Справа №463/4621/15-ц
Провадження №2/463/861/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань Попович Х.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, суд -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася із позовними вимогами до відповідача про визнання в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, як його матір, родинні відносини яких встановлені рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 10.08.2015 року. Окрім неї, іншим спадкоємцем першої черги за законом являється син спадкодавця - ОСОБА_4

Після смерті сина відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. У визначений законом шестимісячний строк вона звернулася за місцем відкриття спадщини, до державного нотаріуса Першої Хмельницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак після встановлення факту родинних відносин, державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину вказаної квартири, оскільки інший спадкоємець ОСОБА_4 хоча і не подавав заяви про прийняття спадщини, однак був зареєстрований разом із спадкодавцем на час його смерті, а тому на думку нотаріуса є таким, що прийняв спадщину. З такою відмовою вона не згідна, оскільки не зважаючи на те, що ОСОБА_4 був зареєстрований на час смерті за однією адресою із спадкодавцем, не може свідчити про прийняття ним спадщини, так як з 2000 року він проживає постійно в Іспанії, на час смерті із спадкодавцем не проживав, а відтак внаслідок неподання ним заяви про прийняття спадщини втратив своє право на прийняття спадщини. В той же час вважає, що вона вчинила усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, таку прийняла, а тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні вище наведеним.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, причин своєї неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому ч.9 ст. 74 ЦПК України порядку через оголошення в пресі, оскільки за зареєстрованим місцем проживання судова кореспонденція поштовим відділенням поверталася на адресу суду у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Зважаючи на те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився повторно, суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, справу слід розглянути у його відсутності, постановивши заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє з таких підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.6) ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львові.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1 та 2 ст.1220 ЦК України визначено, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно (а.с.5) - 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

При цьому, як встановлено судом, спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його син ОСОБА_4, а також матір ОСОБА_3, родинні відносини яких встановлені рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 10.08.2015 року (а.с.12а).

Як вбачається з представлених копій матеріалів спадкової справи (а.с.42-52), 16.07.2014 року (в межах шестимісячного строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України) позивач ОСОБА_3 звернулася із заявою у Першу Хмельницьку державну нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_5

Інший спадкоємець ОСОБА_4 заяви про прийняття спадщини не подавав. В той же час, із відповіді нотаріальної контори від 20.10.2015 року (а.с.51) вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на цілу частку в спадковому майні, оскільки інший спадкоємець хоча і не звертався із заявою про прийняття спадщини, був зареєстрований разом із спадкодавцем на момент його смерті та заяви про відмову від прийняття спадщини не подав.

Дійсно, у відповідності до ч.3 ст.1267 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З наведеного випливає, що визначальною обставиною для прийняття чи не прийняття особою спадщини є факт постійного проживання цієї особи із спадкодавцем на момент його смерті, а не сам факт реєстрації місця проживання за однією адресою із спадкодавцем.

Однак, як встановлено в судовому засіданні з 2000 року відповідач ОСОБА_4 постійно проживає в Іспанії. Згідно з відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с.89), на момент смерті ОСОБА_5 відповідач в Україні був відсутній, звідки виїхав 12.01.2014 року після нетривалого перебування, та повернувся в Україну 10.02.2014 року уже після смерті спадкодавця. Пробувши в Україні 7 днів, відповідач виїхав за межі державного кордону України 17.02.2014 року та по даний час не повертався.

За таких обставин суд приходить до переконання, що оскільки відповідач ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, хоча і був зареєстрований в Україні за однією адресою із спадкодавцем, спадщини після смерті батька не прийняв, оскільки із ним постійно не проживав на час його смерті, та не подав у визначений законом строк заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. А тому на даний час є таким, що втратив право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

В той же час суд переконаний, що позивач, являючись спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина, вчинивши усі передбачені чинним законодавством юридично значущі дії спрямовані на прийняття спадщини, таку на даний час прийняла у повному обсязі. А враховуючи той факт, що отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно позивач позбавлена можливості з причин, що не залежать від її волі, позовні вимоги слід задоволити повністю.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 (персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: Гирич С. В.