Справа № 296/216/16-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

"12" квітня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участю: секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідачів - ОСОБА_2,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0501/0908/88-199 від 05.09.2008 року у сумі 86812,10 грн.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від "22" січня 2016 р. відкрито провадження у справі за позовом ПАТ "Дельта Банк" та призначено справу до судового розгляду на 11.02.2016 року.

В призначені на 11.02.2016 року, 15.03.2016 року та 12.04.2016 року судові засідання представник позивача не прибув, заяв чи клопотань суду не направляв. Не заявлено ПАТ "Дельта Банк" клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Про дату, час і місце вказаних судових засідань позивач повідомлявся належним чином шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень за адресою його місцезнаходження, вказаною у позовній заяві за адресою: м. Київ, бул. Дружби Народів, 38, які були отримані представником банку, про що є докази в матеріалах справи (а.с. 73, 85, 90).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Так, враховуючи, що судові повістки про виклик представника ПАТ "Дельта Банк" в судові засідання надсилалися судом за адресою, що вказувалась позивачем у позовній заяві та завчасно були отримані його представником, а також те, що про причини своєї неявки представник позивача суд не повідомляв, суд з урахуванням вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України вважає, що позивач є такими, що не з'явився в судове засідання без поважних причин.

Системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та положень ст. 169 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/ неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне, тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Вимоги ж частини ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України перешкоджають позивачеві зловживати своїми процесуальними правами та штучно затягувати розгляд справи.

Таким чином, позивач ПАТ "Дельта Банк" подавши позовну заяву до суду в подальшому її рухом не цікавився, будучи згідно вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України належно повідомленими про розгляд справи в судові засідання не зявився, причини неявки суду не повідомляв, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не надавав, то суд вважає наявними правові підстави для залишення позовної заяви ПАТ "Дельта Банк" без розгляду.

Крім того, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивачем у даній справі є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк".

Відповідно до ст.ст.7, 15 Закону України "Про Національний банк України", ст.77 Закону України "Про банки та банківську діяльність", ст. 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст.39-1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, Правлінням Національного банку України № 664 від 02.10.2015р. винесено постанову "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

02.10.2015р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

На підставі даного рішення розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на два рік з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Таким чином, вжиття у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку під час здійснення його ліквідації покладено безпосередньо на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб або, шляхом делегування повноважень, на уповноважену особу Фонду.

Закон регламентує порядок делегування повноважень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб уповноваженій особі Фонду, передбачаючи можливість такого делегування кільком уповноваженим особам Фонду та зазначає, що у разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд чітко визначає межі повноважень кожної з них (ч. 3 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується (ч. 3 ст. 47 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

При цьому, можливості передоручення своїх повноважень уповноваженими особами Фонду іншим особам Закон не передбачає.

Що стосується порядку визначення уповноважених осіб Фонду, то відповідно до ч.1 ст.47 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" право визначати таких осіб покладено лише на виконавчу дирекцію Фонду.

Із матеріалів справи судом вбачається, що позовну заяву від імені банку підписано ОСОБА_5 В підтвердження повноважень на підписання позовної заяви представником надано довіреність від 14.12.2015 р., підписану уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3

Суд вважає, що дана довіреність не є належним доказом наявності у ОСОБА_5 повноважень на подання позову від імені банку, оскільки, як вже було зазначено судом, правом надавати такі повноваження Законом наділено лише виконавчу дирекцію Фонду та можливості передоручення своїх повноважень уповноваженими особами Фонду іншим особам Закон не передбачає.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов від імені Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" підписано особою, яка не має відповідних повноважень на подачу такої позовної заяви від імені банку.

За приписами п.2 ч.1 ст.207 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що даний позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" підлягає залишенню без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.207 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 207, 209, 210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд м. Житомира

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали - протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя К. В. Шалота