АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №646/582/15 Головуючий суддя І інстанції Сорока
Провадження № 22-ц/790/84/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря : Костюченко В.В., Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 березня 2015 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про звернення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 березня 2015 року позовні вимоги задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 у розмірі 4 864484,89 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом надання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором №PM-SME 701/214/2008 від 13.06.2008 року, а саме нежитлового приміщення 1-го поверху № 2-1-2-4, солі №2-5-2-8, загальною площею 97,1 кв.м. в будинку літ. «А-2» за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на праві власності, з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість в органах нотаріату, реєстраційної служби України та місцевого самоврядування, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо) за ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної проектом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження. З метою збереження предмету іпотеки до її реалізації, передати предмет іпотеки: нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:2-4, антресолі №2-5-:2-8, загальною площею 97,1 кв.м. в будинку літ. «А-2» в АДРЕСА_1 в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з наданням права вільного доступу, обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, замками, та укладанням Договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами та вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 травня 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішеннямОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить його скасуватита ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що рішення незаконне, необґрунтоване, винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

При цьому вказав на те, що він не був повідомлений про судове засідання по справі; розрахунки позивача стосовно штрафних санкцій належними доказами не обґрунтовані і судом не перевірені;позивач намагається двічі стягнути з нього штрафні санкції; у суду були передбачені п. 3 ч. 1 ст. 201 ЦПК України підстави для зупинення провадження у справі, оскільки він перебуває у складі ЗС України, переведених у військовий стан, що перешкоджає його особистої участі в судових засіданнях, на правову допомогу та надання доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову; законом України «Про внесення змін до деяких законів України з метою подолання негативних наслідків фінансового кризісу» передбачена реструктуризація заборгованості фізичних осіб, що надається шляхом відстрочення сплати суми основного боргу на строк двох років, змінені механізми розрахунків процентів щоб щомісячний платіж не перевищував 35% щомісячного доходу. При реструктуризації боргу комерційні банки зобов'язані звільнити позичальників від сплати штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов договору.

Судова колегія вислухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та розглянутого позову, не вбачає підстав для задоволення скарги. У судове засідання 07 вересня 2016 року представник відповідача не з'явилися і при цьому ніяких доказів поважних причин своєї відсутності не надала, була попереджена, що у разі її відсутності справа буде переглянута на підставі наявних у справі доказів, які вона була зобов'язана апеляційним судом надавати до початку вказаного судового засідання, від неї не надходило заяв про неможливість надання цих доказів, тому відповідно до ст. 305 ЦПК України та у світлі вимог закону про розгляд справи впродовж розумного строку, скарга була розглянута за її відсутності.

Судом встановлено, що 13.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого відповідно до договору від 05.03.2010 року купівлі-продажу кредитного портфелю, та ст. 514 ЦК України є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № SR701/214/208. На підставі цього кредитного договору та відповідної заяви ОСОБА_3, з урахуванням другої частини цього договору від 13.06.2008 року, відповідач отримав від банку кредитні кошти у сумі 232000,00 доларів США під 6 процентів річних, із зобов'язанням щомісячного повернення частинами суми кредиту у строк до 13.06.2017 року.

Крім того, 13.06.2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки нежитлових приміщень 1-го поверху №№ 2-1 - 2-4, антресолі №№ 2-5 - 2-8 загальною площею 97,1 кв.м., літ. А-1, - в будинку АДРЕСА_1

Відповідно до договору відступлення вимоги за договором іпотеки від 14 квітня 2010 року позивач набув права кредитора за вищевказаним договором іпотеки (а.с. 40).

Відповідач ОСОБА_3 свої обов'язки за договором кредиту не виконував, у тому після ухвалення заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2014 року за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 4 864 484,89 грн., внаслідок чого у нього вищевказана заборгованість за кредитом існує.

Таким чином новий кредитор отримав право достроково стягнути всю суму заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на іпотечне майно. Заборгованість за кредитом згідно до наведених банком розрахунків на 08.08.2013 року складала: 248609,69 дол. США, що еквівалентно 1987136,85 грн. заборгованості за тілом кредиту; 138393,02 дол. США, що еквівалентно 1106175,40 грн. - заборгованість по відсоткам; 1771172,64 - нарахована пеня, а разом - 4 864 484,89 грн.

Оскільки вказана заборгованість не змінилася на день уточнення позовних вимог, 25.02.2015 року, позивач просив звернути стягнення на іпотечне майно в рахунок стягнення саме такої суми заборгованості за кредитним договором.

Сума заборгованості за кредитним договором більше, ніж вартість предмету іпотеки, встановленої сторонами у п. 3.2 договору іпотеки в сумі 1 413 000.00 грн. (а.с. 24 на звороті).

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що вимоги позивача є обґрунтованими та відповідають положенням ст.ст. 33, 39, ч.ч. 1, 5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якими передбачено, що іпотекодержатель має право у разі невиконання іпотеко держателем основного зобов'язання задовольнити свої вимоги, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, що обумовлене основне зобов'язання, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки майно. За рішенням суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 вказаного Закону України. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. При цьому встановлені районним судом обставини відповідають наявним у справі доказам, копіям вищевказаних договорів, графіком поверненням кредиту, розрахунком позову, які представником відповідача під час розгляду справи апеляційним судом належними та допустимими доказами не спростовані.

Відповідно до п. 6.4.1 договору іпотеки при задоволенні вимог іпотеко держателя із вартості предмета іпотеки шляхом продажу іпотекодержателем будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу початкова ціна продажу предмету іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем, але не нижче його вартості, визначеної внаслідок незалежної оцінки, з наступним зменшенням ціни у випадку неможливості продажу за визначеною таким способом ціною (а.с. 25 на звороті). Сторони не дійшли згоди щодо вартості предмета іпотеки під час розгляду справи в суді і при цьому представник відповідача без поважних причин не надала у визначений апеляційним судом строк звіт суб'єкта оціночної діяльності на підтвердження своїх доводів, що розцінюється як зловживання правом.

У постанові ВС України від 23 грудня 2015 року по цивільній справі № 6-1205цс15 за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки; за зустрічним позовом фізичної особи до публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про визнання іпотечного договору припиненим була викладена правова позиція, згідно до якої у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам частини шостої (частина 5 на день виникнення спірних правовідносин по цій справі) статті 38, статті 39 Закону України «Про іпотеку» і положенням пункту 4 частини першої статті 215 Цивільного процесуального кодексу України й у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При цьому суд повинен зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Тому судова колегія вважає можливим відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, яка діяла на день укладання цього договору, нині - частина 6 ст. 35) та правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 23.12.2015 року по аналогічній справі № 6-1205цс15 залишити визначення районним судом в оскарженому рішенні ціни продажу предмету іпотеки на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності під час укладання ТОВ «ОТП Факторинг України» договору про продаж предмету іпотеки від свого імені, що відповідає передбаченим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальним принципам цивільного законодавства: справедливості, добросовісності та розумності.

При цьому судова колегія також звертає увагу на правову позицію, яка викладена в постанові ВС України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1080цс15 за позовом ПАТ АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно до якої звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов'язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов'язанням відсутня.

Оскільки таким чином суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростували, то з передбачених ст. 308 ЦПК України підстав апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: