Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2237/16 Головуючий у 1 інстанції: Капітонов Є.М.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Онищенка Е.А.

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 березня 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фенікс 2009» до ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИЛА:

До суду першої інстанції звернулось ТОВ «Компанія Фенікс 2009» до ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна. В обґрунтування позову зазначає, що за договором оренди землі укладеним з відповідачем, відповідач отримав кошти та зернові культури. Договір оренди землі визнаний за рішенням суду недійсним, рішення набрало законної сили. Позивач вважає отримане за договором безпідставно набутим майном та просить стягнути з відповідача його вартість.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Компанія Фенікс 2009» вартість безпідставно набутого майна в розмірі 42700 грн. та судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.

У судове засідання апеляційного суду представники позивача ТОВ «Компанія Фенікс» не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, яка ними отримана 14.04.2016 року. 27 квітня 2016 року позивачем до канцелярії Апеляційного суду Запорізької області було подано заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв'язку із коротким терміном для підготовки до розгляду справи.

Поважною причину неявки у судове засідання представника позивача, згідно ч.1 ст.305 ЦПК колегія суддів визнати не може. Неявка представника позивача, який належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Судом встановлено, що 25.05.2010 року між сторонами було укладено Договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, відповідно до якого позивачу була передана в оренду земельна ділянка площею 4,9460 га, що знаходиться на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Умовами цього договору встановлювався обов'язок позивача сплачувати відповідачу як орендодавцю орендну плату в грошовій або в натуральній формі.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.02.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 05.08.2015 вказаний договір оренди землі визнано недійсним.

Як вбачається з наданих суду позивачем копій відомостей, на виконання умов договору оренди позивач протягом 2011-2013 рр. сплачував відповідачу певну орендну плату.

Позивачем надано суду копії заяв відповідача про видачу сільськогосподарської продукції та видаткового ордеру, згідно яких відповідач отримав: 800 кг -соняшника, 9000 кг- озимої пшениці та грошові кошти в розмірі 4500грн.

Зазначена сільськогосподарська продукція отримана в межах правовідносин за договором оренди землі.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави (глава 83 - набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи було безпідставне набуття або збереження майна результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Положення цієї глави (глава 83) застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжує такі юридичні факти:

1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи;

2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-122цс-14 від 24.09.2014 року, положення ст.1212 ЦК України, якими обґрунтовує свої вимоги позивач, застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Крім того, згідно ст.21 Закону України «Про оренду землі» у разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним, отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Оскільки між сторонами у справі, що розглядається, існували договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути, отримано відповідачем відповідно до умов договору, то такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому заявлені ТОВ "Компанія Фенікс 2009» позовні вимоги не можуть бути задоволені на підставі положень статті 1212 ЦК України, а інших підстав у позовній заяві не наведено.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивач не довів та не подав суду належних доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач безпідставно заволодів грошовими коштами у розмірі 42700 грн., тому суд першої інстанції помилково дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_3 позивачу зазначені кошти.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з ухваленням по справі нового рішення, яким у позові відмовити, а апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 березня 2016 року по цій справі скасувати й ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фенікс 2009» до ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: