Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2016 Справа №607/6820/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Сливка Л. М.,

народних засідателів - Кіцану А. Л., Галашин М. О.

за участю секретаря судового засідання - Зарічної О.П.,

за участю прокурора - Колесник Г. М.

представника ТОККПНЛ, лікаря-психіатра - Гач М. П.,

особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги - ОСОБА_2,

законного представника особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги - ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за заявою представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Гач Мирослави Павлівни про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу без його згоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (надалі ТОККПНЛ ) звернулася до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_2. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що в ОСОБА_2 наявний психічний розлад, внаслідок якого він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_2, які надійшли від його матері ОСОБА_3. На підставі цих відомостей ОСОБА_2 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка прийшла до висновку, що ОСОБА_2 потребує госпіталізації та лікування в закритому психіатричному відділенні без його згоди. Комісія лікарів-психіатрів підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу". Згода ОСОБА_2 на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про його примусову госпіталізацію.

У судовому засіданні представник ТОККПНЛ, лікар-психіатр Гач М. П. заяву підтримала і пояснила, що ОСОБА_2 інвалідом ІІ групи з дитинства довічно З трьох річного віку знаходиться на обліку у психіатра, неодноразово обстежувався та лікувався в умовах ТОККПНЛ. Згоди на госпіталізацію ОСОБА_2 не дає, оскільки через хворобу не усвідомлює необхідності його лікування, а задовольнити свої основні життєві потреби він не в змозі внаслідок вираженого недоумства у вигляді помірної розумової відсталості. З цих підстав просила заяву задовольнити.

Прокурор Колесник Г. М. в судовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію ОСОБА_2 у примусовому порядку в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без його згоди.

Законний представник ОСОБА_2, його мати ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила щодо примусової госпіталізації її сина ОСОБА_2 та пояснила, що її син потребує допомоги при виконанні санітарно-гігієнічних процедур, при навиках, в яких задіяна дрібна моторика (зав'язати шнурки, застібнути ґудзики), не вміє читати, писати, рахувати, не знає кольорів, пір року, вважає, що доцільно буде госпіталізувати його для проведення усіх необхідних обстежень та процедур, лікарям ТОККПНЛ довіряє.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець с. Іванівка, Підволочиського району Тернопільської області поступив на стаціонарне обстеження та лікування в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню 24 червня 2016 року по направленню амбулаторно-поліклінічного відділення ТОККПНЛ з діагнозом помірна розумова відсталість. Направлення на госпіталізацію було видане 23 червня 2016 року лікарем-психіатром АПВ ТОККПНЛ ОСОБА_5, який після особистого огляду ОСОБА_2 зробив висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку з наявністю у нього психічного розладу, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_2, які надійшли від його матері ОСОБА_3 На підставі цих відомостей ОСОБА_2 був оглянутий лікарем-психіатром АПВ ТОККПНЛ ОСОБА_5, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації.

Також ОСОБА_2 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі: доцента кафедри психіатрії ТДМУ - Венгер О. П., голови комісії - Бондаренко О. М., в.о. завідуючого відділенням - Гач М. П.,лікарем - Гач М. П.

Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України "Про психіатричну допомогу" та прийшла до висновку, що ОСОБА_2 потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Іванівка, Підволочиського району Тернопільської області поступив на стаціонарне обстеження та лікування в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню 24 червня 2016 року по направленню амбулаторно-поліклінічного відділення ТОККПНЛ з діагнозом помірна розумова відсталість.

З амнезу хвороби ОСОБА_2 відомо, що ОСОБА_2 дитина від першої вагітності, пологи у матері були стрімкими, з ускладненнями. В 3-х місячному віці переніс важку форму сальмонельозу із судомним синдромом на фоні гіпертермії, лікувався в обласній дитячій лікарні. З раннього дитинства відставав в психомоторному розвитку від своїх однолітків, із затримкою почав ходити, говорити. Страждає енурезом. У віці 7 років пішов в допоміжну школу-інтернат в с. Нове Село, проте, провчившись там пів року не засвоював шкільного матеріалу, важко адаптовувався і був переведений в будинок-інтернат м. Мельниця Подільська Борщівського району. З трьох річного віку на обліку у психіатра, неодноразово обстежувався та лікувався в умовах ТОККПНЛ. Є інвалідом ІІ групи з дитинства довічно. Зі слів матері вдома періодично буває дратівливим, збудливим, подразливим, не сприймає зауважень, критики. Трудові навики елементарні, час проводить пасивно. Потребує допомоги при виконанні санітарно-гігієнічних процедур, при навиках, в яких задіяна дрібна моторика (зав'язати шнурки, застібнути ґудзики). На час огляду пацієнт в свідомості. Грубо орієнтований в часі, просторі, власній особі. Контакт малопродуктивний. Мова погано модульована, дизартрична. Мислення переважає конкретно-образне, абстрактне, недорозвинуте. Судження примітивні. В розмові часто поглядає на матір, просить в неї допомоги. Запас шкільних і загальних знань вкрай низький. Не вміє читати, писати, рахувати, не знає кольорів, пір року. Здатність до навчання низька. Інструкції виконує вибірково. Емоції мало диференційовані, недорозвинуті. Адаптаційні можливості занижені. Вольова регуляція слабка. Критика хвороблива. Діагноз: помірна розумова відсталість. Комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку, що ОСОБА_2 потребує примусової госпіталізації та лікування в психіатричний стаціонар.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу, а тому заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 14, 16 Закону України "Про психіатричну допомогу", керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 223, 234, 279 - 282, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296, ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Гач Мирослави Павлівни про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу без його згоди - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця с. Іванівка, Підволочиського району Тернопільської області у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню в примусовому порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. М. Сливка Народні засідателі