016р., виданої Виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області дитина ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_1, позивачкою по справі (а.с. 8). Дитина ОСОБА_3 знаходилася на стаціонарному лікуванні в Одеській обласній дитячій клінічній лікарні з 04.01.2016р. по 22.01.2016р. (а.с. 13). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 02.03.2016р., виданого Відділом державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції, заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_2, відповідача по справі, станом на 01.03.2016р. складає 36287,01 грн. (а.с. 9).

З копії трудової книжки ОСОБА_1, позивачки по справі, вбачається, що з 20.05.2012р. позивачці припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с. 10-11). Згідно довідки № 126/14/03 від 29.02.2016р., виданої Арцизьким районним центром зайнятості станом на 29.02.2016р. ОСОБА_1, позивачка по справі, не перебуває на обліку в Арцизькому районному центрі зайнятості у статусі безробітної, допомогу по безробіттю не отримує (а.с. 12). Як вбачається з довідки № 129 від 26.02.2016р., виданої Управлінням соціального захисту населення Арцизької районної державної адміністрації Одеської області позивачка ОСОБА_1 не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Арцизької районної державної адміністрації Одеської області (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує такі обставини як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В Постанові Верховного Суду України від 05.02.2014р. у справі № 6-143цс13 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.08.2013р., рішення якого є обов'язковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, суд зазначає, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду, у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей ( ст. 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Із заяви відповідача до суду про розгляд справи у його відсутності вбачається, що позов він визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що фактичне визнання відповідачем позову у даній справі, що відповідає загальному змісту наведених правових норм, а також відповідає характеру доходу, який має відповідач та його матеріальному стану, який склався на даний час, оскільки відповідач, як встановлено судом, на даний час офіційного місця роботи не має, тому його доходи мають нерегулярний, мінливий характер, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенню позову про зміну розміру аліментів, стягнутих рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 16.11.2005р. у розмірі не менш 1/6 частки зі всіх видів його доходу, починаючи з 14 жовтня 2005 року до 16 липня 2014 року та в розмірі 1/4 частини, починаючи з 16 липня 2014 року до 22 квітня 2019 року, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, шляхом визначення розміру стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розяснень, що викладені в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам розяснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У звязку з задоволенням позовних вимог позивачки про зміну розміру аліментіввиконавчий лист № 2-1854, виданий Арцизьким районним судом Одеської області 21.12.2005р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі не менш 1/6 частки зі всіх видів його доходу, починаючи з 14 жовтня 2005 року до 16 липня 2014 року та в розмірі 1/4 частини, починаючи з 16 липня 2014 року до 22 квітня 2019 року, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягає відкликанню з виконання.

Суд зазначає, що вказане рішення не є перешкодою для застосування в подальшому положень ст. 192 СК України, а тому в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, за заявою вказаних осіб визначений розмір аліментів даним рішенням може бути змінений.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так як позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави у звязку з задоволенням позовних вимог позивачки про зміну розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192 СК України, ст. ст. 1, 6, 10, 15, 30, 56-60, 88, 158, 169, 174, 197, 208-209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розмір аліментів, встановлений рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 16 листопада 2005 року - змінити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання якого зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття ОСОБА_3, тобто до 22 квітня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Відкликати виконання виконавчого листа № 2-1854, виданого Арцизьким районним судом Одеської області 21.12.2005р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі не менш 1/6 частки зі всіх видів його доходу, починаючи з 14 жовтня 2005 року до 16 липня 2014 року та в розмірі 1/4 частини, починаючи з 16 липня 2014 року до 22 квітня 2019 року, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо сторони, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_4