ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1086/16-ц
Провадження № 2/362/1102/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді - Корнієнка С.В., при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Моторне транспортне страхове бюро України, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

9 березня 2016 року позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача грошових коштів в рахунок відшкодування завданої йому, внаслідок вчинення останнім дорожньо-транспортної пригоди, матеріальної шкоди в сумі 22993,67 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі, підтримання своїх вимог. Під час розгляду справи просив врахувати положення ч.2 ст.264 ЦК України.

Відповідач не заперечував щодо своєї участі у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди при якій був пошкоджений автомобіль позивача, але просив в задоволені позову відмовити через пропуск позивачем строків позовної давності.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча про дату та місце розгляду справи судом був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч.ч.1 і 3 ст.61 ЦПК України, обставині, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставині, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з постановою Васильківського міськрайонного суду від 13 вересня 2012 року по адміністративній справі № 1008/5436/12 (провадження № 3/1008/1846/12), відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме, за вчинення 26 серпня 2012 року дорожньо-транспортної пригоди під час якої зіткнувся з автомобілем під керуванням позивача.

З урахуванням матеріалів цивільної справи та пояснень відповідача, суд вважає що обставини вчинення відповідачем дорожньо-транспортної пригоди під час якої ним пошкоджений автомобіль позивача з заподіянням йому матеріальної шкоди не підлягають доказуванню.

Разом з тим, у відповідності до положень ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до положень п.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, з урахуванням дати вчинення відповідачем дорожньо-транспортної пригоди, під час якої був пошкоджений автомобіль позивача та йому була заподіяна шкода, 26 серпня 32012 року, строк позовної давності по зазначеній цивільній справі сплив 27 серпня 2015 року, тоді як до суду позивач звернувся лише у березнем 2016 року, у зв'язку з чим, в задоволені позову необхідно відмовити.

Суд критично ставиться до посилання позивача не недопустимість застосування строку позовної давності у зв'язку з її перериванням, у відповідності до положень ч.2 ст.264 ЦК України, через його звернення до іншого суду з частиною позовних вимог до іншого боржника - іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, з наступних підстав.

За матеріалами справи вбачається, що матеріальна шкода позивачеві була заподіяна під час дорожньо-транспортної пригоди при ДТП внаслідок зіткнення з двома автомобілями - під керуванням відповідача та громадянина ОСОБА_3, відповідальність якого була застрахована в НАСК «Оранта».

Таким чином, відповідач та ОСОБА_3 оскільки заподіяли позивачеві шкоду не внаслідок вчинення спільних дій, вони не є спільними боржниками в порозумінні положень ч.2 ст.264 ЦК України, а тому, відповідають за її спричинення кожний окремо.

У зв'язку з чим, звернення позивача до суду з позовом до страхової компанії «Оранта», де була застрахована відповідальність водія ОСОБА_3, за захистом своїх майнових прав, тобто часткою своїх вимог, не переривала позовної давності до вимог к відповідачу ОСОБА_2

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 61, 212-215, 223, 294 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.