У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Хилевич С.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Рокитнівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів шляхом накладення стягнення на спадкове майно,-

в с т а н о в и л а :

21 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом ОСОБА_1, Рокитнівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно.

ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів шляхом накладення стягнення на спадкове майно

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2, право власності на 1/2 житлового будинку А-1 загальною площею 38,3 кв.м., житловою 16,7 кв.м, з надвірними будівлями, які знаходяться в с.Рокитне по вул.Колгоспна,43, Рокитнівського району Рівненської області.

Зустрічний позов ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів у сумі 23078,95 гривень шляхом накладення стягнення на спадкове майно задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1829,80 грн. витрат на поховання.

В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що відповідач, в порядку ст. 1232 ЦК України, зобовязаний відшкодувати ОСОБА_1 всі витрати понесені нею на утримання, догляд, лікування та поховання ОСОБА_4, а враховуючи відмову відповідача у здійсненні таких відшкодувань, в тому числі і в ході судового розгляду, то у відповідності до положень ст. 1282 ЦК України вимоги позивача мають бути задоволені за рахунок і в межах спадкового майна.

Просить рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти в сумі 23078,95 грн. шляхом накладення арешту на спадкове майно, визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок по вул. Колгоспна, 43 в с. Рокитне, Рокитнівського р-ну, Рівненської обл.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено що, згідно технічного паспорту та повідомлення РОБТІ, будинок №43 по вул. Колгоспна в с. Рокитне Рокитнівського р-ну Рівненської області рахується за ОСОБА_5. Право власності на будинок станом на 08 травня 2015 року не зареєстровано.

Згідно виписки з погосподарської книги №19, номер об'єкта погосподарського обліку 1166 житловий будинок №43 по вул. Колгоспна в с. Рокитне Рокитнівського р-ну Рівненської області рахується за померлим ОСОБА_6, який проживав і був зареєстрований у вказаному будинку разом з дружиною ОСОБА_7, яка померла 06 вересня 2012 року, сином ОСОБА_4, який помер 05 грудня 2014 року, онукою ОСОБА_1, правнучкою ОСОБА_8, правнуком ОСОБА_9, і зареєстровані на даний час, що підтверджується довідками Рокитнівської сільської ради №3308/03-10 від 25 лютого 2016 року, №3309/03-10 від 25 лютого 2016 року та №3310/03-10 від 25 лютого 2016 року (а.с.13,14, 15).

ОСОБА_10 помер 24 січня 2010 року, ОСОБА_7 померла 06 вересня 2012 року, ОСОБА_4 помер 05 грудня 2012 року що підтверджено свідоцтвами про смерть (а.с.8,9,10).

Свідоцтвом про народження підтверджується, що ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_4 (а.с. 7)

Відповідно до повідомлення Рокитнівської державної нотаріальної контори від 30 березня 2016 року №191/02-14, 19 травня 2015 року від ОСОБА_2, надійшла заява про прийняття спадщини на майно, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_4, померлого 05 грудня 2014 року.

28 травня 2015 року від ОСОБА_1, надійшла заява про прийняття спадщини на майно, яке залишилося після смерті дядька ОСОБА_4

16 червня 2015 року від ОСОБА_2, надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №43 по вул. Колгоспна в с. Рокитне Рокитнівського р-ну Рівненської області.

16 червня 2015 року нотконторою була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину зв'язку з відсутністю правоустановлювального документу на житловий будинок (а.с. 11).

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2016 року за ОСОБА_1 визнано право власності на ? спірного житлового будинку.

Даним рішенням також встановлено, що 1/2 житлового будинку по вул. Колгоспна, 43 Рокитнівського р-ну, Рівненської обл. після смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_7 успадкувала ОСОБА_1, в порядку ст.1266 ЦК України, та 1/2 зазначеного будинку успадкував батько ОСОБА_2 ОСОБА_4 в порядку ст.1261, ч.3 ст.1268 ЦК України.

Відповідно до ст.1269 ЦК України відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину (1/2 житлового будинку) після смерті батька, оскільки у визначений законом строк звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою.

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають дружина діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, щодо визнання за ОСОБА_2, права власності на 1/2 житлового будинку А-1 загальною площею 38,3 кв.м., житловою 16,7 кв.м, з надвірними будівлями, які знаходяться в с.Рокитне по вул.Колгоспна, 43, Рокитнівського району Рівненської області.

Задовольняючи частково зустрічний позов, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1829,80 грн. витрат на поховання.

Відповідно до ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2016 року у справі №571/818/15-ц встановлено факт, що ОСОБА_11 та ОСОБА_4, є синами ОСОБА_10 та ОСОБА_7 та визнано за ОСОБА_12, право власності на 1/2 житлового будинку, який знаходиться в с.Рокитне по вул.Колгоспна, 43, Рокитнівського району Рівненської області. В іншій частині позовних вимог відмовлено. (а.с.20-23).

Рішення суду оскаржувалося в апеляційному та касаційному порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 16 червня 2016 року рішення Рокитнівського районного суду від 17 лютого 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 25 березня 2016 року залишено без змін (а.с.79-83).

У мотивувальній частині рішення Рокитнівського районного суду від 17 лютого 2016 року зазначається, що позивач ОСОБА_1 має право на відшкодування витрат, які позивач понесла на поховання ОСОБА_4 Витрати на поховання ОСОБА_10Г та придбання надгробного бордюру склали 4198 грн. (а.с.107,108,113). Допомога на поховання виплачена ОСОБА_1 10 грудня 2014 року у розмірі 2368,20 грн.. Таким чином, різниця витрат на поховання ОСОБА_10Г складає 4198,0 - 2368,20 = 1829,80 гривень (а.с.22, абз. 4).

Отже, не заслуговують на увагу суду твердження відповідача про те, що понесені витрати на утримання батька позивача ОСОБА_10Г склали 23078,95 гривень, оскільки судовим рішенням у справі №571/818/15-ц встановлено, що різниця невідшкодованих витрат на поховання ОСОБА_10Г складає 1829,80 гривень.

Крім того, не заслуговують на увагу суду посилання відповідача ОСОБА_1 на довідку №45 від 12 червня 2015 року про перебування батька позивача ОСОБА_10Г на «Д» обліку у лікаря психіатра, як доказ того, що він потребував догляду, та на довідки про оплачені ОСОБА_1 кошти по записах у магазинах ФОП ОСОБА_13 та ОСОБА_14, оскільки при розгляді справи №571/818/15-ц зазначені докази у сукупності з іншими були досліджені та оцінені судом, який встановив, що ОСОБА_10Г алкоголем не зловживав, по магазинах не ходив, ходив на базар, недієздатним не визнавався, опіка над ним не встановлювалась, пенсію отримував особисто (а.с.22 т.1).

В силу вимог ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді :