Справа № 132/2223/16-ц
Провадження № 2/132/862/16
РІШЕННЯ

Іменем України

29.08.2016 Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Каращук О.Г.

при секретарі Лисюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Н», Реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області, Сектору з питань реєстрації Барської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Н», Реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області, Сектору з питань реєстрації Барської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №666974, виданого «07» липня 2006 року на підставі розпорядження Калинівської районної державної адміністрації від «28» грудня 2005 року № 531 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №74, належить земельна ділянка загальною площею 3,0576 га, кадастровий номер :06:002:0212, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

«01» серпня 2011 року між нею та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вахнівка» було укладено договір оренди землі строком на 5 років, який зареєстрований «27» грудня 2011 року у Відділі Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області за № 01770.

Разом з тим, їй стало відомо, що Реєстраційною службою Барського районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано право оренди зазначеної земельної ділянки на підставі договору оренди землі від «22» лютого 2016 року між нею і TOB «Альфа-Н». Таким чином, незважаючи на наявність діючого договору оренди землі, TOB «Альфа-Н» підписало та зареєструвало новий договір оренди, у зв'язку з чим існує подвійна реєстрація прав оренди однієї й тієї ж земельної ділянки за різними правонабувачами. За вказаних обставин вона вимушена звертатись в суд з позовом про визнання недійним договору оренди землі від 22.02.2016 року, укладеного між нею та ТОВ «Альфа-Н» та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Представник позивача на підставі довіреності ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Вінниччина» №66 (23108) від 26.08.2016 року, наявне в матеріалах справи.

За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав.

Власники земельних ділянок мають право передавати земельну ділянку в оренду, що передбачено ст.90 ЗК України.

Відносини, повязані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, Законом України « Про оренду землі» іншими правовими актами , прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі ( ст.2 Закону України « Про оренду землі»).

Позивачу ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №666974, виданого «07» липня 2006 року на підставі розпорядження Калинівської районної державної адміністрації від «28» грудня 2005 року № 531 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №74, належить земельна ділянка загальною площею 3,0576 га, кадастровий номер :06:002:0212, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

«01» серпня 2011 року між нею та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вахнівка» було укладено договір оренди землі строком на 5 років, який зареєстрований «27» грудня 2011 року у Відділі Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області за № 01770.

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності до частини 4 статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 5 статті 126 Земельного кодексу України (в редакції станом на 14.12.2011р.) установлено, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

13.03.2016 року реєстраційною службою Барського районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано право оренди зазначеної земельної ділянки на підставі договору оренди землі від «22» лютого 2016 року, укладеного між позивачем і TOB «Альфа-Н». Таким чином, незважаючи на наявність діючого договору оренди землі, TOB «Альфа-Н» підписало та зареєструвало новий договір оренди, у зв'язку з чим існує подвійна реєстрація прав оренди однієї й тієї ж земельної ділянки за різними правонабувачами.

Законом №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за ним.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною другою статті 9 зазначеного Закону зобов'язано державного реєстратора встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до пункту 8-1 частини другої статті 9 Закону № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Крім того, згідно листа Державної реєстраційної служби України від 06.08.2013 р. №2951/05-15-13 «Щодо запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними правонабувачами», надано роз'яснення, що у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

У статті 19 Закону № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Так, відповідно до частини першої цієї статті державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 24 зазначеного Закону у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Подання для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку документів, зокрема тих, які є невід'ємною частиною договору оренди цієї ділянки, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав за іншою особою, є передбаченою у статті 24 Закону № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права.

При вирішенні цього питання необхідно також врахувати правову позицію Верховного Суду України, викладену, зокрема у Постанові від 30.03.2016 року справа №21-1434а15, яка у відповідності до ст.360-7 ЦПК є обовязковою для усіх судів України.

Підставою недійсності правочину відповідно до приписів ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першої, третьою, п'ятою та шостою ст.203 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Враховуючи вищевикладене та в зв'язку з наявністю діючого договору оренди землі від «01» серпня 2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вахнівка» строком на 5 років, зареєстрованого «27» грудня 2011 року у Відділі Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області за №01770, суд приходить до висновку, що договір оренди землі, укладений 22.02.2016 року між ОСОБА_1 та TOB «Альфа-Н» є недійсним, а рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28705619 від 13.03.2016 року, внесене в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно Реєстраційною службою Барського районного управління юстиції Вінницької області підлягає скасуванню у відповідності до вимог ч. 2 ст.26 Закону № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Враховуючи, що права позивача були порушені, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Тому, враховуючи обставини справи та прийняте судом рішення, суд приходить до висновку про стягнення в рівних частках з ТОВ «Альфа-Н» , Реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області та Сектору з питань реєстрації Барської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 1102,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.15, 16, 203, 215, 216, 316, 317, 355, 360, 373, 631 ЦК України, 124-126 ЗК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 10, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі від «22» лютого 2016 року б/н укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Н» та ОСОБА_1, щодо оренди земельної ділянки загальною площею 3,0576 га, кадастровий номер :06:002:0212, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 28705619 від «13» березня 2016 року внесеного в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно Реєстраційною службою Барського районного управління юстиції Вінницької області.

Стягнути в рівних частках з ТОВ «Альфа-Н» с.Лемешівка Калинівського району Вінницької області, Реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області та Сектору з питань реєстрації Барської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 1102,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: