АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Шкірай М.І.
№ 22-ц/796/222/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретарі Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 09 грудня 2015 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, припинення права власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Друга Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на Ѕ частину спадкового майна, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю та знесення самовільно збудованої прибудови,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, припинення права власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: ДругаКиївська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на Ѕ частину спадкового майна, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю та знесення самовільно збудованої прибудови.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2014 року задовольнити. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також помилковість висновків суду, що визначені ОСОБА_2 обставини не є ново виявленими. Під час розгляду справи суд не витребував з Першої київської державної нотаріальної контри та не дослідив матеріали спадкової справи, після померлої ОСОБА_6 Це призвело до помилок при розподілі часток у праві власності.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити. Апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 09 грудня 2015 року також просить задовольнити представник ОСОБА_4

Представник ОСОБА_3 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість..

В судове засідання представник Другої Київської державної нотаріальної контори не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду про визнання його його таким, що прийняв спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 Просив визнати недійсним та скасувати видане державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом від 18 жовтня 1996 року; визнати недійсним і скасувати випадний ОСОБА_2 державний акт на право приватної власності на землю від 30 червня 1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю; припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину спадкового майна - Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 з прилеглими до нього надвірними будівлями; припинити право власності ОСОБА_4 на Ѕ частину спадкового майна- Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 з прилеглими до нього надвірними будівлями; визнати за ним право приватної власності на садибу із вказаним житловим будинком.

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права на спадкове майно у розмірі 50% після ОСОБА_2 Просив зобов'язати Другу Київську державну нотаріальну контору видати йому свідоцтво про право на спадкове майно у розмірі 50%; визнати у відповідній частині недійсним свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про усуненя перешкод в користуванні власністю шляхом знесення самовільно збудованої прибудови за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано ОСОБА_3 таким, що прийняв спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_7 Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 18 жовтня 1996 року, зареєстроване в реєстрі за № 5-4376, яке видане Другою Київською державною нотаріальною конторою ОСОБА_2 Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 30 червня 1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_2 Припинено право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину спадкового майна, а саме: на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1. Припинено право власності ОСОБА_4 на Ѕ частину спадкового майна, а саме: на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1. Визнано право приватної власності ОСОБА_3 на садибу із житловим будинком АДРЕСА_1. Стягнуто на користь ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 витрати по оплаті судового збору у сумі 3441,00 грн. Відмовлено у задоволенні іншої частини первісних позовних вимог, у задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено повністю, у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05 травня 2015 року змінено рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року в частині розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по оплаті судового збору по 1720,50 грн. з кожного. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

28 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2014 року. В обґрунтування заяви зазначив, що 24 червня 2015 року він звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. 24 червня 2015 року державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 у зв'язку із оформленням права на спадщину на вказаний житловий будинок після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_2

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України однією з підстав для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції законно та обґрунтовано визнав визначені ОСОБА_2 обставини такими, що не є нововиявленими. Постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії щодо видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_6 була винесена 24 червня 2015 року, тобто після вирішення судом першої і апеляційної інстанції позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_2 Як убачається з постанови державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори від 24 червня 2015 року, спадкова справа № 1088/1983 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 була заведена 03 березня 1983 року на підставі заяви спадкоємця ОСОБА_2

Доводи заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2014 рокуфактично зводяться до неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та неправильного застосування норм матеріального права.

Разом з тим, обставини, які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не можуть бути нововиявленими обставинами (п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4).

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права та підстав для скасування оскаржуваної ухвали. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2, відхилити, а ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді