Справа №443/548/16-ц Провадження №2/443/287/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22.04.2016 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сидорака Б.Г.

з участю секретаря Башти Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Жидачеві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариста комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 89852,77 грн. та судовий збір. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.05.2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого відповідно рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року є ПАТ КБ "Приватбанк") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNH4KP97110098, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 9928,10 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав свої зобов'язання згідно умов кредитного договору в повному обсязі. В порушення умов договору позичальник своїх зобов'язань не виконав, не здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому, зі згоди представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

29.05.2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNH4KP97110098 , згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 9928,10 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов Договору.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, що стверджується матеріалами справи.

Однак відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконує.. Як убачається з розрахунку заборгованості, відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, станом на 29.02.2016 року його заборгованість перед банком становить: 9346,46 грн. заборгованості за кредитом, 59127,27 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 144645,41 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 128021,26 грн., яка стягнута із відповідача відповідно до рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 26.09.2013 року, тобто різниця становить 85097,88 грн., а також штрафи в розмірі 500 грн. - фіксована частина та 4254,89 грн. - процентна складова, тобто заборгованість становить 89852,77 грн..

Відповідно до положень ст.526 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст.527 ЦК України, Боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно із ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, не залежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст. 1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1052 ЦК у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи з вище викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази, оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання, не здійснює погашення заборгованості за договором, не сплачує проценти, тому суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Таким чином, сукупністю достовірно підтверджених наведених доказів доведено, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту в сумі 89852,77 грн., яка підтверджена розрахунком позивача і не спростована відповідачем.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.11,60,79,88,209,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст.526,611,1048, 1049,1050,1052,1054 ЦК України, суд,-

вирішив :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (рах. 3111, МФО 305299, ) заборгованость за договором від 29.05.2006 року в розмірі 89852 (вісімдесят дев"ять тисяч вісімсот п"ятдесят дві) грн.77 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" ( рах.0001, МФО 305299, ) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд.

Головуючий-суддя _________________________

22.04.2016