Справа № 569/6971/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Музичук Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання повнолітньої дитини на період навчання,

встановив :

В червні 2016 року в суд надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 01 червня 2016 року до досягнення повноліття донькою та на утримання повнолітньої дитини на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 01 червня 2016 року до досягнення сином 23 річного віку.

В позовній заяві зазначала, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, котрий, близько чотирьох років назад пішов із сім»ї, а станом на теперішній час судом вирішується справа за його позовом про розірвання шлюбу. Відповідач не надавав належної матеріальної допомоги на утримання дітей, а після досягнення сином повноліття в добровільному порядку коштів на його утримання та утримання дочки не надає. Син продовжує стаціонарне навчання, є студентом третього курсу факультету прикладної математики Рівненського державного гуманітарного університету платної форми навчання, самостійних прибутків не має, тому не спроможний здійснювати оплату свого навчання та нести необхідні витрати на проживання. Оскільки позивач працює технічним працівником НУВГП та немає змоги утримувати спільних з відповідачем дітей, вимушена звертатись до суду із зазначеним позовом про стягнення аліментів із відповідача, який офіційно працює по трудовій угоді в ТзОВ "Торф", отримує дохід, не має інших аліментних зобов'язань та може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

В судове засідання позивачка не з»явилась, згідно наданої суду заяви від 12.09.2012 року підтримала позовні вимоги без змін і доповнень. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі на підставі наданих доказів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання, не з»явився, відповідно до зареєстрованої судом заяви від 12.09.2012 року, позовні вимоги визнав в повному обсязі без заперечень.

Оцінюючи досліджені надані в справі докази в їх сукупності, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, на підставі свідоцтв про народження, що відповідач є батьком повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Син ОСОБА_3 продовжує стаціонарне навчання, є студентом третього курсу факультету прикладної математики Рівненського державного гуманітарного університету денної платної форми навчання зі строком навчання до 30.06.2017 року, не має самостійного прибутку, діти перебувають на утриманні матері. Відповідач, батько дітей, відповідно досліджених актових записів про народження дітей, працездатний по віку і стану здоров»я, за доводами позовної заяви, які не спростовані відповідачем, є працівником ТзОВ "Торф".

Вказані обставини підтверджується, довідкою навчального закладу №1210 від 27.05.2016 року, свідоцтвами про народження дітей.

Відповідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1ст.199 СК України, якщо повнолітній син чи дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до положень ст.ст. 180,181,183,198-200 СК України, оцінкою досліджених докази в сукупності, встановлено, що позивачкою правомірно заявлений позов про стягнення коштів на утримання повнолітнього сина на період навчання сина та неповнолітньої дочки за рішенням суду із відповідача, який має прибутки, є працездатним, оскільки відповідач не сплачував аліменти до повноліття і не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей на період навчання сина та утримання неповнолітньої дочки в добровільному порядку.

Доводів позовної заяви в частині наявності реальної можливості для сплати аліментів на період навчання повнолітнього сина та неповнолітньої дочки відповідач не спростовує, визнав в своїй заяві.

У цьому зв'язку суд погоджується із доводами позовної заяви та вважає доведеною в силу ч.1 ст.61 ЦПК України реальну можливість надання матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини на період навчання позивачу, що є підставою для задоволення позовних вимог .

На підставі досліджених доказів встановлено і враховується судом, відповідно до положень ст.182 СК України, що відповідач є працездатним по стану здоров'я, не має інших утриманців і стягнень по виконавчих листах, доказів щодо перешкод відповідачу забезпечити відповідне матеріальне утримання дітей: сина ОСОБА_3, який продовжує навчання, та неповнолітньої дочки ОСОБА_4, не встановлено.

Враховуючи встановлені судом обставини, що враховуються при визначенні розміру аліментів, відповідно до положень ч.1 ст.182 СК України, суд прийшов до висновку про наявність реальної можливості надання матеріальної допомоги відповідачем повнолітньому сину ОСОБА_3 на період денної форми навчання та неповнолітньої дочки ОСОБА_4, як підстави для задоволення позову.

Вимоги в частині розміру стягнутих аліментів підлягають до задоволення в розмірі 1/4 частини всіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на неповнолітню дитину та в розмірі ? всіх видів прибутку на повнолітнього сина на період навчання, що в загальній сумі не перевищує ?, або 50 відсотків, місячного прибутку. Мінімальний розмір стягнення аліментів, саме не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно ст.ст.6, 199,182 СК України, при стягненні коштів на утримання повнолітніх дітей не застосовується.

Суд вважає, що із задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей, один з яких навчається та є повнолітнім, у вказаному розмірі щомісячно не будуть порушені права та інтереси сторін.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати покладаються повністю на відповідача.

На підставі викладеного,ст.ст.198,199,200,182,191СК України, керуючись ст.ст.10,11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 223, 292,294, 367 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини та утримання повнолітньої дитини на період навчання задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Рівне, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітнього доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 01 червня 2016 року до досягнення повноліття донькою.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах стягнення суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Рівне, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку із денною формою навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів прибутку щомісячно, починаючи із 01 червня 2016 року на період денної форми навчання /довідка по 30 червня 2017 року/, але не довше як до досягнення 23 років.

Стягнути із ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. на рахунок 0002 в УДК в м. Рівне, Код , МФО 833017, код класифікації доходів бюджету 22030001, код отримувача /код з ЄДРПОУ/ 38012714.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через місцевий суд поданням апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а для осіб які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук