Ухвала

Іменем України

26 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

ГримичМ.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємець Івана Олександровича, треті особи: ОСОБА_4, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області, про визнання договорів припиненими, припинення обтяження майна, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 27 грудня 1990 року він з ОСОБА_4 перебувають у шлюбі. 26 серпня 2008 року між його дружиною, ОСОБА_4, та публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк», банк) було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 290 тис. доларів США. На забезпечення виконання умов цього договору банк 26 серпня 2008 року уклав із ОСОБА_4 договір іпотеки, предметом якого є нежитлові приміщення по АДРЕСА_1.

16 квітня 2009 року банк реалізував наявне у нього право вимоги до позичальника шляхом направлення повідомлення, в якому встановлено термін повернення кредитних коштів протягом 30 календарних днів з моменту отримання повідомлення. ОСОБА_4 вимогу ПАТ «Укрсоцбанк» не виконала.

Посилаючись на те, що відповідач не звернувся до суду у межах строку позовної давності із вимогами до позичальника, тому втратив право на звернення із вимогами до іпотекодавця, позивач простив визнати кредитний договір та договір іпотеки припиненими, припинити обтяження предмета іпотеки, а також визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не врахував, що банк пропустив трирічний строк позовної давності для звернення до суду із вимогами до позичальника та його майнового поручителя.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано припиненим іпотечний договір за № 825/4-40/9/8-093 від 26 серпня 2008 року, укладений між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4, вилучено запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек та державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Припинено обтяження нежитлових приміщень підвальної частини №1, 1,1-:-12; 1-го поверху № 18-:-35, II; загальною площею 533,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, належних ОСОБА_4, вилучено запис з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Визнано виконавчий напис, виданий 14 січня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., зареєстрований у реєстрі за № 33, про звернення стягнення на вказані нежитлові приміщення таким, що не підлягає виконанню. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2016 року рішення районного суду змінено, в частині задоволення позовних вимог про визнання припиненим іпотечного договору від 26 серпня 2008 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4, вилучення запису про іпотеку з Державного реєстру іпотек та державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та припинення обтяження нежитлових приміщень підвальної частини №1, ,1-:-12; 1-го поверху №18-:-35, II; загальною площею 533,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано в реєстрі № 6304, та належать ОСОБА_4 та вилучення запису з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна скасовано, й ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 в цій частині відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить змінити рішення апеляційного суду в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на незгоду з мотивувальною частиною рішення суду щодо пропуску банком строку позовної давності до зобов'язань за кредитом та на незгоду з висновком про те, що заборгованість за кредитом, на підставі якої вчинено виконавчий напис нотаріуса, є спірною, й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позову про визнання договору іпотеки припиненим не оскаржено, тому в касаційному порядку не переглядається (ст. 335 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов, апеляційний суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку про те, що банк пропустив строк позовної давності для звернення із вимогами про стягнення кредитної заборгованості, оскільки у 2009 році звернувся до позичальника із вимогою про дострокове повернення суми кредиту, а до нотаріуса із вимогою про вчинення виконавчого напису - лише у 2014 році, тобто після спливу трирічного строку позовної давності. Тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис і цей напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Касаційна скарга зводиться до незгоди відповідача із обґрунтуванням мотивувальної частини рішення суду апеляційної інстанції, та не містить посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич