Справа № 572/2622/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2016 року
Сарненський районний суд Рівненської області в складі :
головуючий суддя - Товстика І.В.
при секретарі - Кудіній А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,-
ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.02.2015 року померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, що складається із будинковолодіння по вул.Центральна,4 в с.Карасин Сарненського району Рівненської області, яку він прийняв як спадкоємець за заповітом, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини до нотаріуса.
ОСОБА_1 покликається на те, що має намір оформити право власності на спадкове майно, проте постановою нотаріуса від 02.08.2016 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння на імя спадкодавця ОСОБА_4, яка разом з батьком ОСОБА_5, який помер 15.08.2000 року, перебуваючи в шлюбі збудували даний будинок, однак дійсно за життя мати, прийнявши спадщину після батька, не оформила спадщину та не зареєструвала право власності на будинок, що рахується за померлими на підставі виписки з погосподарської книги, крім того у свідоцтві про його народження допущена помилка в написанні імені матері ОСОБА_3, що ставить під сумнів родинні відносини між ними, а тому виникла необхідність у судовому захисті цивільних прав, в зв"язку з чим просить встановити факт родинних відносин між ним та матір"ю ОСОБА_3, яка померла 09.02.2015 року, визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно у виді будинковолодіння по вул.Центральна,4 в с.Карасин Сарненського району Рівненської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 09.02.2015 року,
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 підтримав позов в повному обсязі та дав пояснення згідно заяви.
Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи у його відсутності не подав.
Зі згоди представника представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав.
ОСОБА_5 помер 15.08.2000 року згідно свідоцтва про смерть серія І-ГЮ №068830, виданого 18.08.2000 року.
ОСОБА_3 померла 09.02.2015 року згідно свідоцтва про смерть серія І-ГЮ №169275, виданого 11.02.2015 року.
Згідно свідоцтва про одруження серія І-ЯР №239378 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 29.12.1957 року.
Згідно свідоцтва про народження серія VІІ-УР №1166079 ОСОБА_1 народився 14.07.1967 року, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3
Заповітом нотаріально посвідченим посадовою особою Карасинської сільської ради Сарненського району Рівненської області 19.10.2007 року, який не змінений та не скасований, ОСОБА_3 заповіла все належне їй майно синові ОСОБА_1
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 дійсно є сином ОСОБА_3, яка померла 09.02.2015 року, та є спадкоємцем за заповітом після смерті матері.
Згідно довідки ОСОБА_2 селищної ради від 01.08.2016 року ОСОБА_5 на день смерті 15.08.2000 року проживав з членами сім"ї: дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_7
Згідно довідки Карасинської ісльської ради від 03.03.2015 року ОСОБА_3 на день смерті 09.02.2015 року проживала в с.Карасин з сином ОСОБА_7
ОСОБА_7 помер 18.08.2015 року згідно свідоцтва про смерть серія І-ГЮ №177314.
Постановою приватного нотаріуса Сарненського РНО від 02.08.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв"язку з наявністю спадкоємця ОСОБА_7, який прийняв спадщину після смерті матері, та відсутністю у спадкодавця ОСОБА_3 правовстановлюючого документу на нерухоме майно у виді будинковолодіння вул.Центральна,4 в с.Карасин Сарненського району Рівненської області.
Згідно виписки з погосподарської книги №3 с.Карасин Сарненського району вбачається, що особовий рахунок №120 на будинок вул.Центральна,4 відкритий на ОСОБА_5
Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 01.11.2004 року вбачається, що будинок вул.Центральна,4 в с.Карасин Сарненського району Рівненської області, 1975 року забудови, не містить елементів самочинного будівництва.
Згідно роз"яснень п.3.1 ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" - відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.
При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року N 553-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року N 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за N 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року N 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року N 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року N 1/5, та іншими нормативними актами.
За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Додатками N 32 та N 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.
За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Оскільки, спірний житловий будинок з надвірними будівлями знаходиться в сільській місцевості в селі Карасин Сарненського району, то згідно діючого станом на 1975 рік законодавства, обов"язковій державній реєстрації будинок не підлягав, однак на підставі запису в погосподарській книзі є власністю спадкодавця ОСОБА_3, якій 1/2 частина нерухомого майна належить на праві спільної сумісної сласності подружжя, інша 1/2 частина нерухомого майна належить як спадщина, яку прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_5, вступивши в оперативне управління майном, та входить до спадкової маси після її смерті.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно прийняв спадщину за заповітом у виді будинковолодіння, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини як єдиний спадкоємець після смерті матері, яка фактично мала у власності будинковолодіння, що після її смерті входить до спадкової маси, а тому позовні вимоги, які є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст. 1216, 1223, 1233, 1234, 1235, 1269, 1270,1296 ЦК України, п.3.1Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", ст.ст.3,4 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 5, 6, 212-215,256 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно задовольнити.
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3, яка померла 09.02.2015 року, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як матері та сина.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок №4 по вулиці Центральна в селі Карасин Сарненського району Рівненської області загальною площею приміщень 62,4 м.кв., житловою площею 23,1 м.кв., допоміжною площею 39,3 м.кв. та господарські будівлі, споруди в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 09.02.2015 року.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: .