19.05.2016 ЄУН №337/275/16-ц
Провадження №2/337/413/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредун Д.С., секретарі Медвідь Г.С., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 22 січня 2016 року та до закінчення навчання, чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов і пояснила, що від шлюбу з відповідачем має двох дітей - неповнолітнього ОСОБА_4, і повнолітнього ОСОБА_3, які проживають з нею, та знаходяться на її утриманні. На цей час вона працює, і отримує від відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, однак має скрутне матеріальне становище, та просить стягнути з батька дітей - аліменти на час навчання повнолітнього ОСОБА_3 Вважає, що відповідач може і зобов'язаний надати відповідну допомогу.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову та пояснив, що дійсно він є батьком двох дітей - ОСОБА_4 і ОСОБА_3 На утримання цих дітей, з нього утримувалась по 1/5 частині заробітку (доходу). До вересня 2015 року він мав постійне місце роботи та солідну заробітну плату, але був змушений звільнитись. У жовтні 2015 року переніс складну операцію. Після цього намагався працевлаштуватись, але стан здоров'я не дозволив йому працювати. На цей час єдиним джерелом його доходу є пенсія, половина якої утримується як аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, та заборгованість з аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_3, - оскільки після вересня 2015 року 1/5 частина його доходу була менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку. Допомагати дітям він не відмовляється, і дає гроші самому ОСОБА_3, але не має можливості сплачувати аліменти на його утримання.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позов і пояснив, що на цей час він проживає з матір'ю, та знаходиться на її утриманні. Після закінчення школи він пішов навчатись до Запорізького металургійного коледжу на безоплатну форму навчання та отримує стипендію у розмірі приблизно 900 гривень. При цьому, їх родина знаходиться у скрутному матеріальному становищі, та буде справедливо, якщо батько буде сплачувати 1/4 частину доходу на період його навчання. Крім того ОСОБА_3 зазначив, що батько дійсно інколи дає йому гроші, але рідко і у невеликому розмірі.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 1996 року (а.с.6, 26) по 18 лютого 2011 року (а.с.5, 29).

АДРЕСА_1 року у вказаному шлюбі народився ОСОБА_3 (а.с.10, 9, 23, 22).

На цей час повнолітній ОСОБА_3 проживає з матір'ю (а.с.8, 21), та навчається на ІІІ курсі Запорізького металургійного коледжу Запорізької державної академії денної форми навчання. Термін навчання 01 вересня 2013 року - 30 червня 2017 року. (а.с.7, 21). Форма навчання ОСОБА_3 - безоплатна, також йому щомісячно виплачується стипендія в розмірі 972,40 гривень (а.с.60).

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Також відповідно до роз'яснень, які містяться в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 01 травня 2016 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1399 гривень.

Судом враховано, що повнолітній ОСОБА_3 досяг 18 років, продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, проте отримує стипендію в розмірі 972,40 гривень, проживає з матір'ю - позивачкою по справі, яка працевлаштована, розмір нарахованої середньомісячної заробітної плати якої становить 4301,25 гривень (а.с.59), і знаходиться на її утриманні (в.с.78-89).

Однак судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на цей час офіційно не працевлаштований (а.с.43, 67, 74), отримує пенсію за вислугу років у розмірі 1526 гривень (а.с.40), з якої вже утримується аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 (а.с.39, 69-70, 71, 72), та заборгованість з аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_3 (а.с.75, 76, 77), яка однак виникла не з його провини. Також суд приймає до уваги стан здоров'я ОСОБА_2, який 07 жовтня 2015 року переніс операцію черевної порожнини (а.с.41-42), несе витрати з оренди житла (а.с.44-45, 46-49, 50-52), але намагається надавати матеріальну допомогу дитині (а.с.53-54, 55, 56), що також визнав ОСОБА_3 в судовому засіданні.

Таким чином, розмір доходу ОСОБА_2, який він отримує після відрахувань (763 гривні), є меншим встановленого прожиткового мінімуму, та навіть меншим розміру доходу його дитини - ОСОБА_3 (972 гривні).

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що на цей час за станом здоров'я і розміром доходу, ОСОБА_2 не може надавати матеріальну допомогу повнолітньому ОСОБА_3, який продовжує навчання, у зв'язку з чим, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 59, 60, 169, 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Д.С. Бредун