22 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІзмайловоїТ.Л., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації,
за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації.
На обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень,
ОСОБА_4 зазначав, що 03 липня 2015 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Крайт» (далі - ТОВ «Крайт»), де позивач займає посаду генерального директора, надійшло повідомленні від
ОСОБА_4 вказував, що зважаючи на те, що отримання кореспонденції підприємства входить до повноважень головного
бухгалтера - ОСОБА_7, а тому остання ознайомилася із листом.
В результаті, у позивача виникли певні незручності при спілкуванні з підлеглими та на спростування наклепу останній повинен був пояснити, що кримінальне провадження закрито у звязку з відсутності складу кримінального правопорушення, а звернення щодо незаконного заволодіння документами від ОСОБА_5 взагалі до правоохоронних органів не надходило.
Зазначав, що своїми діями ОСОБА_5 домоглася того, що на підприємстві серед підлеглих позивача поширилась недостовірна інформація стосовно нього. У звʼязку із чим, позивач просив визнати інформацію висловлену ОСОБА_5 у вищезазначеному листі недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4 та заборонити ОСОБА_5 розповсюджувати таку інформацію.
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від

10 травня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2016 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від

10 травня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із відсутності підтвердження факту розповсюдження недостовірної інформації відповідачем.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 є матірʼю ОСОБА_8,

17 березня 2015 року до Журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 000843 стосовно того, що

09 березня 2015 року в період часу з 02 год. 00 хв. до 04 год. 30 хв.

ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_4 заволодів документами на імʼя ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та

ОСОБА_12, що підтверджується копією повідомлення Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 19 березня 2015 року № 40/3421 (а. с. 32).

Згідно повідомлення (а. с. 9) 30 червня 2015 року ОСОБА_5 направила керівнику ТОВ «Крайт» - ОСОБА_4 повідомлення про намір розірвати договір оренди АДРЕСА_1, оскільки (цитата): «Громадянином ОСОБА_4 було викрадено оригінал договору купівлі-продажу на вищезазначене приміщення, що належить мені на праві власності, а також ним було викрадено другий примірник договору оренди АДРЕСА_1. Викрадення документів ОСОБА_4 скоїв також і по відношенню до моєї доньки. Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000843».

ОСОБА_8 надала ОСОБА_5 для ознайомлення повідомлення Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від

19 березня 2015 року № 40/3421 про початок розслідування по кримінальному провадженню № 0000843.

При цьому судами встановлено, що під час розгляду даної цивільної справи, кримінальне провадження № 0000843 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у звʼязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, однак судам встановити дату закриття не вдалось можливим, оскільки у постанові слідчого допущено описку в даті постановлення, що підтверджується копією постанови та поясненнями сторін та свідка (а. с. 7-8).

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За змістом ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно розʼяснень викладених в абз. 4 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам необхідно враховувати, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановили, що

ОСОБА_5 було направлено лист зі своїми твердженнями щодо вини позивача у вчиненні кримінального правопорушення лише особисто

ОСОБА_4, тобто особі яку дана інформація стосується, а суди тому дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач діяла з метою захисту своїх прав, як власник нерухомого майна яке було передано в оренду ТОВ «Крайт» - але фактично позивачу, і не розголошувала недостовірну інформацію у відношенні до ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від

10 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова