АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2096/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 Кухаренко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВасиленко Л. І.
суддівПодороги В. М., Демченка В. А.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області, Спілка громадян співвласників майна реорганізованого КСП «Надія», Вікнинської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області, Державна інспекція сільського господарства в Черкаській області про визнання права власності на майно, що підлягає державній реєстрації,

в с т а н о в и л а :

22 січня 2015 р. ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права власності на майно, посилаючись на те, що весь час працював в КСП «Надія», а з 23 лютого 2000 р. в реорганізованому СТОВ «Надія» с. Вікнине, Катеринопільського району Черкаської області.

23 лютого 2006 р. загальними зборами членів СТОВ «Надія» були внесені зміни до Установчого договору СТОВ «Надія» та вирішено, що він - ОСОБА_6 виступає засновником даного Товариства, створено статутний фонд Товариства для чого передано йому, як засновнику майно на суму 29 952 грн., яке в подальшому ним було викуплене.

При проведенні розпаювання майна СТОВ «Надія» було виділено майна на суму 2 784 851 грн. Частина членів СТОВ «Надія» звернулися із заявами про вихід і їм було виділено майно на суму 147 195 грн., майна під кредиторську заборгованість було виділено на суму 200 009 грн. Решті членам СТОВ «Надія», що мали майнові сертифікати, було виділено живність 9,1% на суму 253 421 грн. та насіння на 35 646 грн. Решта майна на суму 1 962 665 грн. було виділено згідно структури на майнові паї, які він викупив 1 962 665 грн.+29 952 грн. = 1 992 617 грн.

26 грудня 2006 р. він звернувся із заявою до комісії по розпаюванню майна пайового фонду (комісія по врегулюванню майнових відносин) колишнього СТОВ «Надія» с. Вікнине, Катеринопільського району з проханням виділити йому майно цілісним майновим комплексом, оскільки він викупив дане майно у власників майнових паїв у розмірі 92% від загальної вартості майна, що підтверджується заявами власників майнових сертифікатів з проханням їх викупити, договорами їх купівлі - продажу та сертифікатом на його ім'я серії НОМЕР_5 від 15 вересня 2006 р., виданим Вікнинською сільською радою про те, що він являється власником майна на загальну суму 1 992 617 грн. або 71,55 % від загальної вартості майна СТОВ «Надія». Разом з тим 8% власників майнових паїв свої паї йому не продали, тому він пред'явив до них даний позов та зазначив як відповідачів по справі.

26 грудня 2006 р. відбулося засідання комісії по врегулюванню майнових спорів громадян власників майнових паїв з врегулювання майнових відносин, яка розглянула його заяву та прийняла рішення про передачу йому викупленого майна у власників майнових паїв на суму 1 940 472 грн.

26 грудня 2006 р. рішення комісії з врегулювання майнових спорів СТОВ «Надія» було затверджене на зборах Громадської організації власників земельних і майнових паїв, яке прийняло рішення про виділення в натурі цілісним майновим комплексом майна, згідно його заяви, на суму 1 962 665 грн. та майно Статутного фонду на суму 29 952 грн.

Цими ж зборами було виділено і майно власників майнових паїв, які не продали йому паї. Майно було виділене йому згідно структури розпаювання майна станом на 01.12.2001 р. та виділено в натурі цілісним майновим комплексом, перелік якого додано до позовної заяви.

26 грудня 2006 р. виділене майно комісією було йому передано, про що складено акт прийому - передачі майна, який підписали члени комісії та він.

Після отримання майна в натурі, він спірне майно використовує. На його звернення до сільської Ради з проханням про видачу йому єдиного свідоцтва про право власності на майновий пай на все майно отримав відмову, так як сільська Рада не вправі видавати свідоцтво про право власності і, що необхідно підтвердити право власності в судовому порядку, що і змусило його звернутися з даним позовом до суду, оскільки відсутність свідоцтва про право власності на майно позбавляє його можливості розпоряджатися своїм майном.

Посилаючись на вимоги ст. ст. 358, 392 ЦК України, Указ Президента України від 29 січня 2001р. № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення майнових прав селян у процесі реформування аграрною сектора економіки», Указ Президента України від 03 грудня 1999 р. № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки», просив суд визнати за ним право власності на майно з майна пайового фонду СТОВ «Надія» Катеринопільського району Черкаської області, згідно переліку майна, яке виділено по структурі комісією по організації врегулювання майнових питань СТОВ «Надія» та загальними зборами співвласників майнових паїв від 26 грудня 2006 р. на загальну вартість 1 940 472 грн.

В послідуючому позивач зменшив позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на будівлі:

- Автогараж 1992 р. АДРЕСА_1;

- огорожу авто гаража № 1 1992 р. АДРЕСА_1;

- ворота № 2 1992 р. АДРЕСА_1;

- замощення 1992 р. АДРЕСА_1;

- склад запчастин 1981 р. АДРЕСА_2;

- майстерню 1979 р. АДРЕСА_2;

- кузню 1976 р. АДРЕСА_2;

- будинок механізатора 1976 р. АДРЕСА_2;

- заправку 1981 р. АДРЕСА_2;

- огорожу заправки № 2 1978 р. АДРЕСА_2;

- колонку заправки № 3, № 4 1978 р. АДРЕСА_2;

- резервуари заправки № 5-11 1978-1992 рр. АДРЕСА_2;

- замощення № 1 1978 р. АДРЕСА_2;

- вагову 1984 р. АДРЕСА_2;

- цех приготування кормів КДУ 0.1 1988 р. АДРЕСА_2;

- будинок для персоналу 1972 р. АДРЕСА_2;

- навіс АВМ 0.65 1977 р. АДРЕСА_2;

- комору Ф /статутний фонд / 1962 р. АДРЕСА_2;

- сіносховище 1991 р. АДРЕСА_2;

- критий тік № 1 /комора/ 1990 р. АДРЕСА_2;

- критий тік № 2 /комора/ 1991 р. АДРЕСА_2;

- зерносховище 1999 р. АДРЕСА_2;

- ЗАВ-25 1989 р. АДРЕСА_2;

- ангар /складський павільйон/ 1989 р. АДРЕСА_2;

- навіс для техніки 1992 р. АДРЕСА_2;

- склад-столярня А-1 1983 р. АДРЕСА_3;

- пилораму 1991 р. АДРЕСА_3;

- олійню 1986 р. АДРЕСА_4;

- млин 1961 р. АДРЕСА_4;

- телятник 1968 р. АДРЕСА_5;

- телятник 1969 р. АДРЕСА_5;

- корівник-комплекс 1978 р. АДРЕСА_5;

- корівник 1968 р. АДРЕСА_5;

- корівник 1966 р. АДРЕСА_5;

- силосну яму № 1 1991 р. АДРЕСА_5;

- силосну яму № 2 1991 р. АДРЕСА_5;

- артезіанську скважину 1982 р. АДРЕСА_5;

- ремонтну майстерню тракт. бр. № 2 1994 р. АДРЕСА_6;

- башню Рожновського МТФ 1993 р. АДРЕСА_1.

Автомобілі:

- ММЗ-554 реєстраційний № НОМЕР_1, двигун НОМЕР_6, рама НОМЕР_7, самоскид, колір синій, 1989 року випуску;

- ММЗ -554 реєстраційний № НОМЕР_8, двигун № НОМЕР_2, рама НОМЕР_9, самоскид, колір синій, 1988 року випуску;

- ГАЗ 5201 реєстраційний № НОМЕР_10, двигун № НОМЕР_3, рама НОМЕР_11, бортовий, колір зелений,1991 року випуску;

- ВАЗ 2104 реєстраційний № НОМЕР_12, двигун НОМЕР_13, кузов НОМЕР_14, легковий, КОМБІ, 1990 року випуску;

- САЗ-3503, реєстраційний № НОМЕР_4, двигун НОМЕР_15, рама НОМЕР_16, вантажна, самоскид, колір жовтий, 1981 року випуску.

А також, наступне майно:

- Ваги сотенні №1, №2, №3;

- автоваги 30 т 1986 р. АДРЕСА_7;

- крупорушка АК - 300 1992 р. АДРЕСА_8;

- конвеєр вивантажувач /млин/ АДРЕСА_8;

- насос вакуумний /МТФ/ № 1 1999 р. АДРЕСА_9;

- дробілка КДУ 1998 р. АДРЕСА_7;

- цистерни на пальне /автозаправка/: 10 м3 - 1 шт., 5 м3 - 1шт., 50 м3 - 1шт., 75 м3 - 1шт., 3 м3 - 1шт.;

- токарний станок АДРЕСА_7;

- насіннєочисна машина ОВС-25/тік/ АДРЕСА_7;

- деревообробні станки 2шт. /столярна/ АДРЕСА_7;

- жаровня 400-09-170 /олійня/ АДРЕСА_8;

- протруювач зерна ПС-10А /тік/ АДРЕСА_7;

- зернопогрузчик 2 шт. /тік/ АДРЕСА_7;

- прес ПМ-450 /олійня/ АДРЕСА_8.

Ухвалою Катеринопільського суду Черкаської області від 04 грудня 2015 р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Інспекцію державного архітектурно - будівельного контролю в Черкаській області; Державну інспекцію сільського господарства в Черкаській області; Міжрайонний реєстраційно - ексаменаційний відділ; Спілку громадян співвласників майна реорганізованого КСП «Надія».

Ухвалою Катеринопільського суду Черкаської області від 29 лютого 2016 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області.

Ухвалою Катеринопільського суду Черкаської області від 17 березня 2016 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Вікнинську сільську раду (Черкаська область, Катеринопільський район, с. Вікнине) та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія» (Черкаська область, Катеринопільський район, с. Вікнине, вул. Третяка,1).

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30 червня 2016 р. в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати та винести нове яким, позовні вимоги задовольнити повністю.

При цьому в апеляційній скарзі ОСОБА_6 послався на обставини аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення ОСОБА_6, адвоката Поліщука В.І., представника Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області - Рябоконь В.І., перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та відповідачами фактично не існує спору про право власності на спірне майно.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 січня 2016 р. ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на майно з майна пайового фонду СТОВ «Надія» Катеринопільського району Черкаської області, згідно переліку майна, яке виділено по структурі комісією по організації врегулювання майнових питань СТОВ «Надія» та загальними зборами співвласників майнових паїв від 26 грудня 2006 р. на загальну вартість 1 940 472 грн.

При цьому, звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_6, визначаючи в якості відповідачів, тобто осіб, які мають відповідати за позовом, фізичних осіб ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказав на те, що ним відповідачами заявлені особи, які мають майнові сертифікати, які належні їм та йому не продали, у зв'язку з чим можуть мати відповідні претензії.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вказана стаття знаходиться в главі 29 ЦК України, яка регламентує захист права власності, тобто, стосується випадків, коли існуюче, належно набуте від попереднього власника та належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в особи документів, що засвідчують належність їй такого права, у зв'язку з їх втратою.

Таким чином, відповідний позов пред'являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав та підтверджується належними та допустимими доказами.

Позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності, у зв'язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів, наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними, а метою подання позову про визнання права власності є усунення невизначеності у суб'єктивному праві, належному особі щодо індивідуально визначеного майна.

Отже, позов про визнання права власності спрямований на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності, судове рішення про задоволення таких вимог має ґрунтуватись на встановленому судом в ході розгляду справи існуючому юридичному факті і не може підміняти собою правовстановлюючих документів.

При цьому, захист права власності шляхом його визнання в судовому порядку можливий за наявності одночасно двох умов: по-перше, це підтвердження в судовому порядку своїх прав на майно шляхом подання належних і достатніх доказів, які достеменно підтверджують факт набуття права власності на законних підставах, і, по-друге, вичерпне спростування доводів третіх осіб, які оспорюють або не визнають право власності позивача.

Отже, у випадку, якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то права такої особи підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно. Тобто, підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до статті 392 ЦК України є оспорення або невизнання існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду.

Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об'єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою ж позову, є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності чи іншого речового права на майно.

Позов про визнання права власності може подати лише власник майна, а не особа, яка володіє майновими правами.

Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачеві спірного майна. Відтак, до предмету доказування за позовом про визнання права власності входить встановлення цивільно-правових підстав набуття позивачем права власності на спірне майно.

Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майно, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Отже, сторонами у справі є особи, правовий спір яких вирішується в суді, що мають юридичну заінтересованість у результаті справи, мають комплекс процесуальних прав і обов'язків, необхідних для захисту прав, свобод та інтересів.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач придбав у членів СТОВ «Надія» за цивільно-правовими угодами майнові сертифікати на загальну суму 1 962 665 грн., що становить 92% вартості майна пайового фонду СТОВ «Надія» що визнано сторонами та третіми особами.

Зокрема, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія НОМЕР_5 від 15 вересня 2006 р. позивач має право на пайовий фонд майна СТОВ «Надія» на суму 1 992 617 грн., або 71,55 відсотків. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 22 грудня 2001 р. становить 2 784 851 грн. а. с. 23.

Згідно до даних протоколу засідання Громадської організації громадян власників майнових та земельних паїв «Надія» з врегулювання майнових відносин від 26 грудня 2006 р. та актів прийому - передачі майнового фонду СТОВ «Надія» с. Вікнино Катеринопільського району, Черкаської області, позивачу ОСОБА_6 було передано майно на суму 1 940 472 грн., яке було ним викуплене у власників майнових паїв, згідно договорів купівлі - продажу, і яке цим особам попередньо було виділене в натурі комітетом співвласників майнових паїв, і щодо якого він, пред'явивши позов до суду, а. с. 24 - 29.

З долучених до матеріалів справи свідоцтв про реєстрацію спірних транспортних засобів вбачається, що в них в якості власників транспортних засобів зазначені КСП «Надія» та СТОВ «Надія». а. с. 164 - 168.

При вирішенні спору судова колегія враховує і те, що як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6, станом на час перегляду справи в апеляційному порядку, відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продали йому належні їх майнові паї.

За викладеного, враховуючи приведені вимоги закону, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що між позивачем та відповідачами фактично не існує спору про право власності на спірне нерухоме та рухоме майно.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_6 на те, що треті особи в судовому засіданні в суді першої інстанції визнали позовні вимоги, за викладеного, не може слугувати підставою для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог позивача.

Враховуючи те, що посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на незаконність, необґрунтованість судового рішення та на невідповідність висновків суду обставинам справи не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, а судом повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішенні, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :