Номер провадження: 22-ц/785/2408/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Драгомерецького М.М.

суддів: Парапана В.Ф.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: представника особи, що подає апеляційну скаргу ОСОБА_3 - ОСОБА_4, позивача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення Кілійського районного суду Одеської області від 16 червня 2009 року за позовом ОСОБА_5 до Вилківського районного риболовецького споживчого товариства про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

05 червня 2009 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до Вилківського районного риболовецького споживчого товариства про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності.

Посилаючись на те, що 15.12.2005 року між сторонами був укладений договір купівлі продажу, за яким позивачем було придбано складські приміщення площею 288,2 кв.м. за адресою: Одеська область Кілійський район м.Вилкове вул.Заводська, 24. Дані складські приміщення було передано відповідно до акту прийому-передачі. Відповідно до договору ОСОБА_5 в повному обсязі сплатив вартість вказаного у договорі спірного нерухомого майна. Однак, у звязку із процедурою ліквідації підприємства відповідача позивач не може оформити право власності на спірне майно, у звязку із чим звернувся до суду із вказаним позовом та просив його задовольнити у повному обсязі.

Заочним рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 16 червня 2009 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати рішення місцевого суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_3 та представник Вилківського районного риболовецького споживчого товариства не зявились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином, крім того інтереси ОСОБА_3 представляє її довірена особа. Тому згідно до ч.2 ст.305 ЦПК України їх неявка в суд не перешкоджає розглядові справи і не порушує право на доступ до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та пояснення на апеляцію представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, а також заперечення на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини, які виникли між сторонами стосуються обєкту нерухомості, який було відчужено за договором купівлі-продажу, та спір між ними виник з приводу того, що Вилківське районе риболовецьке споживче товариство знаходилось у стадії ліквідації, що унеможливлювало нотаріальне посвідчення договору.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції у своєму рішенні послався на норми ст. 328 ЦК України, на підставі якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, місцевий суд обґрунтовано дійшов до висновку, що оскільки спірне складське приміщення було відчужено позивачу за обумовлену сторонами суму, було передано йому відповідно до акту прийому передачі від 15.12.2005 року, то спірна угода купівлі продажу є дійсною та право власності ОСОБА_5 підлягає визнанню.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не врахував, що спірний правочин порушує її права та інтереси, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони є недоведеними, та не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На підставі ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зазначене вказує на те, що позивач скористався своїм правом власності у відповідності до вимог чинного законодавства.

Таким чином, твердження апелянта про те, що рішення Кілійського районного суду Одеської області від 16 червня 2009 року по зазначеній справі не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України є недоведеним.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 стверджує, що вона не була залучена судом до участі у справі, внаслідок чого вона не могла захистити власні інтереси.

Однак, апелянтом не доведено яким чином порушено саме її інтереси, враховуючи те, що спірні правовідносини між сторонами у справі стосуються лише питання щодо права приватної власності на спірне нерухоме майно, яке виникло у ОСОБА_5 на підставі договору купівлі продажу від 15.12.2005 року, в той час коли шлюб із ОСОБА_3 було укладено лише 28.02.2009 року

Отже, судова колегія приходить до висновку про недоведеність апелянтом по справі, тих обставин, що правочин укладений між сторонами за яким визнано право власності за ОСОБА_5 порушує права та інтереси ОСОБА_3.

За таких обставин, суд першої інстанції дослідив в судовому засіданні надані докази з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості й у відповідності до ст. 212 ЦПК України дав їм правильну оцінку та постановив рішення суду з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" від 24 жовтня 2008 року, викладених п. 8 постанови №12, при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Оскільки суд першої інстанції у даному випадку не вирішував питання про права та обов'язки ОСОБА_3, а сам апелянт не довів, що даним судовим рішенням порушені її права чи інтереси, тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 не має права на апеляційне оскарження рішення місцевого суду і апеляційне провадження у справі за її скаргою підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 292, 297, 303, 307, 310, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення Кілійського районного суду Одеської області від 16 червня 2009 року закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_7. Парапан

ОСОБА_2