РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8556/15-ц

пр. № 2/759/279/16

30 серпня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Євфіменко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання укладеним договору та стягнення коштів, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним та укладеним 10 липня 2008року усний договір підряду між ним та відповідачкою ОСОБА_2 на виконання ремонтно-будівельних робіт приватного будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1, стягнути з відповідачки заборгованість за даним договором в розмірі 78 563грн. 51коп. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що 10 липня 2008р. він отримав від ОСОБА_2 завдання (на умовах підряду) на виконання ремонтно-будівельних робіт приватного будинку за адресою АДРЕСА_1, який їй належить на праві власності. Згідно отриманого завдання він зобов'язався на свій ризик виконати комплекс покрівельних робіт, виготовлення та залиття опалубки для будівництва веранди, виготовлення і встановлення металопластикових вікон з ПВХ профілю, зварювальні роботи по виготовленню паркану, зварювальні роботи з виготовлення воріт, виготовлення та залиття опалубки цокольного поверху, укладка піноблоку, закупівлі будівельних матеріалів та приладдя. Для виконання робіт за договором він залучив ПП «Аркадіум Буд Груп», яке виконувало покрівельні роботи приватного будинку згідно договору № 280808 від 28.07.2008р., фізичну особу-підприємства ОСОБА_3, який виготовляв і встановлював металопластикові вікна з ПВХ профілю згідно договору № 19/08 від 19.08.2009р., ПП «Арт і кул», яке виконувало зварювальні роботи з виготовлення воріт, паркану, будівництва веранди та іншої роботи згідно договору № 150708 від 15.07.2008р. Однак після остаточної здачі робіт - 10 вересня 2008р. відповідачка не сплатила вартість виконаних робіт в розмірі 78 563,51грн.

Відповідачка проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивач у січні 2008р. одружився на її доньці та став проживати разом з ними у будинку АДРЕСА_1. Під час спільного проживання вони вирішили здійснити деякі поліпшення у будинку, проте будь-якого договору підряду вони не укладали. Також не йшлося про оплату позивачу будь-яких коштів, оскільки вони всі мешкали в цьому будинку та спільно вели домашнє господарство. Про те, що в будинку були виконані роботи на суму 78 563грн. 51коп. ОСОБА_1 ніколи не говорив, документів про це не показував і вона б ніколи на таку суму б не погодилась, оскільки таких коштів у неї не було. Лише після погіршення стосунків з донькою позивач написав на аркуші перелік робіт і їх вартість на загальну суму 22 345грн., яку вона поступово йому сплатила. Вважає, що претензія на суму 78 563,51грн. в 2015 році виникла у зв'язку з винесенням судового рішення про поділ майна, відповідно до якого за її донькою було визнано право власності на ? частину квартиру, придбану під час шлюбу з позивачем.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 11.01.2008р. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.101).

Відповідачка ОСОБА_2 - матір ОСОБА_5 є власником 33/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж адресою на підставі Договорів дарування від 30.10.2003 року (а.с. 103, 104).

Як пояснили сторони та підтвердили свідки, протягом червня-серпня 2008р. в будинку АДРЕСА_1 проводився комплекс ремонтно-будівельних робіт, серед яких були виконані покрівельні роботи, виготовлені і встановлені металопластикові вікна з ПВХ профілю, виготовлені та встановлені ворота, паркан, проводилось будівництво веранди.

Так, свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що є другом позивача, був свідком на його весіллі, приходив до будинку, знайомий з родичами. На травневі свята був в гостях і чув, які позивач і відповідачка спілкувались з приводу проведення ремонтних робіт в будинку. При цьому вони до нього звертались за консультаціями, яким чином можливо зробити ремонт за мінімальні кошти. Чи оговорювали вони між собою вартість ремонтних робіт і чи брала відповідачка на себе обов'язок по їх оплаті йому не відомо.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що під час знаходження в гостях у ОСОБА_1 відповідачка показувала будинок і говорила про необхідність проведення ремонтних робіт даху, системи опалення. Позивач у нього запитував, чи є якісь знайомі, щоб подешевше виконати ці роботи. Свідок не чув, щоб позивач обговорював з відповідачкою вартість ремонтних робіт.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що є другом позивача з дитинства, часто бував у нього в гостях. Чув розмову, під час якої відповідачка просила ОСОБА_1 допомогти зробити ремонт будинку. На прохання позивача він допомагав купувати будівельні матеріали, а також брав участь у встановленні паркану та воріт. При ньому позивач не говорив відповідачці, скільки буде коштувати ремонт будинку.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що проживає поруч з ОСОБА_2 та має спільну межу. Літом 2008р. до неї підійшла відповідачка та сказала, що її зять хоче замінити паркан і чи не бажає вона взяти участь в оплаті. Оскільки ціна була невелика - приблизно 100 чи 200 доларів, і це складало половину вартості паркану, вона погодилась і передала відповідні кошти. Паркан був зроблений неякісно, криво та з перепадом, однак вона розуміла, що його роблять непрофесіонали і за невеликі кошти, а тому претензій не виставляла.

Свідок ОСОБА_1 суду пояснила, що в січні 2008р. уклала шлюб з позивачем і вони стали проживати в будинку її матері. За спільним рішенням вони вирішили здійснити ремонтні роботи в будинку, оскільки в майбутньому мали намір проживати на другому поверсі цього будинку. Крім того, позивачу потрібно було ставити машину, і він вирішив зробити паркан. Кошти, витрачені на ремонт, були спільні, зокрема, оплату покрівлі здійснили за кошти, отримані від продажу бабусиної машини. Паркан обійшовся за невеликі гроші. Розмов про те, що вартість ремонтних робіт буде становити 78 000грн. не було і таких сум ніхто не витрачав. В 2010р. у них виник конфлікт, оскільки позивач вимагав у відповідачки, щоб вона переписала на неї будинок, і вони переїхали проживати до квартири його батьків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Статтею 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати в установлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

В порушення зазначеним норм закону позивач не надав доказів того, що між ним та матір'ю його колишньої дружини склалися саме правовідносини, які мають ознаки договору будівельного підряду, що між ними існувала певна домовленість про порядок виконання робіт і їх оплату, яка передбачає обов'язок замовника - в даному випадку відповідачки по справі, прийняти і оплатити виконані роботи.

Надані позивачем договір від 15.07.2008р., укладений між ним та ПП «Арт і кул», видаткову накладну від 10.09.2008р., товарний чек № 10/09/2008, рахунок фактуру від 4.09.2008р. та договір від 19.08.2008р.(а.с. 8-10, 12, 14) суд не приймає в якості доказів укладення між сторонами договору будівельного підряду, оскільки жоден з вказаних договорів та товарних чеків не містить підпису відповідачки, а тому не свідчить про узгодження з нею вартості вказаних робіт та прийняття на себе обов'язку по їх оплаті.

Також не підтвердили факту досягнення згоди між сторонами з усіх істотних умов договору, зокрема, ціниробіт або способів її визначення, а також конкретного переліку робіт і допитані в судовому засіданні свідки, які пояснили, що відповідачка лише просила допомоги у проведенні ремонту будинку, зокрема, заміні покрівлі, опалювальної системи, проте жоден із свідків не чув, чи узгоджувалась сторонами вартість та обов'язок відповідачки по здійсненню оплати вказаних робіт.

Твердження позивача про те, що в будинку відповідачки він ніколи не проживав і виконував ремонтно-будівельні роботи не з метою покращення умов проживання, а саме за договором підряду спростовується показаннями свідка ОСОБА_1, яка пояснила, що після укладення шлюбу вони проживали у її матері і роботи проводились за спільним рішенням їх сім'ї з метою проживання в майбутньому на другому поверсі цього будинку і що конфлікт виник у зв'язку з вимогою позивача переписати на неї будинок, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які пояснили, що спочатку сім'я ОСОБА_1 проживали у відповідачки, а потім переїхали до матері позивача.

Таким чином в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору будівельного підряду, згідно якого ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання виконати будівельні роботи, а ОСОБА_2 - сплатити на його користь їх вартість, а тому підстав для задоволення позову немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 628, 638, 639, 837, 843, 875 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання укладеним договору та стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів.

Суддя