УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючої судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, зацікавлені особи: Іллічівський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, Публічне акціонерне товариство «Маріупольський завод важкого машинобудування», на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП № 49716066 від 26.02.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ в Донецькій області ВП № 49716066 від 26.02.2016 року про закінчення виконавчого провадження. Свої вимоги мотивує тим, що 08.12.2015 року ним до виконання було подано виконавчий лист №263/8688/15-ц від 08.10.2015 року, виданий Жовтневим районним судом м. Маріуполя про стягнення з ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» на його користь 1500,00 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди завданої каліцтвом. За вказаним виконавчим листом 26.02.2016 року старшим державним виконавцем Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ у Донецькій області Зайцевою І.Ю. на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову ВП № 49716066 про закінчення виконавчого провадження. Підставою для винесення вказаної постанови зазначено перерахування боржником на його рахунок 1207,50 гривень, з урахування обовязкових платежів. Вважає дану постанову винесеною з порушенням норм діючого законодавства, оскільки боржником на його користь було перераховано не всю суму, призначену до стягнення рішенням суду, а лише 1207,50 гривень, тому залишилася невідшкодованою моральна шкода у розмірі 292,50 гривень. При винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження старший державний виконавець Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ у Донецькій області Зайцева І.Ю. погодилася із рішенням боржника утримати з суми відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті трудового каліцтва, обовязкові платежі, а саме: податок з доходів фізичних осіб (18%) та військовий збір (1,5%), тим самим останньою не було враховано, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 08.10.2015 року на його користь стягнуті кошти на відшкодування моральної шкоди, у звязку з ушкодженням здоровя та стійкою втратою працездатності, а тому стягнута сума не є обєктом оподаткування доходу платника податку. На підставі вищевикладеного просив суд визнати вищевказані дії старшого державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 неправомірними та скасувати постанову старшого державного виконавця Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ у Донецькій області Зайцевої І.Ю. ВП № 49716066 від 26.02.2016 року про закінчення виконавчого провадження.

Представник заявника ОСОБА_3 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вимоги скарги підтримав з підстав, викладених у скарзі, просив їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи - Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ в Донецькій області надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заперечень та пояснень по справі не надав, залишивши прийняття рішення на розсуд суду.

Представник зацікавленої особи ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали скарги, перевіривши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всієї території України. Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Цим же Законом встановлено правові засади захисту прав стягувача, боржника у виконавчому провадженні, що полягають у можливості оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду. Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства, здійснюється в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Судом встановлено, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 08.10.2015 по справі № 263/8688/15-ц (2/263/2763/2015) було видано виконавчий лист про стягнення з ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 1500,00 гривень. Виконавчий лист з даної справи 08.12.2015 року було предявлено до виконання.

За вказаним виконавчим листом 26.02.2016 року старшим державним виконавцем Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ у Донецькій області Зайцевою І.Ю було винесено постанову ВП № 49716066 про закінчення виконавчого провадження, на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з повним виконанням виконавчого документу.

Однак, судом було встановлено, і це підтверджується листом директора Департаменту ДВС ОСОБА_4 /а.с. 5/, боржником на користь ОСОБА_1 було перераховано 1207,50 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди. При цьому кошти у сумі 292,50 гривень залишилися невідшкодованими.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 8 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виконання судового рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи боржник є податковим агентом, який виконує судове рішення, з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із сум, що належать до виплати стягувачу.

В усіх інших випадках, сплата податку на доходи фізичних осіб регулюється Податковим кодексом України.

Згідно із абз. "а" пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'ю. Тобто, доходи, зазначені в абз. "а" пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Кодексу, підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку та оподаткуванню на загальних підставах за ставкою, визначеною п. 167.1 ст. 167 ПК України.

Відповідно до п. 171.2 ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів з джерелом їх походження з України, є податковий агент. Податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу (пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Кодексу).

В силу пп. 168.1.1 п. 168 ст. 168 Кодексу податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. При цьому відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента (п. 7 ст. 127 Кодексу).

Таким чином, рішення суду про стягнення з ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої внаслідок каліцтва має бути виконано у тому розмірі, який визначено в резолютивній його частині, а саме в сумі 1500,00 гривень.

При цьому, сплата ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» як податковим агентом відповідних обов'язкових платежів, не може бути підставою для зменшення присудженої судом грошової суми компенсації моральної шкоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його права чи свободи.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про неправомірність дій старшого державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 при винесенні постанови ВП № 49716066 від 26.02.2016 року про закінчення виконавчого провадження, у звязку з чим, постанова ВП № 49716066 від 26.02.2016 року про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню для подальшого виконання рішення суду в повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 164, 168, 171 Податкового кодексу України, ст. ст. 11, 49, 65 Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 60, 131, 210, 383-388 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, зацікавлені особи: Іллічівський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, Публічне акціонерне товариство «Маріупольський завод важкого машинобудування», на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП № 49716066 від 26.02.2016 року задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 при винесенні постанови ВП № 49716066 від 26.02.2016 року про закінчення виконавчого провадження - неправомірними.

Постанову старшого державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 ВП № 49716066 від 26.02.2016 року про закінчення виконавчого провадження - скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.

Суддя Л.Г. Шатілова