Справа № 361/7352/16-ц
Провадження № 2/361/3841/16
У Х В А Л А

26 грудня 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області, суддя Селезньова Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання кредитного договору недійсним,

встановив:

Даний позов позивачем подано до Броварського міськрайонного суду за місцем зареєстрованого проживання позивача, з посиланням на Закон «Про захист прав споживача» (ч.5 ст.110 ЦПК України).

Суд не вбачає підстав для визначення територіальної підсудності даного позову за ч.5 ст.110 ЦПК України, виходячи з наступного:

Питання про територіальну підсудність даного позову суд вирішує, враховуючи правила про підсудність, визначені в ст.109 ЦПК України.

Згідно правил про підсудність за ст.109 ЦПК позови до юридичної особи предявляються за її місцезнаходженням, тобто за зареєстрованою в належному порядку її юридичною адресою.

Відповідач, згідно вказаним у позовній заяві відомостям - знаходиться за адресою м. Київ., пр-т П.Тичини, (номер будинку не зазначений).

Даний позов не є позовом, що подається на захист порушених прав споживача в порядку, передбаченому Законом «Про захист прав споживачів».

Позовом про захист прав споживача визнається позов у сфері правовідносин, врегульованих Законом України «Про захист прав споживачів», який подається споживачем, тобто особою, визначеною у п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», на захист прав, порушених субєктом, визначеним у даному законі.

Згідно ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» він регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Правами споживача, які підлягають захисту у порядку, визначеному даним Законом (тобто шляхом подання до суду позову про захист прав споживача) , є права, передбачені даним законом, зокрема, право на придбання, замовлення або використання продукції для задоволення своїх особистих потреб; право вільного вибору продукції, товару, послуги; право рівності споживачів та інформованості щодо якості і властивостей товару (послуги); права на належну якість; а також право на захист від порушень умов договору (ст.10) та права споживача у разі придбання товару в кредит (ст.11).

Зокрема, щодо правовідносин, які виникають з приводу придбання продукції у кредит і з приводу укладення договору споживчого кредиту, то зі змісту ст. 11 Закону «Про захист прав споживачів», якою врегульовані дані правовідносини, слід дійти висновку, що в такому порядку розглядаються спори, які виникають в процесі підготовки і укладення договору споживчого кредиту, його виконання надавачем послуги, з приводу придбання товару (продукції), купленої у кредит.

У позові, який подано позивачем до Броварського міськрайонного суду, позивач просить визнати недійсним договір кредиту з інших підстав, які не відносяться до сфери регулювання Законом «Про захист прав споживачів».

Даний позов є звичайним цивільним позовом одної сторони до другої сторони у вже укладеному договорі кредиту, не у сфері регулювання Законом України «Про захист прав споживачів», а у сфері договірних правовідносин.

Таким чином, відсутні підстави для визначення територіальної підсудності даного позову за ст.110 ЦПК України, в тому числі за ч.5 ст.110 ЦПК.

Тому позов територіально не підсудний Броварському міськрайонному суду Київської області.

Згідно п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України заява провертається , якщо справа не підсудна цьому суду.

Керуючись п.4 ч.3 ст. 121, ст.109 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву повернути позивачу як територіально не підсудну Броварському міськрайонному суду Київської області.

Ухвала може бути оскаржена учасниками процесу шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 5 днів з дня отримання копії.

Суддя Т.В. Селезньова