АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8771/16 Справа № 185/5561/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Баранніка О.П., Городничої В.С,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ»

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» про захист прав споживачів,,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № R111.005-ТЕК.0048542 від 11.12.2014 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 50000,00 грн. з виплатою процентної ставки у розмірі 31,0% річних та 2,79% щомісячної комісії за обслуговування кредиту з кінцевим терміном повернення кредиту 11.12.2019 року. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязалася сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконувала. У звязку з чим, за кредитним договором № R111.005-ТЕК.0048542 від 11.12.2014 року станом на 08.06.2016 року виникла заборгованість у розмірі 97 192,74 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь.

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Банк "ТРАСТ" про захист прав споживачів, посилаючись на те, що між нею та ПАТ Банк "ТРАСТ" був укладений кредитний договір № R111.005-ТЕК.0048542 від 11.12.2014 року, згідно умов якого банк надає позичальнику кредит в сумі 50 000,00 грн. з процентною ставкою 31% річних, з щомісячною комісією 2,79% за супроводження кредиту, зі строком повернення кредиту до 11.12.2019 року. Згідно п. 1 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі щомісячна комісія - комісія кредитора за супроводження кредиту, розмір якої визначений в пам'ятці. Банк не обґрунтував у кредитному договорі вартість сукупної послуги, а тільки визначив її у розмірі 2,79% від суми кредиту. Умови кредитного договору, за якими вона повинна сплатити відповідачу, крім відсотків за користування кредитом, ще й щомісячну комісію за обслуговування кредиту, є несправедливими умовами договору та відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» ці умови договору є недійсними. Таким чином, умова про нарахування та сплату комісії за супроводження кредиту в розмірі 2,79% кредитного договору, що становить 1 395.00 грн. суперечить вимогам ст. 42 Конституції України, ст. 1054 ЦК України, ст. 11, 18, 15 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 3.1.,3.4. Правил надання банкам України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, тому відповідно до вимог ст. 203, 215 ЦК України вказані умови кредитного договору просить визнати недійсними.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідент.номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» () заборгованість за кредитним договором № R111.005-ТЕК.0048542 від 11.12.2014 року станом на 08.06.2016 року в розмірі 71 928 (сімдесят одна тисяча дев'ятсот двадцять вісім) грн. 26 коп., яка складається з наступного:

- 48 561 (сорок вісім тисяч п'ятсот шістдесят одна) грн. 10 коп. сума заборгованості по кредиту;

- 13 684 (тринадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 94 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 9 682 (дев'ять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 22 коп. - пеня.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» понесені судові витрати по справі, а саме: суму сплаченого судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» про захист прав споживачів задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсною умову про нарахування та сплату комісії за супроводження кредиту в розмірі 2,79 % по кредитному договору № R111.005-ТЕК.0048542 від 11.12.2014 року, укладеному між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ».

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та незаконність рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову та відмови у стягненні простроченої комісії за обслуговування кредиту, позивач за первісним позовом просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Оскільки позивачем рішення суду першої інстанції фактично оскаржується лише в частині задоволення зустрічного позову та відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача простроченої комісії за обслуговування кредиту, перевірка законності та обґрунтованості рішення проведена в цих межах.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню лише в оскаржуваній частині, а не в повному обсязі, з ухваленням в цій частині нового рішення з наступних підстав.

Вирішуючи спір в оскаржуваній частині, суд першої інстанції виходив із того, що умова про нарахування та сплату комісії за супроводження кредиту в розмірі 2,79 % по кредитному договору № R111.005-ТЕК.0048542 від 11.12.2014 року підлягає визнанню недійсною, оскільки встановлення платежів за управління кредитом, виконання операцій переказу коштів, прийняття готівки від клієнта для зарахування за погашення кредиту є незаконними та такими, що суперечать вимогам діючого законодавства.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11.12.2014 року Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» отримало від ОСОБА_2 пропозицію (оферту) про укладення договору № R111.005-ТЕК.0048542, в якій остання пропонувала позивачу надати їй споживчий кредит і банком було акцептовано таку оферту та надано відповідачу кредит в розмірі 50 000,00 грн. Відповідач в свою чергу зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі до 11.12.2019 року згідно з Графіком погашення кредиту (Додаток №1 до Кредитного договору) та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 31 % річних та 2,79 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту з щомісячною сплатою частинами суми кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кредитний договір складається з таких документів, що становлять єдине ціле: Умови надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі від 11.12.2014 року, заява про надання кредиту на споживчі цілі від 11.12.2014 року, Додаток № 1 до договору № R111.005-ТЕК.0048542 від 11.12.2014 року (Таблиця платежів), Додаток № 2 до договору № R111.005-ТЕК.0048542 від 11.12.2014 року (Розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту), Додаток №3 до договору № R111.005-ТЕК.0048542 від 11.12.2014 року (Тарифи на РКО). Кредит було отримано відповідачем 11.12.2014 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідача, зазначений в п. 2.9. заяви про надання кредиту на споживчі цілі. Відповідно до п. 2.2. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору, відповідач, яка є позичальником, зобов'язалася своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумі та терміни, визначені у графіку платежів (Додаток №1 до кредитного договору).

У п.2.6 Заяви про надання кредиту на споживчі цілі від 11.12.2014 року, яка підписана відповідачем, встановлена щомісячна комісія за супроводження кредиту в розмірі 2,79% (а.с.19-20).

Відповідач власноручним підписом підтвердила, що ознайомлена з умовами споживчого кредитування на власні потреби в ПАТ Банк «ТРАСТ», його недоліками та перевагами, та те, що Банк надав останній в письмовій формі та в повному обємі всю інформацію передбачену п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с.10-11).

За ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При укладенні кредитного договору позивач за зустрічним позовом у своїй заві про надання кредиту зазначила, що вона бажає отримати кредитні кошти на умовах, які визначені саме в її заяві від 11.12.2014 року (п.1.2 Заяви).

Укладаючи кредитну угоду та підтверджуючи підписом, заявник взяла на себе зобовязання сплачувати комісію банку у розмірі 2,79% - фіксовану величину.

Крім того, на момент укладення договору позичальник не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору, в подальшому виконувала його умови: позивач надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, а саме: Заяву анкету, Памятку клієнта, Додаток до пам'ятки клієнта. Умови надання кредитів на споживчі цілі, в яких міститься повна інформація стосовно умов кредитування, у тому числі розрахунок сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки договору, які підписані та погоджені ОСОБА_2 (а.с. 10-23).

Статею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії, але лише тоді коли вони не були зазначені у договорі.

Тобто, законом передбачено право позичальника, у разі нарахування комісії за користування кредитними коштами, не сплачувати їх, якщо про інше не було домовленості.

За положеннями ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пункт 2.6 Договору зобовязує позичальника щомісяця сплачувати комісію. Плата за кредит - це проценти та комісії, які Позичальник сплачує Банку за надання та обслуговування кредиту згідно з умовами кредитного договору.

Відповідно до ч.14 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Із цього пункту слідує, що банкам надано право нараховувати як відсотки так і комісію, якщо вона передбачена договором.

Відтак, умови договору № R11.005-ТЕК.0048542 від 11.12.2014 р. не суперечать Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину, ОСОБА_2, було вільним і відповідало її внутрішній волі; правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З огляду на викладене, колегією суддів не вбачається підстав, зазначених в ст.ст. 215 ЦК України, для визнання недійсною умови про нарахування та сплату комісії за супроводження кредиту в розмірі 2,79 % по спірному кредитному договору

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частинах: задоволення зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» про захист прав споживачів, визнання недійсною умови про нарахування та сплату комісії за супроводження кредиту в розмірі 2,79 % по кредитному договору № R111.005-ТЕК.0048542 від 11.12.2014 року, укладеному між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ»; відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» до ОСОБА_2 про стягнення 16847,11 грн. простроченої комісії за обслуговування кредиту; стягнення з Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. і ухваленню в цих частинах нового рішення про відмову у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» про захист прав споживачів; про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» простроченої комісії за обслуговування кредиту за кредитним договором № R111.005-ТЕК.0048542 від 11.12.2014 року станом на 08.06.2016 року в розмірі 16847 (шістнадцять тисяч вісімсот сорок сім) грн. 11 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ Банк «ТРАСТ» підлягають стягненню лише судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 1515,80 грн., оскільки судові витрати за подання позовної заяви було стягнуто з відповідача на користь позивача рішенням суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року скасувати в частинах: задоволення зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» про захист прав споживачів, визнання недійсною умови про нарахування та сплату комісії за супроводження кредиту в розмірі 2,79 % по кредитному договору № R111.005-ТЕК.0048542 від 11.12.2014 року, укладеному між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ»; відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» до ОСОБА_2 про стягнення 16847,11 грн. простроченої комісії за обслуговування кредиту; стягнення з Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. і ухвалити в цих частинах нове рішення.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» про захист прав споживачів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» прострочену комісію за обслуговування кредиту за кредитним договором № R111.005-ТЕК.0048542 від 11.12.2014 року станом на 08.06.2016 року в розмірі 16847 (шістнадцять тисяч вісімсот сорок сім) грн. 11 коп.

В решті рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» судовий збір в розмірі 1515,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.П.Бараннік

ОСОБА_3