__________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-зз/520/70/16
УХВАЛА

про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову

25.04.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Куриленко О.М.

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих у справі № 2-3308/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2014 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд витребувати з архіву суду Київського району м. Одеси цивільну справу № 2-3308/10 та скасувати заходи забезпечення позову і винести ухвалу про зняття арешту з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 та знаходиться в іпотеці у ОСОБА_1.

В своїй заяві посилається на те, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2010 року в якості забезпечення позову по цивільній справі № 2-3308/10 було накладено арешт на квартиру ОСОБА_3, що знаходиться у нього в іпотеці та розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Заявник стверджує, що рішення у цивільній справі № 2-3308/10 набрало законної сили, таким чином вважає, що відпала необхідність в забезпеченні позову, у звязку з чим звернувся до суду з вказаною заявою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.

У судове засідання зявився представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4, заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник позивача по справі ОСОБА_2 ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення вказаної заяви.

Відповідач у справі ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, її неявка не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Розглянувши подану заяву, суд прийшов до висновку про неможливість її задоволення,виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь в справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-3308/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

При цьому ОСОБА_1 участі у вищевказаній справі не приймав та її стороною не був.

Під час розгляду даної справи ухвалою суду від 09 лютого 2010 року було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 58 у будинку № 110 по вулиці академіка Корольова в місті ОСОБА_6, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянці ОСОБА_7 Федерації, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2010 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2011 року, позов ОСОБА_2 було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 156 900 гривень, 16, 253 гривень в рахунок відшкодування 3 % річних та судові витрати у розмірі 1 850 гривень, а всього 175 003 гривень 16 копійок. В іншій частині відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволені позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

У даній справі, навпаки вищевказаному, було винесено рішення про задоволення позову.

Більш того, рішення суду - найголовніший судовий документ, яке набрало законної сили, до теперішнього часу виконано не було, так як доказів іншого у судовому засіданні сторони не надали.

Однак, в порушення норм вищевказаної статті, не зважаючи на заперечення представника позивача у справі, ОСОБА_1 просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті щодо майна ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_3 з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих щодо належного їй майна, до суду не зверталась і ОСОБА_1 на це не уповноважувала, та більш того, він не був взагалі стороною у справі № 2-3308/10 року, що унеможливлює задоволення вказаної заяви..

Вирішуючи питання по сутті, суд враховує той факт, що квартира яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, знаходиться в іпотеці у ОСОБА_1 на підставі договору Іпотеки посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Відповідно до умов Іпотечного договору та згідно до вимог ст. 12 Закону України Про іпотеку, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, незалежно від настання строку виконання зобов'язань за основним договором, у випадку, зокрема, невиконання Іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором.

Відповідно до ч. 7 ЗУ Про Іпотеку за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне основне зобовязання.

Згідно ч.1 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Крім того статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутись до суду з позовом про звільнення заставного майна з-під арешту.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову необхідно відмовити, розяснити його право на звернення до суду з самостійним позовом в спосіб, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Крім того, ОСОБА_1 не позбавлений права скористатись можливістю апеляційного оскарження зазначеної ухвали, що передбачена статтею 292 ЦПК України, якщо він вважжає, що ухвала суду від 09 лютого 2010 року порушує його права та інтереси.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153, 154, 168, 209, 210, 292, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2010 року у справі № 2-3308/10 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.