Справа № 752/6016/16-ц
Провадження по справі № 2/752/3420/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Марченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_2, треті особи Київська місцева прокуратура № 1 м. Києва, Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Голосіївського району про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини та накладення арешту на житло та майно дитини,-

ВСТАНОВИВ:

18.04.2016 року позивач Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, треті особи Київська місцева прокуратура № 1 м. Києва, Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Голосіївського району про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини та накладення арешту на житло та майно дитини.

Батьками малолітнього ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 23.09.2010 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1584 від 23.09.2010 року. Реєстрація народження дитини проведена за спільною заявою батьків, які у шлюбі не перебували.

У зв'язку з неналежним виконанням матір'ю дитини ОСОБА_4 батьківських обов'язків, малолітнього ОСОБА_3 постановлено на обліку Служби як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах, разом з сестрою ОСОБА_5

Протягом часу перебування малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, батько ОСОБА_2, не здійснив жодних дій, які б змінили стан утримання та розвитку дітей. За наслідками обстеження житлово-побутових умов проживання дітей за їх постійним місцем проживання, зафіксовано, що батько дітей їх матеріально не утримував. Спілкування дітей з ОСОБА_2 відбувалося несистематично, на час перебування дітей за місцем проживання батька, їх вихованням та утриманням займалася бабуся дітей - ОСОБА_6

У зв'язку з госпіталізацією матері дітей у грудні 2015 року до лікарні, незважаючи на наявність у дітей батька, останні були влаштовані до Київської міської дитячої клінічної туберкульозної лікарні для перевірки стану їх здоров'я та подальшого тимчасового влаштування в державні заклади.

Відповідач ОСОБА_2 поцікавився життям та здоров'ям дітей лише 25.01.2016 року, коли ним були надані до Служби у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві пояснення та звернення з проханням відвідувати своїх дітей.

26.01.2016 року до Служби у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві надійшла інформація, що ОСОБА_4 померла.

З огляду на те, що ОСОБА_2 не спроможний забезпечити безпечних умов для утримання та виховання малолітнього ОСОБА_3, 2010 року народження, його бездіяльність вказує на ухилення від виконання батьківських обов'язків, що відповідно до п. 2 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав, Комісія з питань захисту прав дитини від 06.04.2016 року (протокол № 6) прийшла до висновку, що повернення малолітнього ОСОБА_3 батьку ОСОБА_2 є неможливим та суперечить інтересам дитини. За наслідками, Комісія з питань захисту прав дитини Голосіївської РДА в м. Києві прийняла рішення про необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, оскільки обов'язок утримувати дітей покладено на батьків, а позбавлення батьківських прав не звільняє від даного обов'язку, з урахуванням того, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, позивач також просив стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного, на користь особи чи установи, які здійснюватимуть утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, посилаючись на те, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, тобто має право користування даною квартирою, яка є його житлом, просили накласти заборону на відчуження даного майна до повноліття дитини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Додатково зазначила, що після смерті ОСОБА_4 у батька ОСОБА_3 не встановлено батьківського потенціалу. Крім того, за час перебування дитини на обліку в Службі, як такої, що опинилася у скрутних життєвих обставинах, відповідачем не було вжито жодних заходів для зміни тієї обстановки в якій проживала дитина. Також просила врахувати, що малолітній ОСОБА_3 має дуже тісний емоційний зв'язок з малолітньою сестрою ОСОБА_5, 2009 року народження, їх розлучення спричинить психологічну травму у дитини, водночас ОСОБА_2, який вважає себе біологічним батьком ОСОБА_5, після смерті її матері не вжив жодних заходів до встановлення свого батьківства. Проведена робота з відповідачем суб'єктами соціальної роботи, не змінили ставлення останнього до способу життя та зміни обставин для забезпечення нормальних умов для проживання свого сина. Відповідно до інформації Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Голосіївського району, квартира за місцем проживання відповідача знаходиться у занедбаному стані - шпалери обідрані та звисають над головою, в квартирі речі розкидані, білизна брудна, в повітрі стоїть їдкий запах тютюну. Відповідач не виконує рекомендації фахівців соціальної роботи щодо покращення умов проживання та зміни способу життя. Таким чином, з метою забезпечення прав та інтересів дитини, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Зазначив, що його діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - проживали з ним та їх матір'ю ОСОБА_4 з моменту народження до того часу поки ОСОБА_4 не почала вживати наркотичні засоби. Також повідомив, що не знав про те, що діти перебувають на обліку в Службі, водночас, в день відібрання дітей, ОСОБА_4 повідомила, що їх направили в санаторій, коли ж він дізнався, що діти перебувають в лікарні одразу звернувся до позивача за дозволом на їх відвідування та по можливості відвідує їх кожного тижня.

Представник Київської місцевої прокуратури № 1 - прокурор Мельник В.В., в судовому засіданні вважала позов таким, що підлягає задоволенню.

Представник Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Голосіївського району в судовому засіданні позовні вимоги вважала такими, що підлягають задоволенню, оскільки вказане спрямоване на захист прав та інтересів малолітнього ОСОБА_3 Зазначила, що за місцем проживання відповідача не створено умов для виховання та розвитку дитини, квартира у занедбаному стані, відповідач не виконав жодної рекомендації для приведення її до належного стану. Крім того, сама по собі квартира площею 14,7 кв.м. є замалою, враховуючи, що в ній проживають троє дорослих осіб - відповідач, його матір та старша донька.

Суд, вислухавши сторін та представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, проходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_4 - матір'ю, малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 23.09.2010 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с. 11)

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 28.01.2016 року, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві. (а.с. 6)

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються він виконання своїх батьківських обов'язків.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Наказом Голосіївської районної в м. Києва державної адміністрації №43 від 05.08.2015 року малолітнього ОСОБА_3 взято на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах у зв'язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків.

Згідно заяви матері ОСОБА_4 від 28.12.2015 року на а.с. 17, її дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_3, влаштовано для медичного обстеження до Київської міської дитячої клінічної туберкульозної лікарні для медичного обстеження з подальшим влаштуванням до центру реабілітації.

Як вбачається з листа Голосіївського районного в м. Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, за результатами проведення соціальної роботи з ОСОБА_2 буде вирішуватися питання про закриття соціального супроводу ОСОБА_2, оскільки рекомендації надані фахівцями Центру за період перебування під соціальним супроводом не були виконані, або виконані частково, що свідчить про те, що батько не докладає належних зусиль щодо зміни свого стилю життя та не проявив активності щодо подальшої долі дітей.

ОСОБА_2 проживає в однокімнатній малометражній квартирі разом зі своєю матір'ю та неповнолітньою донькою від першого шлюбу. Квартира знаходиться у занедбаному стані, в кімнаті видно сліди пожежі внаслідок електричного замикання, шпалери обідрані звисають над головою, пожежа була декілька років тому. В квартирі безліч речей, які просто валяються під ногами. Білизна на ліжку брудна, на підлозі також імітація спального місця, оскільки незрозуміло, що там лежить.

В повітрі стоїть стійки запах тютюну (в кімнаті палять ОСОБА_2 та його мати). При спілкування з ОСОБА_2 від нього було постійно чути запах алкоголю. (а.с. 30)

Відповідно до ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до Висновку Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації №100-6696 від 05.05.2016 року, вбачається, що протягом всього часу перебування малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, батько ОСОБА_2 не здійснив жодних дій, які б змінили стан утримання та розвитку дітей. На час термінової госпіталізації ОСОБА_4 у грудні 2015 року, остання не виявила бажання залишити дітей на виховання та утримання батькові ОСОБА_2 В свою чергу, ОСОБА_2 лише 25.01.2016 року надав до Служби пояснення з проханням відвідувати своїх дітей. За життя матері, ОСОБА_2 ухилявся від належного виконання батьківських обов'язків по вихованню сина. Проведеною роботою суб'єктами соціальної роботи не змінено ставлення ОСОБА_2 до способу життя та зміни обставин для забезпечення нормальних умов для проживання свого сина.

З огляду на таке, Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, враховуючи рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 06.04.2016 року (протокол № 6) прийшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З доказів наданих відповідачем в судовому засіданні вбачається, що останній зареєстрований та постійно проживає в м. Києві, що підтверджено довідкою Форми № 3 офіційно працевлаштований у ДП «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка» на посаді підсобного робітника господарського відділу, що підтверджується довідкою про доходи № 162, за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою, не знятих та не погашених судимостей не має, що підтверджується довідкою, виданою Управлінням інформаційного забезпечення ГУ Національної поліції в м. Києві.

Разом з тим, судом приймається до уваги, що з моменту постановлення малолітнього ОСОБА_3 на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах у зв'язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків, батько ОСОБА_2 не вжив жодних заходів до покращення умов проживання та виховання сина, незважаючи на ведення матір'ю дитини ОСОБА_4 антисоціального способу життя. Не вживав заходів для проходженням сином періодичного медичного обстеження, не забезпечив отримання дитиною обов'язкової дошкільної освіти, а саме відвідування дошкільного навчального закладу, та не направив сина до школи по досягненню шестирічного віку.

Також, як вбачається, з пояснень представника Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Голосіївського району, а також листа Центру, в квартирі за місцем проживання відповідача не створено нормальних умові для проживання дитини, помешкання знаходиться в занедбаному стані, незважаючи на рекомендації надані батьку представником Центру.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, з огляду на що вбачає необхідність, з урахуванням наданого висновку Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією, позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 2 вказаної статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 179 СК України опікун розпоряджається аліментами, які одержані для утримання малолітньої дитини.

Враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, працевлаштований, доказів того, що у відповідача перебувають на утриманні інші неповнолітні чи непрацездатні особи суду не надано, суд вважає за потрібне стягнути з останнього аліменти у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії, кожного щомісяця, на користь особи або закладу, що утримуватимуть дитину, на утримання малолітнього ОСОБА_3, оскільки відповідач має фізичну можливість та визначений законодавством обов'язок утримувати малолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Приймаючи рішення про накладення заборони на відчуження житла малолітнього ОСОБА_3, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1, суд керувався наступним.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» суд, у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Як вбачається з Довідки Форма №3 від 22.04.2016 року за вих. № 2051, а також підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС в м. Києві ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, відтак, має право користування даним житлом.

За таких обставин, враховуючи необхідність забезпечити збереження житла малолітнього ОСОБА_3, суд вбачає підстави для накладення заборони відчуження на вказане житло до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 143, 144, 150, 164, 166, 167, 170, 171, 179, 182, 183, 191, 193 Сімейного кодексу України, ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. ст. 60, 88,174, 212, 214, 215, 223, 224-228 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_2, треті особи Київська місцева прокуратура № 1 м. Києва, Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Голосіївського району про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини та накладення арешту на житло та майно дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Києва, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2) батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 (Свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 23.09.2010 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1584 від 23.09.2010 року).

Передати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, органу опіки та піклування для подальшого влаштування до установ сімейних форм виховання.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Києва, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2) на користь осіб або установи, на вихованні яких буде перебувати дитина, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви, а саме 18.04.2016 року, і до його повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Накласти заборону на відчуження житла, де зареєстрований та право користування яким має малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_2, до повноліття ОСОБА_3, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Києва, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2) на користь держави суму судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини та до Нотаріату Голосіївського району м. Києва №17 (м. Київ, вул. Заболотного, 48-А).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя Антонова Н.В.