Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарях - Томіної І.В., Мельник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

20 серпня 2015 року позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 1909726,76 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.08.2008 р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №СL-703/245/2008, згідно умов якого банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 39824,35 доларів США строком повернення 11.08.2014 р. зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. 12.11.2010 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобовязання за кредитним договором № СL-703/245/2008 від 11.08.2008 р. Відповідач ОСОБА_1 зобовязання по кредитному договору № СL-703/245/2008 від 11.08.2008 р. не виконала, станом на 07.10.2014 р. має заборгованість у розмірі 1909726,76 грн. 11.08.2008 р. в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору №СL-703/245/2008 від 11.08.2008 р. було укладено договір поруки №SR 703/245/2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2, згідно умов якого відповідач ОСОБА_2 прийняв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем ОСОБА_1 зобовязань перед позивачем в повному обсязі таких зобовязань.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 та представники відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не визнали, в задоволенні позову просять відмовити, посилаючись на те, що позивач пропустив строк позовної давності.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

11 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та відповідачкою ОСОБА_1 укладений кредитний договір №СL-703/245/2008 (далі кредитний договір), згідно умов якого їй надано кредит в сумі 39824,35 доларів США строком повернення 11 серпня 2014 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі.

11 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №SR703/245/2008, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачкою ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором.

12 листопада 2010 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитними договорами №СL-703/245/2008 від 11.08.2008 року.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №СL-703/245/2008 за ОСОБА_1 станом на 07.10.2014 р. утворилась заборгованість у сумі 1909726,76 грн.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст.526 ЦК України). Згідно ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя, у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відносно позовних вимог, предявлених до поручителя за договором поруки №SR703/245/2008 відповідача ОСОБА_2, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, тому поручитель ОСОБА_2 був вправі розраховувати на те, що позичальник виконує свої зобовязання належним чином та їх обсяг не збільшується.

Позичальник предявив вимогу до поручителя ОСОБА_2 більш ніж через шість місяців після спливу строку виконання основного зобовязання за кредитним договором №СL-703/245/2008, тому така вимога задоволенню не підлягає, а порука має вважатись припиненою.

Крім того, відповідачі подали письмові заяви, в яких просять застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач, предявивши до суду позов 20.08.2015 р., пропустив строк, в межах якого може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як вбачається з наданих суду письмових доказів, 22.01.2010 р. ПАТ «ОТП Банк» звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором №СL-703/245/2008 від 11.08.2008 р. в розмірі 363 319,89 грн., у тому числі залишок заборгованості за кредитом, несплачені відсотки за користуванням кредитом, суму пені за прострочення зобовязання, суму штрафних санкцій. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 08.02.2011 р. подавали до суду заяву про заміну позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» замість ПАТ «ОТП Банк», враховуючи умови договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 р. (а.с.163-170).

Таким чином, банк користуючись своїм правом на стягнення усієї суми боргу у звязку з простроченням графіку погашення заборгованості ОСОБА_1, вимагав стягнути з відповідачів повністю суму заборгованості з урахуванням процентів та штрафних санкцій, як то передбачено ч.2 ст.1050 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки кредитним договором був передбачений графік погашення заборгованості, то відповідно заборгованість має бути погашена відповідно до графіку погашення заборгованості.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, що встановлено ч.2 ст.1050 ЦК України.

Оскільки ПАТ «ОТП Банк» звернувся із позовною заявою про стягнення боргу, в якій реалізував своє право, передбачене ч.2 ст.1050 ЦК України, то відповідно своїми діями ПАТ «ОТП Банк» змінив строк виконання зобовязання за договором, встановивши право вимоги з 22.01.2010 р.

Таким чином, з 22.01.2010 р. розпочався трирічний строк позовної давності для звернення ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором №СL-703/245/2008 від 11.08.2008 р.

Враховуючи, що строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, складає три роки, строк позовної давності щодо стягнення боргу з відповідачів закінчився 22.01.2013 р., тому звернувшись до суду з позовною заявою 20.08.2015 р., позивач пропустив строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (строк позовної давності).

Доказів того, що укладаючи кредитний договір №СL-703/245/2008 від 11.08.2008 р., сторони домовлялись про збільшення строку позовної давності, або уклали окремий договір про збільшення строку позовної давності суду не надано. Також відсутні обставини, які б свідчили про зупинення або переривання перебігу позовної давності.

Суд вважає, що позивач безпідставно посилається на переривання перебігу позовної давності в звязку із сплатою заборгованості, яка відбулась нібито 31.01.2013 р., оскільки перебіг строку позовної давності закінчився 22.01.2013 р., тобто до надходження коштів, сплачених 31.01.2013 р., а переривання строку позовної давності може бути лише в межах строку позовної давності, тобто до 22.01.2013 р., а не поза його межами.

Крім того, відповідачка ОСОБА_1 заперечує проти того, що вона 31.01.2013 р. погашала заборгованість за кредитним договором №СL-703/245/2008, а представник позивача на спростування доводів відповідачки не надав належних та допустимих доказів, підтверджуючих факт погашення боргу 31.01.2013 р. саме відповідачкою ОСОБА_1

Також представником позивача не надано доказів щодо долі вилученого представником ПАТ «ОТП Банк» у відповідачки згідно акту приймання-передачі майна за Договором застави автотранспортного засобу №СL703/245/2008 від 11.08.2008 р. автомобіля HONDA, 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, можливої його реалізації позивачем та суми виручених від продажу автомобіля грошових коштів (а.с.152-155).

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відмовляє в задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором №СL-703/245/2008 від 11.08.2008 р. у звязку зі спливом позовної давності.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 259, 261-264, 267, 268, 526, 527, 530, 554, 559, 1048-1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ