Провадження № 22-ц/783/2848/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів - Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

секретар Фейір К.О.,

З участю представника позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Франківського районного суду м.Львова від 10 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Кредитної спілки «Галіція кредит» про зобов»язання відповідача припинити вимоги про повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув,-

ВСТАНОВИЛА :

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_3

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним та необгрунтованим. Стверджує, що під час розгляду справи судом не враховано заяву про зміну предмета позову (а.с.44) в якій вона просила зобов»язати кредитну спілку припинити вимоги в позасудовому порядку про повернення споживчого кредиту за кредитним договором №360-08к ЛВ від 24.10.2008 року, строк давності якого минув, як за кожною окремо частиною так і в цілому, однак суд дійшов висновку, що підставою позовних вимог є втрата відповідачем права на звернення з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договром. Судом не враховано, що відповідач після 11.10.2013 року продовжує у позасудовому порядку вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, що є порушенням вимог п.7 ч.11 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Стверджує, що в порушення вимог ст.215 ЦПК України, а також практики Європейського суду з прав людини суд не виклав в рішенні реальних доводів позовної заяви, не спростував їх та жодним чином не обгрунтував мотивів наврахування доказів на які вона посилалась, що свідчить про немотивованість рішення суду першої інстанції. Вважає дані обставини такими, що дають підстави для скасування рішення суду, тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Позивачка по справі ОСОБА_3 та представник відповідача в судове засідання не з»явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи. Відповідно до статті 305 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Як встановлено з матеріалів справи, зокрема, уточненої позовної заяви позивачки (а.с.44) така звернулася в суд на підставі п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та предметом позову у зазначеній справі зазначає відсутність у Кредитної спілки «Галіція Кредит» права вимоги до неї на повернення споживчого кредиту, отриманого на підставі Кредитного договору № 360-08 ЛВ від 24.10.2008 року строк давності якого минув.

Згідно статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до приписів статті 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 24.10.2008 року між КС «Галіція Кредит» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір №360-08к ЛВ на суму 30 000,00 гривень та платою за користування кредитом в розмірі 0,1918% за кожен день з терміном до 11.10.2010 року.

Із змісту позовної заяви та пояснень представника позивачки ОСОБА_2 вбачається, що в період з 24.10.2008 року і до 25.10.2013 року Кредитодавець не звертався до Позичальника ОСОБА_3 про повернення заборгованості по кредиту, а відтак вважає, що відповідно до статті 256, 257 ЦК України строк давності для звернення про повернення кредиту минув.

Як на підставу вимог Кредитодавця про повернення заборгованості по отриманому споживчому кредиту після закінчення строку позовної давності посилається на телефонні дзвінки від осіб, які представляються уповноваженими представниками Відповідача з вимогою про погашення заборгованості за Кредитним договором №360-08к ЛВ від 24.10.2008 року.

Однак, в порушення вимог статті 60 ЦПК України, позивачкою не представлено жодних доказів з якого телефонного дзвінка, коли, в котрий час до неї телефонували з цього приводу. Позивачкою не надано доказів, що вона зверталася у правоохоронні чи інші органи із зазначеного приводу та які заходи було вжито як з приводу абонента так і з приводу припинення вимог у телефонних розмовах в період до звернення позивачки до суду, тобто до 04 грудня 2013 року. Суду також не представлено роздруківки від оператора з якого телефонного номера поступали вимоги і що дійсно такі були. Зазначені докази не представлено суду під час слухання справи та до постановлення судового рішення.

26.02.2015 року на прізвище позивачки за підписом голови правління КС «Галіція кредит» Д.Я.Максим було направлено офіційно Досудову вимогу в якій міститься інформація з приводу заборгованості по кредиту позивачки ОСОБА_3 ( а.с.89) та повідомлення від 27 лютого 2014 року про відступлення права вимоги. (а.с.90).

Так як судом першої інстанції не здобуто доказів з приводу предмету спору на який посилається позивачка та не представлено таких доказів як при подачі апеляційної скарги так і під час розгляду апеляційної скарги, відтак суд першої інстанції з посиланням на вимоги статті 60 ЦПК України підставно та законно відмовив позивачці у задоволенні її позову.

Із зазначеним вище погоджується суд апеляційної інстанції. Доводи апеляційної скарги про те, що суд не хоче почути позивачку та не враховує обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог до відповідача, тобто, що відповідач після 11.10.2013 року продовжує у позасудовому порядку вимагати від неї повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув як за кожною окремою частиною, визначеною графіком так і вцілому не спростовують висновків суду, оскільки вимоги позивачки не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до статті 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в і д х и л и т и .

Заочне рішення Франківського районного суду м.Львова від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сил из моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин