Справа № 342/281/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1787/2016
Головуючий у 1 інстанції Федів Л.М. Л. М.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Т.Г. Шевченка про стягнення заробітної плати, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Городенківського районного суду від 08 липня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Городенківського районного центру зайнятості Державної служби зайнятості України та Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Т.Г. Шевченка в якому уточнюючи позовні вимоги просила стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Т.Г. Шевченка на її користь заробітну плату в розмірі 15674,40 грн. та зобов'язати Городенківський районний центр зайнятості Державної служби зайнятості України поновити ОСОБА_2 на попередній роботі в Городенківському районному центрі зайнятості Державної служби зайнятості України з заняттям пошуку підходящої роботи.

Позивач свої вимоги мотивувала тим, що після звільнення 28.01.2016 року з ТОВ «Щедроти землі» вона 11.02.2016 року в Городенківському районному центрі зайнятості Державної служби зайнятості України отримала статус безробітної.

Городенківським районним центром зайнятості її було направлено на роботу в сільськогосподарський виробничий кооператив ім. Т.Г. Шевченка, де відповідно до наказу №5 від 16.02.2016 року її прийнято на роботу на посаду агронома та з 15.02.2016 року припинено виплату допомоги по безробіттю.

Разом з тим, позивач не була ознайомлена з наказом про прийняття на роботу, функціональними обов»язками, розміром заробітної плати, в результаті чого позивач направила заяву про звільнення та вжиття ним заходів до повернення позивача - у стан перебування на обліку в Городенківськму районному центрі зайнятості в статусі безробітної.

Позивач, посилаючись на те, що відповідач СВК ім. Т.Г. Шевченка належним чином її не працевлаштував та не виплатив заробітної плати просила стягнути з нього починаючи з 16.02.2016 року заробітну плату не меншу ніж 5588,18 грн. щомісячно, та поновити її на обліку в центрі зайнятості, як таку що шукає роботу.

Ухвалою Городенківського районного суду від 08 червня 2016 року за заявою ОСОБА_2 позов в частині вимог до Городенківського районного центру зайнятості Державної служби зайнятості України про поновлення її на попередній роботі в Городенківському центрі зайнятості з заняттям пошуку роботи - залишено без розгляду.

Рішенням Городенківського районного суду від 08 липня 2016 року в позові ОСОБА_2 до сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Т.Г. Шевченка про стягнення заробітної плати - відмовлено.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на дане рішення подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта зазначив, що прийняття на роботу здійснюється укладенням трудового договору (контракту). Укладення трудового договору оформлюється наказом, який оголошується працівникові під розписку. При прийнятті на роботу може призначатись за згодою сторін обумовлене випробування. Умова про випробування зазначається в наказі про прийняття на роботу.

Ст.24 КЗпП України встановлює, що трудовий договір вважаться укладеним і тоді, коли наказ або розпорядження не видані, але працівника фактично допустили до роботи особою, що володіє правом прийому на роботу, або коли допуск був проведений з його відома. Згідно ч.3 ст.24 КЗпП України на момент виникнення правовідносин сторін була в такій редакції («Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державно політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ»)

Суд не дав правової оцінки тому факту, що згідно запису в трудовій книжці ОСОБА_2 з реєстрації в Городенківському районному центрі зайнятості Державної служби зайнятості як безробітної її знято датою 15.02.2016 року, проте до цієї дати про прийняття її на роботу немає повідомлення роботодавця в орган державної фіскальної служби, як немає такого повідомлення в орган державної фіскальної служби й на дату 16.02.2016, а тому не могло бути в такому разі наказу від 16.02.2016 року роботодавця Городенківському районному центрі зайнятості Державної служби зайнятості про те, що ОСОБА_2 прийнята на роботу, що на думку апелянта свідчить про зловмисну домовленість роботодавця з Городенківським районним центром зайнятості по питаннях які стосуються законного працевлаштування осіб, які визнані безробітними.

Апелянт вважає, що суд розглядаючи справу завідомо не звернув увагу на те, що щодо ОСОБА_2 порушено положення законодавства у сфері зайнятості.

З вини роботодавця ОСОБА_2 була знята з реєстрації безробітної та на протязі трьох місяців була позбавлена засобів до існування. Від роботодавця - СВК ім. Т.Г. Шевченка до Городенківського районного центру зайнятості поступила завідомо неправдива письмова інформація про те, що вона з 16.02.2016 року як колишня безробітна працевлаштована.

Посилаючись на зазначені обставини представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.

Представник відповідача СВК ім. Т.Г. Шевченка заперечив вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду обставинам справи.

Вислухавши доповідача пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з СВК ім. Т.Г. Шевченка заробітної плати, суд першої інстанції правильно виходив із того, що позивач та її представник не представили суду доказів того, що позивач працювала в СВК ім. Т.Г. Шевченка та має право на стягнення заробітної плати.

З таким висновком погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 04.02.2016 року ОСОБА_2, з метою пошуку роботи, звернулася в Городенківський центр зайнятості, що стверджується заявою ОСОБА_2 про надання (поновлення) статусу безробітного.

Згідно витягу із наказів про прийняті рішення по ОСОБА_2 встановлено, що з 04.02.2016 року ОСОБА_2 було надано статус безробітної, відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» (наказ №НТ160204 від 04.02.2016 року), з 11.02.2016 року розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.1 ст.23 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (наказ №НТ160211 від 11.02.2016 року), а з 16.02.2016 року припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію безробітних (наказ №НТ160216 від 16.02.2016 року).

На підставі заяви ОСОБА_2 наказом СВК ім. Т.Г. Шевченка №5 від 16.02.2016 року ОСОБА_2 прийнята на роботу згідно направлення з центру зайнятості за №0005001 на посаду агронома з випробувальним терміном 1 місяць з посадовим окладом 2500 грн.

Як вбачається із корінця-направлення на працевлаштування на вільне робоче місце в Сільськогосподарський виробничий кооператив ім. Т.Г. Шевченка ОСОБА_2 16.02.2016 року згідно наказу №5 від 16.02.2016 року прийнята на посаду агронома.

16.02.2016 року о 16 год.38 хв. комісією СВК ім. Т.Г. Шевченка у складі головного бухгалтера Скіцько Г.І., головного економіста Заводовської Г.Д. та зав. кадрами Неміш М.М. складено акт №21, згідно якого встановлено, що ОСОБА_2 не приступила до роботи і до 16 год.38хв. була відсутня (на протязі шести годин).

Наказом №6 по СВК ім. Т.Г.Шевченка від 16.02.2016 року скасовано наказ №5 від 16.02.2016 року у зв'язку із тим, що ОСОБА_2 не приступила до роботи і не представила документів про відповідну спеціальність, паспорт, ідентифікаційний код, трудову книжку.

Як вбачається із записів трудової книжки ОСОБА_2, вона 26.09.2013 року згідно наказу №5-к від 26.09.2013 року прийнята на роботу в ТОВ «Щедроти Землі» , а 28.01.2016 року згідно наказу №6-к від 28.01.2016 року звільнена з роботи згідно п.1ст.36 КЗпП України за згодою сторін.

11.02.2016 року ОСОБА_2 розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно п.1ст.23 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (наказ №НТ160211 від 11.02.2016 року); а15.02.2016 року їй припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (наказ НТ160216 від 16.02.2016);

10.05.2016 року ОСОБА_2 прийнята на роботу у Філію ПрАТ «Зерно продукт МХП» «Перспектив» на посаду агронома (наказ №258-к від 06.05.2016 року).

Позивач ОСОБА_2 звернулася з позовом до СВК ім. Т.Г. Шевченка про стягнення заробітної плати за період з 16.02.2016 року по 10.05.2016 року, тобто по день її працевлаштування, виходячи із заробітної плати з розрахунку 5588,18 грн. в місяць.

Відповідно до положень ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що відповідачем СВК ім. Т.Г. Шевченка» 16.02.2016 року видано наказ про прийняття ОСОБА_2 на роботу на посаду агронома з випробувальним терміном 1 місяць з посадовим окладом 2500 грн., однак даний наказ в цей же день скасовано у зв»язку з тим, що ОСОБА_2 не приступила до роботи та не представила документів про відповідну спеціальність, паспорт, ідентифікаційний код, трудову книжку.

Посилання апелянта на те, що вона виходила на роботу, однак не приступала до виконання своїх обов»язків з вини роботодавця який не визначив її функціональних обов»язків не підтверджені будь-якими доказами з цього приводу.

ОСОБА_2 не заперечила того факту що нею не подано в СВК ім. Т.Г. Шевченка жодних документів щодо працевлаштування, а в трудовій книжці відсутній запис про прийняття її на роботу.

Згідно копії заяви позивача про звільнення від 25.02.2016 року, вбачається, що ОСОБА_2 просить звільнити її з роботи з посади «агронома» за ініціативи СВК ім. Т.Г. Шевченка, з тих підстав що останній не спроможний забезпечити її роботою із заробітною платою не нижче заробітної плати на попередній роботі, та посилається на те, що відповідач фактично зобов»язує її працювати як на примусових роботах без визначення розміру заробітної плати. (а.с. 40).

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивач ОСОБА_2 після видачі наказу про прийняття її на роботу в СВК ім. Т.Г. Шевченка на посаду «агронома» не приступила до виконання своїх обов»язків, у зв»язку (з чим даний наказ відповідачем в той же день скасовано), то її вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі є необґрунтованими.

Крім того, ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не оскаржувала видані відповідачем СВК ім. Т.Г. Шевченка накази №5 та №6 від 16.02.2016 року про прийняття її на роботу та про скасування наказу про прийняття на роботу.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах заявлених позовних вимог позивача дав належну правову оцінку зібраним доказам по справі та постановив рішення з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Городенківського районного суду від 08 липня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: О.В.Пнівчук

Судді: О.Ю. Беркій

В.М.Соколовський