Провадження № 2/645/905/16
Справа № 645/400/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 травня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань- Ятловій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

01.02.2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 18.07.1997 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 800. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що подружнє життя не склалося у зв'язку з непорозумінням один одного, різними поглядами на життя, втратою довіри один до одного. Шлюбно-сімейні припинені з травня 2014 року, з цього часу разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім'ї не можливе. Майнового спору не мають.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, після розірвання просить залишити прізвище «ОСОБА_2».

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобов'язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов'язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред'явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 18.07.1997 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 800 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане 20.02.2004 року відділом реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції в м. Харкові).

Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з травня 2014 року, не ведуть спільне господарство, проживають окремо один від одного, внаслідок того, що відносини між ними зіпсовані непорозуміннями та суперечками, через наявність розбіжностей в інтересах та поглядах на життя. Поновлювати шлюбно-сімейні відносини з відповідачем категорично не бажає.

Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе.

Згідно квитанції № 52 від 29.01.2016 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110- 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 197, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 18.07.1997 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 800 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити без змін «ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -