печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11 квітня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі - Ольховській М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

22.12.2014 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнила, до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 71 712 грн.00 коп. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 11.12.2015 між нею та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» було укладено договір фінансового лізингу №002935, відповідно до умов якого ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» взяло на себе зобов'язання придбати предмет лізингу - автомобіль марки «Nissan QashQai» та передати предмет лізингу у користування ОСОБА_1 на строк та на умовах, передбачених цим договором. 12.12.2015 на виконання умов договору позивач ОСОБА_1 сплатила авансовий платіж у розмірі 72 000 грн. 00 коп. Однак, в порушення умов вказаного договору, в обумовлений договором строк вказаний автомобіль не був переданий ОСОБА_2, у зв'язку з чим згаданий договір було розірвано, разом з тим на вимогу ОСОБА_2, відповідач відмовився повертати останній сплачені грошові кошти в розмірі 71 520 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що зазначена сума грошових коштів не підлягає поверненню у зв'язку з розірванням договору за ініціативою позивача, що передбачено вказаним договором фінансового лізингу. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором не виконує, позивач, посилаючись на несправедливі умови договору фінансового лізингу та на порушення ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» просить повернути їй сплачені грошові кошти у вказаному розмірі. Крім того, позивач вважає, що діями відповідача їй завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які вона зазнали у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив. Причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило.

На підставі ст. ст.169, 224 ЦПК України, суд, визнавши причини неявки представника відповідача неповажними, вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 11.12.2015 між відповідачем ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір фінансового лізингу №002935, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання придбати предмет лізингу - автомобіль марки «Nissan QashQai» та передати предмет лізингу у користування ОСОБА_1 на строк та на умовах, передбачених цим договором, а позивач ОСОБА_1 зобов'язується прийняти предмет Лізингу та сплачувати Лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами договору.(а.с.6-11)

На виконання умов вказаного договору позивач ОСОБА_1 оплатила платіж по вказаному договору лізингу у розмірі 72 000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією №0.0.474480855.1 від 14.12.2015 (а.с. 13)

21.12.2015 позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача з вимогою розірвати договір фінансового лізингу №002935 та повернути сплачені нею грошові кошти у розмірі 72000грн. (а.с.12)

Листом відповідача від 12.01.2016 №1273 позивачу було повідомлено, що договір фінансового лізингу №002935 було розірвано 24.12.2015 на підставі її заяви від 14.12.2015 та відмовлено у поверненні адміністративного платежу у розмірі 71520 грн. 00 коп. з тих підстав, що відповідно до умов вказаного договору адміністративний платіж поверненню не підлягає, а підлягає поверненню тільки авансовий платіж у розмірі 288 грн. 00 коп. (а.с. 24)

Так, відповідно до п.12.1 ст.12 згаданого договору фінансового лізингу лізингоодержувач, який сплатив адміністративний платіж, частково або повністю сплатив авансовий внесок та не отримав транспортний засіб, має право розірвати даний договір за власним бажанням, про що має повідомити лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням щодо розірвання договору шляхом направлення відповідного листа рекомендованою кореспонденцією на адресу лізингодавця та надати реквізити особистого банківського рахунку для здійснення такого повернення. У строк, встановлений чинним законодавством, лізингодавець розглядає заяву лізингоодержувача та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. В такому випадку поверненню підлягає 60% від сплаченого авансового платежу та/або частини авансових платежів, 40% лізингодавець утримує в якості штрафу за дострокове розірвання договору. Адміністративний платіж в такому випадку поверненню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Відповідно до квитанції про попередню оплату позивачем було сплачено адміністративний платіж у розмірі 72 000 грн. 00 коп. згідно договору фінансового лізингу №002935. (а.с.4)

Отже, виходячи зі змісту положень вказаних умов договору фінансового лізингу та, враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 був сплачений адміністративний платіж, а не інші платежі, на які посилається у своєму позові, суд дійшов висновку про відсутність підстав згідно п.12.1 ст. 12 Договору фінансового лізингу для повернення позивачу ОСОБА_1 сплаченої нею грошових коштів в розмірі 72 000 грн. 00 коп.

Доводи позивача про недотримання при укладенні оспорюваного Договору вимог Закону України "Про фінансовий лізинг " та ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо несправедливих умов вказаного договору не приймаються судом до уваги як безпідставні, оскільки базуються на власному припущенні та ґрунтуються на суб'єктивному тлумаченні умов договору фінансового лізингу та вимог Закону України "Про фінансовий лізинг " , та вимог Закону України "Про захист прав споживачів".

Згідно приписів ст. 6 Закону України "Про фінансовий лізинг" істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу; розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 16 цього Закону сплата лізингових платежів здійснюється в порядку встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Частиною 1 статті 806 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодежувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуто ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається зі змісту вищезазначеного договору фінансового лізингу позивача ОСОБА_1 було поінформовано про всі його істотні умови, спосіб та вартість предмета лізингу, строк лізингу, лізингові платежі тощо, що підтверджується підписом позивача на договорі, й позивач засвідчила, що зміст умов лізингу їй зрозумілий.

За таких обставин, власні дії позивача, що виразилися у підписанні договору фінансового лізингу та здійсненні напису щодо ознайомлення з його умовами і відсутністю претензій, являється підтвердженням ознайомлення позивача зі змістом укладеної ним угоди та бажанням щодо настання правових наслідків, обумовлених цією угодою. Виходячи з цього, позивач не заперечує вільного волевиявлення та її вільної згоди щодо всіх умов даного договору фінансового лізингу на момент його укладення та протягом його виконання.

Таким чином, при підписанні договору фінансового лізингу всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договору були дотримані, договір містить всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми його укладення, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність його умов вимогам законодавства.

Частиною 1 ст. 230 ЦК України передбачено, що, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Разом з тим позивач, посилаючись на обставини, які вказують на її думку, що відповідач своїми діями ввів позивача ОСОБА_1 в оману не надали суду доказів того, що вказаний договір фінансового лізингу визнаний судом недійсним.

За таких обставин, суд вважає, що ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» при укладенні договору фінансового лізингу діяло відповідно до норм чинного законодавства та в межах своїх повноважень.

Оскільки порушення відповідачем прав позивачів при виконанні умов Договору фінансового лізингу судом не встановлено, відсутні підстави згідно ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» для відшкодування позивачам моральної шкоди у загальному розмірі 10 000 грн. 00 коп. До того ж слід зазначити, що вимоги про відшкодування моральної шкоди та її розмір позивачем не обґрунтовані та суду не доведені.

Враховуючи викладене, суд вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати стягненню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 6, 7,11 Закону України «Про фінансовий лізинг», ст.ст.3, 5, 6, 627, 638, 806 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду м.Києва К.О.Москаленко