Справа № 578/227/16-ц
провадження № 2/578/98/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2016 року Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Литвин А.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_2

до Ряснянської сільської ради Краснопільського району Сумської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3

про встановлення юридичного факту та визнання права власності у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- встановити факт родинних відносин між ним та померлими 25 червня 2002 року ОСОБА_4, 23 вересня 2002 року ОСОБА_5;

- визнати за позивачем право власності на житловий будинок //літер А-1 за планом/, 1965 року побудови з прибудовою /літер а за планом/, 1965 року побудови та тамбуром /літер аІ за планом/, 1990 року побудови, загальною площею 60,6 кв. м. та житловою площею 24,7 кв.м., погріб /літер п/г за планом/, 1970 року побудови, кухню /літер Б за планом /, 1947 року побудови, сарай /літер Д за планом/, 1960 року побудови, сарай /літер Е за планом/, 1980 року побудови, сарай /літер З за планом/, 1991 року побудови, сарай /літер И за планом/, 1991 року побудови, навіс /літер К за планом/, 1991 року побудови, убиральню /літер У за планом/, 1960 року побудови, ворота з хвірткою /№ 1/, огорожа /№ 2/, штахетник /№ 3/, загальною вартістю станом на 01.12.2015 209976 (двісті девять тисяч девятсот сімдесят шість) гривень, розташованих за адресою: вулиця ОСОБА_6 будинок номер один село Лісне Краснопільського району Сумської області по праву спадкування після померлої 23 вересня 2002 року бабусі ОСОБА_5.

Вимоги обґрунтовані тим, що він, будучи спадкоємцем, прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, і на частину спадкового майна у вигляді земельних ділянок отримав Свідоцтва про право на спадщину, але позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок по вул. Гора, 1 у с. Лісне Краснопільського району Сумської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, і постановою нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Наявні розбіжності в написанні прізвища спадкодавиці та позивача « Гонтарь» та « Гонтар», тому іншим шляхом, окрім судового, неможливо встановити факт родинних відносин. Належність померлій бабусі ОСОБА_5 нерухомості за означеною адресою підтверджується довідкою сільської ради, фотокопіями особових рахунків погосподарської книги. За висновками компетентних органів забудови відповідають правилам ДБН 360-92, санітарним правилам; самочинні будівлі відсутні. Спір про право на спадщину на цей час відсутній, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 немає. Третя особа є суміжним користувачем, але її інтереси при забудові не порушено.

Представник позивача за дорученням ОСОБА_1 /№ витягу 30606120 від 15.02.2016/ в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з наведених у позові підстав /ас. 10-11/.

Відповідач та третя особи в судове засідання не прибули, відповідно поданих заяв не заперечують проти задоволення позову і просили справу розглянути за їх відсутності /ас. 57,63/.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 була користувачем житлового будинку та господарських споруд по вулиці Гора будинок номер один у селі Лісне Краснопільського району Сумської області, проте за життя належним чином не оформила /ас.27/.

23 вересня 2002 року померла ОСОБА_5, місце державної реєстрації смерті виконком Ряснянської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 24 від 24.09.2002 року / копія повторного свідоцтва про смерть серія 1-БП № 258650 від 12 січня 2016 р.,ас.13/.

На день смерті - 23 вересня 2002 рокуспадкодавець ОСОБА_5 проживала ІНФОРМАЦІЯ_1 номер один у селі Лісне Краснопільського району Сумської області з невісткою ОСОБА_6П./ ас. 17/.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений 21 травня 2001 року секретарем виконавчого комітету Ряснянської сільської ради Краснопільського району Сумської області, що зареєстровано в реєстрі за № 58, за яким усе своє майно заповідала ОСОБА_4 /копія ас.18/.

За повідомленням в. о. завідувача Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_7 № 198/ 01-16 від 15.03.2016 після померлої 23 вересня 2002 року ОСОБА_5 заведена спадкова справа № 144/2003 від 08.04.2003 та видано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_2 на земельні ділянки розміром 4,33 га та 3,52 га відповідно/ копія спадкової справи ас. 42-55,ас. 41/.

01 березня 2016 року позивачу в. о. завідувача Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_7 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю ОСОБА_2 на житловий будинок по вулиці Гора будинок номер один у селі Лісне Краснопільського району Сумської області після померлої 23 вересня 2002 року ОСОБА_5, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа /ас. 33/.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно.

До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК УРСР від 18.07.1963 року, так як спадщина після померлої ОСОБА_5 відкрилась до 01.01.2004 року.

Померлий 25 червня 2002 року ОСОБА_4 народився 29 квітня 1947 року, відомості про матір: ОСОБА_5 /копії ас. 12,15-16/.

Позивач ОСОБА_5 / на російській мові «Гонтарь» ОСОБА_8 народився 28 жовтня 1975 року в селі Лісне Краснопільського району Сумської області, батьком записаний далі мовою оригіналу на російській мові «Гонтарь Виктор Андреевич» / копія свідоцтва про народження серія 1-БП № 358859 від 13.11.1975, ас.14/.

Позивачу ОСОБА_2 належить Паспорт громадянина України серія МА 245250 виданий 18 січня 1997 р. Краснопільським РВ УМВС України у Сумській області, у якому прізвище «Гонтар» на російській мові значиться «Гонтарь» /копія ас. 7/.

Згідно ст. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, розглядаються судовим порядком, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також при неможливості одержання заінтересованими особами відповідних документів, чи при неможливості відновлення загублених або знищених документів, що посвідчують ці факти.

Відповідно до п.7 ППВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Таким чином, суд вважає, що факт того, що померла 23 вересня 2002 року ОСОБА_5, місце смерті село Лісне Краснопільського району Сумської області є матірю померлого 25 червня 2002 року ОСОБА_4, а бабусею позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, підтверджений.

Позивач згідно з правилами статей 534, 549 ЦК Української РСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, прийняв спадщину, водночас, оформити спадщину на житловий будинок за адресою: вулиця ОСОБА_6 будинок номер один у селі Лісне Краснопільського району Сумської області, не може через відсутність у нього правовстановлюючого документа.

Проте, у матеріалах справи є докази того, що зазначений вище житловий будинок належав на праві власності ОСОБА_5.

Так, за рішенням виконавчого комітету Ряснянської сільської ради № 27 від 17.11.1993 ОСОБА_5 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,40 га, у т. ч. 0,04 га для будівництва та обслуговування житлового будинку у с. Лісне Краснопільського району Сумської області, але за життя нею державний акт не отримувався /довідка сільської ради ас. 26/.

Згідно із даними погосподарських книг /копії ас. 28-29/ домогосподарство по вулиці Гора будинок номер один у селі Лісне Краснопільського району Сумської області значиться за ОСОБА_5.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Не зробила цього і спадкодавець ОСОБА_5, про що свідчить Довідка-характеристика комунального підприємства «Сумське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради від 01.12.2015 № 0419658, за змістом якої право власності на обєкт нерухомого майна, розташованого у с. Лісне по вулиці Гора номер один Краснопільського району Сумської області, не зареєстровано; рік будівництва будинку 1965, загальна площа 60,6 кв. м., відсоток зносу 50%; загальна інвентаризаційна вартість будівель та споруд станом на 01.12.2015 становить 209976 грн.; самочинна реконструкція відсутня / ас. 25/.

ОСОБА_9 про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP. затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Отже, сукупність зазначених вище доказів, досліджених у судовому засіданні, указує на належність ОСОБА_5 на праві власності житлового будинку по вулиці Гора будинок номер один у селі Лісне Краснопільського району Сумської області.

Із 1979 року в Україні (УРСР) погосподарський облік у сільських Радах народних депутатів здійснюється за особливою формою статистичного обліку.

Так, згідно п. 1 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 13.04.1979 № 112/5, документами погосподарського обліку для сільських Рад народних депутатів, зокрема, є форма № 1 - «Погосподарська книга».

Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затверджених ЦСУ СССР 12.05.1985 № 5-24/26, ці книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності.

Пунктами 18, 40 Вказівок 1979 року та пунктами 18, 39 Вказівок 1985 року передбачено, що погосподарська книга складається, зокрема, із розділу: «Споруди, які є особистою власністю господарства», у якому записуються дані про житловий будинок, назву інших споруд і рік їх будівництва.

ОСОБА_9 про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української УРСР 31.01.1966, погодженої заступником Голови Верховного Суду УРСР від 15.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56 вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах реєстрації не підлягали.

Отже, у 1965 році, тобто в період забудови домоволодіння, що розташоване у с. Лісне по вулиці Гора номер один Краснопільського району Сумської області та належить ОСОБА_5, у сільській місцевості державна реєстрація об'єктів нерухомості взагалі не передбачалася.

Тому, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, зокрема, у сільській місцевості не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01.03.2013 за змістом пункту 62 ОСОБА_9 про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались актами органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на спадкування і законом не визначено іншого порядку його встановлення.

Встановлені обставини справи не спростовані і не оспорені відповідачем та третьою особою, тому суд вважає юридичний факт родинних відносин між фізичними особами доведеним, що передбачено ч. 2 ст.256 ЦПК України.

Відповідно до роз"яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, власник майна, згідно ст. 392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У теперішній час право позивача на спадщину за заповітом ніким не оспорене і спадщина не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Ряснянська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, не має; інтереси суміжного землекористувача при забудові не порушено.

За інформації компетентних органів будівлі та споруди побудовані в межах «червоних» ліній в межах земельної ділянки без порушень ДБН 360-92*; відповідають вимогам санітарних та протипожежних норм /ас. 30-32/.

Згідно технічного паспорту виготовленого 01.12.2015 року Комунальним підприємством «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок, розташований за адресою: село Лісне вулиця Гора будинок номер один Краснопільського району Сумської області складається з житлового будинку /літер А-1 за планом/, 1965 року побудови з прибудовою /літер а за планом/, 1965 року побудови та тамбуром /літер а-1 за планом/, 1990 року побудови, загальною площею 60,6 кв. м. та житловою площею 24,7 кв. м., погріб /літер п/г за планом/, 1970 року побудови, кухню /літер Б за планом /, 1947 року побудови, сарай /літер Д за планом/, 1960 року побудови, сарай /літер Е за планом/, 1980 року побудови, сарай /літер З за планом/, 1991 року побудови, сарай /літер И за планом/, 1991 року побудови, навіс /літер К за планом/, 1991 року побудови, убиральню /літер У за планом/, 1960 року побудови, ворота з хвірткою /№ 1/, огорожа /№ 2/, штахетник /№ 3 / копія ас. 21-24/.

Отже, враховуючи сукупність доказів, досліджених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на день смерті ОСОБА_5 її право власності на житловий будинок, розташований у с. Лісне по вулиці Гора будинок номер один Краснопільського району Сумської області було посвідчено у порядку, передбаченому діючим на той час законодавством, а тому цей будинок увійшов до складу спадщини.

Право, яке належало ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право в порядку спадкування перейшло після його смерті до позивача ОСОБА_2, який прийняв спадщину у належний спосіб, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому його право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо.

З огляду на викладене, враховуючи правила ч. 1 ст. 61 ЦПК України, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Керуючись статтями 3, 10- 11, 58-61, 79, 88, 174, 197,209, 212, 214 - 215, 218, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Встановити факт, що померла 23 вересня 2002 року ОСОБА_5, місце смерті село Лісне Краснопільського району Сумської області є матірю померлого 25 червня 2002 року ОСОБА_4, а бабусею позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на житловий будинок //літер А-1 за планом/, 1965 року побудови з прибудовою /літер а за планом/, 1965 року побудови та тамбуром /літер аІ за планом/, 1990 року побудови, загальною площею 60,6 кв. м. та житловою площею 24,7 кв. м., погріб /літер п/г за планом/, 1970 року побудови, кухню /літер Б за планом /, 1947 року побудови, сарай /літер Д за планом/, 1960 року побудови, сарай /літер Е за планом/, 1980 року побудови, сарай /літер З за планом/, 1991 року побудови, сарай /літер И за планом/, 1991 року побудови, навіс /літер К за планом/, 1991 року побудови, убиральню /літер У за планом/, 1960 року побудови, ворота з хвірткою /№ 1/, огорожа /№ 2/, штахетник /№ 3/, загальною вартістю станом на 01.12.2015 209976 (двісті девять тисяч девятсот сімдесят шість) гривень, розташованих за адресою: вулиця ОСОБА_6 будинок номер один село Лісне Краснопільського району Сумської області по праву спадкування після померлої 23 вересня 2002 року бабусі ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І . Косар