РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/606/16-ц

пр. № 2/759/1958/16

19 квітня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Борисенко А.М., представника позивача - ОСОБА_1, представника третьої особи - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за позовом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, Служба у справах дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація про виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 18.01.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, Служба у справах дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація про виселення.

Позов обґрунтовано тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Києва, відноситься до сфери управління Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації та перебуває у господарському віданні та обслуговуванні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

Згідно ордеру №50875085 від 27.06.1991 року двокімнатна квартира АДРЕСА_1 була надана у користування ОСОБА_5 на сім'ю з трьох осіб: він, дружина - ОСОБА_6, дочка - ОСОБА_7.

З 26 жовтня 1997 року в згаданій квартирі зареєстрований онук наймача - ОСОБА_4.

Наймач квартири ОСОБА_5 знятий з реєстрації з 12.06.2014 року у зв'язку зі смертю, ОСОБА_7 знята з реєстрації 19.03.2015 року у зв'язку зі смертю, ОСОБА_6 знята з реєстрації 09.08.2015 року у зв'язку зі смертю.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за вказаною адресою знаходиться у розшуку.

Разом з тим, позивачем було встановлено, що на теперішній час в квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_3 без реєстрації та жодних правових підстав, що змусило позивача звернутися до суду з відповідним позовом про виселення відповідача із самовільно зайнятого житлового приміщення.

У судовому засіданні 19.04.2016 року представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач до суду тричі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Представник третьої особи - ОСОБА_2 підтримала позов позивача, та наполягала на його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно пунктів 1-4 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно ч. 3 ст. 116 ЖК Української РСР, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи та відповідно до Розпорядження Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 06.02.2015 р. № 58, житловий будинок АДРЕСА_1 був прийнятий у комунальну власність територіальної громади м. Києва та закріплений на праві повного господарського відання та прийнято на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (а.с. 5).

Згідно ордеру №50875085 від 27.06.1991 року квартира АДРЕСА_1 надана у користування ОСОБА_5 на сім'ю із трьох чоловік: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 6).

Наймач квартири ОСОБА_5 знятий з реєстрації з 12.06.2014 року у зв'язку зі смертю, ОСОБА_7 знята з реєстрації 19.03.2015 року у зв'язку зі смертю, ОСОБА_6 знята з реєстрації 09.08.2015 року у зв'язку зі смертю.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за вказаною адресою знаходиться у розшуку.

Із матеріалів справи вбачається, що під час обстеження квартири АДРЕСА_1 , працівниками КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» було встановлено, що в спірній квартирі проживає гр. ОСОБА_3 без будь-яких правових підстав, з приводу чого складено відповідний акт (а.с. 8).

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою добровільно звільнити займану квартиру, проте, відповідач в добровільному порядку не звільняє її.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні не встановлено правомірність зайняття та проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_1, то останній підлягає виселенню зі вказаного житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення.

Враховуючи викладене та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1378,00 грн. сплачена позивачем згідно платіжного доручення №2716 від 13.01.2016 року (а.с. 4).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 58, 116 ЖК Української РСР, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, Служба у справах дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація про виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, з квартири АДРЕСА_1 без надання йому іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» () судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ключник