ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5576/16-ц
Провадження № 2-з/210/71/16
У Х В А Л А

іменем України

"29" грудня 2016 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Чайкіна О.В.., розглянувши заяву ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в особі Криворізької філії ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П., Регіональне управління Національного банку України уу Дніпропетровській області, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в особі криворізької філії ПАТ КБ "ПриватБанк", треті особи без самостійних вимог: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П., Регіональне управління Національного банку України у Дніпропетровській області про захист прав споживача.

До суду позивачем було подано заяву про забезпечення позову до набрання чинності рішення у справі заборони ПАТ КБ «ПриватБанк» та його правонаступникам вчиняти будь-які дії щодо нарахування банком відсотків, комісії, штрафів та пені за Договором про іпотечний кредит № KRHTG9 та за Кредитним договором № KRHTG9 укладеними 15.02.2008 року між фізичною особою ОСОБА_3 і ЗАТ КБ «ПриватБанк»

Заяву обґрунтовано тим, що позивач вважає, що з метою забезпечення позову та недопущення незаконного використання банком ПАТ КБ «ПриватБанк» та його правонаступниками грошових коштів ОСОБА_3, які є фактично переплатою, на нарахування відсотків , комісії, штрафів та пенні за споживчими договорами та враховуючи досить велику суму переплати відповідача перед Позивачем ОСОБА_3 слід його заяву задовольнити.

Суд вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 4постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляд заяв про забезпечення позову» передбачено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до цього жп. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У пункті 3постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено про те, що згідно пункту 1 частини 1ст.152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. На підставі цього пункту з метою забезпечення виконання судового рішення в майбутньому можна накласти арешт також на випущені у будь-якій формі акції, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, оскільки такий арешт не зупиняє та не обмежує інші права учасників товариства, у тому числі право на участь в управлінні останнім, на одержання інформації про його діяльність і дивідендів.

Заявником не надано жодних доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду,необґрунтовано необхідність застосування саме двох видів забезпечення позову. Крім того, суд вважає дане клопотання передчасним, оскільки даний кредитний договір та іпотечний договір судом не визнані недійсними та відповідач не є неплатоспроможним на даний час.

Враховуючи вищевикладене,суд зауважує, що такий спосіб забезпечення позову як заборона здійснювати нарахування відсотків , комісії, штрафів та пенні як заборони нарахування відсотків є по суті вирішенням спору по суті , що суперечить правовій природі інституту, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є передчасною та необґрунтованою, у зв'язку з чим задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в особі Криворізької філії ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П., Регіональне управління Національного банку України уу Дніпропетровській області- відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Чайкіна