Номер провадження№ 2/331/1421/2016
08.09.2016 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Світлицької В.М.
при секретарі Богач А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ №149424, виданого 1-м ВРЕВ м. Хмельницького УДАІ УМВС України в Хмельницькій обл. 18.11.2010 року, відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить транспортний засіб LINCOLN Town Car, 2003 року випуску, шасі №1L1FM81WX3Y643748, реєстраційний № НОМЕР_1. 22.08.2011 року між позивачем та відповідачем була укладена усна угода про продаж вказаного автомобіля. На виконання усного договору купівлі-продажу відповідач отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 38 000 доларів США, що становило 302 860 грн. В обмін ОСОБА_2 передала позивачу вищевказаний автомобіль з технічним паспортом, усіма ключами та довіреність на право користування та розпорядження автомобілем, яка була посвідчена приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 22.08.2011 року та зареєстрована в реєстрі за № 1880. Разом з тим, позивачем було отримано від відповідача розписку, написану власноруч ОСОБА_2М, відповідно до якої вона отримала грошові кошти в розмірі 38 000 доларів США в рахунок оплати за автомобіль. Після отримання автомобіля, ключів та документів, позивач розпочав користуватися автомобілем, як своєю приватною власністю. Звернення до суду зумовлене необхідністю реєстрації автомобіля. Посилаючи на зазначені обставини, просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу LINCOLN Town Car, 2003 року випуску, шасі №1L1FM81WX3Y643748, реєстраційний № НОМЕР_1, укладений 22.08.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на вказаний транспортний засіб; звільнити з-під арешту та зняти заборону здійснення відчуження транспортного засобу, накладених постановою державного виконавця Першого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ, ОСОБА_4, № 47991897 від 21.10.2015 р.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв суду не надавала, причини неявки не відомі. Її неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті.
Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, якіберуть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що згідно з довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 22.08.2011 року, ОСОБА_2.М. уповноважила ОСОБА_1 користуватись та розпоряджатись на свій власний розсуд (продати, обміняти, передавати в найом (оренду), експлуатувати тощо) належним їй на підстві Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ № 149424, виданого 1-м ВРЕВ м. Хмельницького УДАІ УМВС України в Хмельницькій обл. 18.11.2010р., автомобілем марки LINCOLN, модель Town Car, 2003 року випуску, шасі №1L1FM81WX3Y643748, обєм двинуна 4601, реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований там само.
Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, визначається, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. При цьому, обов'язкової письмової форми договору купівлі - продажу транспортного засобу законодавцем не встановлено.
Згідно ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно ч.ч.1, 4 ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Згідно ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Проте, ОСОБА_1 дізнався, що на придбаний автомобіль LINCOLN Town Car, 2003 року випуску, шасі №1L1FM81WX3Y643748, реєстраційний № НОМЕР_1, постановою державного виконавця Першого міського відділу ДВС ХМРУЮ ОСОБА_4 накладено арешт, що підтверджується копією Витяга з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, підстави сумніватися у достовірності наданих позивачем документів відсутні.
Відповідно до ст.ст. 655, 656 ЦК України при здійсненні правочину ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були досягнуті всі умови і виконанні всі взяті зобов'язання. Тобто, ОСОБА_1 згідно ст. 662 ЦК України сплатив гроші і на протязі тривалого часу користується автомобілем, як своєю власністю, а ОСОБА_2 в свою чергу, передала йому у власність автомобіль марки LINCOLN Town Car, 2003 року випуску, шасі №1L1FM81WX3Y643748, реєстраційний № НОМЕР_1.
Ці положення закону регулюють відношення сторін по справі. Тобто з вище
викладених обставин сторонами по справі був укладений правочин на придбання
певного виду товару, а у даному випадку зазначено. Тому, відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК
України правочином є дія особи спрямована на набуття зміну або припинення цивільних прав та обов'язків і згідно ч. 2 ст.220 ЦК України в разі виконання однією зі сторін повністю або частково умов угоди, що потребує нотаріального посвідчення та ухилення від нотаріального оформлення іншою стороною суд в праві визнати таку угоду дійсною.
Відповідно до Пленуму Верховного Суду України в ч. 2 п. 4 за №3 від 28.04.78р. із
змінами внесеними постановами №13 від 25.12.92р. та №15 25.05.98р. «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» звертає увагу суддів на наступне: якщо така угода виконана повністю або частково однією зі сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі закону ч. 3 ст. 334 ЦК України за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора в праві визнати угоду дійсною.
Згідно ст.ст. 328, 334 ЦК України вважається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. А також право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.
Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає в набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. А якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ст. 346 ЦК України припинення право власності вважається в разі купівлі - продажу майна. І дійсно такий факт відбувся, але юридично не був належним чином оформлений. Тому по теперішній час, тобто звернення до суду, автомобіль вважається власністю ОСОБА_2
В силу до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача про визнання договору купівлі продажу дійсним, визнання права власності на майно та зняття арешту та заборони здійснення відчуження такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись, ст.ст. 202, 220, 328, 334, 346, 391, 655, 656, 662 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.78р. із змінами внесеними постановами №13 від 25.12.92р. та №15 25.05.98р. «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними», ст.ст. 15, 57, 59, 107, 208, 212-215, 224-228 ЦПК України,
Визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу LINCOLN Town Car, 2003 року випуску, шасі №1L1FM81WX3Y643748, реєстраційний № НОМЕР_1, укладений 22.08.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дісним.
Зняти арешт та заборону на здійснення відчуження з транспортного засобу марки LINCOLN Town Car, 2003 року випуску, шасі №1L1FM81WX3Y643748, реєстраційний № НОМЕР_1, накладених постановою № 47991897 від 21.10.2015 р. державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького МРУЮ, ОСОБА_4
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.М. Світлицька