Справа № 359/2314/16-ц
№ 2/359/1102/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19 » грудня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Саган В.М.

при секретарі - Степаненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про визнання неправомірним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та позбавлення премії, -

В С Т А Н О В И В :

12 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, відповідно до якого просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати п.2 наказу філії «Бориспільський комбікормовий завод» ТОВ «Комплекс Агромарс» від 17.12.2015 року №134, яким позивачу було оголошено догану та позбавлено преміальної оплати праці за грудень 2015 року на 100% за недотримання належного санітарного стану технологічного обладнання;

- стягнути з відповідача на свою користь 100% преміальної оплати праці за грудень 2015 року у сумі 500 гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 17 грудня 2015 року директор філії «Бориспільський комбікормовий завод» ТОВ «Комплекс Агромарс» ОСОБА_2 видав наказ №134 «Про результати роботи комісії ТОВ «Комплекс Агромарс», відповідно до п.2 якого позивачу оголошено догану та позбавлено преміювальної оплати праці за грудень 2015 року на 100% за недотримання належного санітарного стану технологічного обладнання, які виявлені під час проведення перевірки з 11.12.2015 р. по 14.12.2015 р. Позивач зазначає, що ознайомлений з наказом 17.12.2015 та вважає, що оскаржуваний ним наказ видано з порушенням діючого законодавства, без належних підстав, а саме, що згідно з наказом у Філії відсутня необхідна документація, посадові інструкції, інші нормативні документи, а на день притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач працював на посаді начальника зміни цеху виробництва комбікормів, і відповідач ні під час прийняття його на роботу, ні згодом не довів до її відома посадову інструкцію, правила внутрішнього трудового розпорядку, в тому числі інші документи, які б свідчили, що до її повноважень відноситься забезпечення належного санітарного стану технологічного обладнання. Також позивач зазначає, що оскаржуваним наказом до позивача застосовано два заходи дисциплінарного стягнення: догана та позбавлення премії. Позивач зазначає, що жодним нормативним законодавчим актом, а також внутрішнім локальним актом роботодавця, який би був доведений до його відома, не передбачено можливість депреміювання. Він стверджує, що премія виплачувалась йому щомісячно та була частиною його щомісячної заробітної плати та що відповідач, позбавивши позивача премії, порушив вимоги ст.ст.2,29 Закону України «Про оплату праці». Також позивачем зазначено, що в порушення вимог ч.1 ст.149 КЗпП України роботодавець до застосування до нього дисциплінарного стягнення не зажадав від нього письмового пояснення, а також в порушення вимог ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки , їх права та гарантії діяльності», позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членом якого вона є, оскільки 05.12.2015 року вона була обрана головою ревізійної комісії Незалежної профспілки працівників Філії «Бориспільський комбікормовий завод» ТОВ «Комплекс Агромарс».

В судове засідання позивач та її представник не з»явилися. Однак позивач направив суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі за наявними в матеріалах справи документами, позовну заяву просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з»явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Однак надав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказав на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані, так як відповідно до п.2.2 наказу № 66 від 30.06.2015 р. вона була призначена відповідальною особою за організацію робіт при експлуатації обладнання інженерних мереж, проведення небезпечних робіт, технічну та електробезпеку, промсанітарію та пожежну безпеку на об»єктах цеху виробництва комбікормів. Також, її було ознайомлено з посадовою інструкцією, відповідно до п. 1.5 якої вона несе персональну відповідальність за дотримання правил організації і ведення технологічного процесу виробництва комбікормової продукції. Внаслідок недотримання цих правил та їх невиконання ОСОБА_1 неодноразово було оголошено догану та позбавлено премії. А тому вважає, що видано наказ правомірно.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 10.02.2009 року перебуває з відповідачем у трудових відносинах, в тому числі з 04.01.2011 року була переведена на посаду начальника зміни цеху виробництва комбікормів філії «Бориспільський комбікормовий завод» Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», що підтверджується даними її трудової книжки, а також змістом оскаржуваного нею наказу № 134 від 17.12.2015 року.( а.с. 8-12).

Встановлено, що директором Філії «Бориспільський комбікормовий завод» Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» ОСОБА_2 був виданий наказ №134 від 17 грудня 2015 року, п.2 якого начальнику зміни ОСОБА_1 та іншим оголошено догану та позбавлено преміальної оплати праці за грудень 2015 року на 100% за недотримання належного санітарного стану технологічного обладнання.( а.с.8).

Як зазначено в мотивувальній частині наказу, з 11.12.2015 по 14.12.2015 р. комісією ТОВ «Комплекс Агромарс» в складі виконавчого директора ОСОБА_3 та директора в кормовиробництва ОСОБА_4 проведена комплексна перевірка роботи філії «Бориспільський комбікормовий завод», в результаті якої виявлено ряд порушень. В першу чергу порушення стосуються відсутності необхідної технологічної документації, посадових інструкцій, інших нормативних документів. Крім того, членами комісії зроблено серйозні зауваження щодо занедбаного санітарного стану обладнання, виробничих та побутових приміщень.

Також зазначено, що в операторській грануляторщиків двері, вікна, стіни та скло брудні, не прибиралися тривалий час. Контроль за тиском пару, що подається на гранулятор, не здійснюється. Ножі для зрізання гранули на матриці не відрегульовані, що приводить до зниження потужності. Преса експлуатуються з порушенням необхідних регулювань (а.с.8).

Таким чином, за яке саме порушення недотримання належного санітарного стану технологічного обладнання, оголошено догану позивачу ОСОБА_1, в наказі не зазначено.

Також не зазначено, яким нормативним актом, в тому числі внутрішнім актом локальної дії, передбачено таке дотримання належного санітарного стану технологічного обладнання, та чи несе позивач відповідальність за дотримання такого санітарного стану, а також, яку саме відповідальність, в наказі не зазначено.

В той же час, відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наданий представником відповідача наказ № 66 від 30.06.2015 року « Про призначення відповідальних осіб за стан охорони праці, технічну та електробезпеку, промсанітарію та пожежну безпеку на об»єктах підприємства»( а.с.61-64), суд не бере до уваги, поскільки, відповідно до вимог Типової інструкції з діловодства, він не містить відмітки про реєстрацію в книзі наказі підприємства та його копія належним чином не завірена..

Твердження представника відповідача, що ОСОБА_1 порушила п.1.5 посадової інструкції, з якою була ознайомлена, суд розцінює критично. Як вбачається з наданої посадової інструкції начальника зміни виробничого цеху( а.с.66-68), з інструкцією були ознайомлені ОСОБА_5, ОСОБА_6. Відмітки про ознайомлення з даною інструкцією ОСОБА_1 відсутні.

Отже, будь-яких належних і допустимих доказів, які б ці обставини доводили, суду надано не було, в тому числі доказів на підтвердження того, що позивачем ОСОБА_1 було порушено недотримання належного санітарного стану технологічного обладнання.

За змістом ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до ч.2 цієї статті, законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до вимог ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Встановлено, що позивач був ознайомлений з оскаржуваним наказом 17.12.2015 року.

Проте будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач до застосування дисциплінарного стягнення зажадав від позивача письмових пояснень, суду надано не було.

Також не було надано доказів того, що діючим положенням про преміювання на підприємстві передбачена можливість позбавлення премії у разі порушення трудової дисципліни.

Крім того, як встановлено з наданих позивачем документів, вона 05.12.2015 року була обраний головою ревізійної комісії створеної на підприємстві Незалежної профспілки працівників філії «Бориспільський комбікормовий завод» Товариства з обмеженою відповідальності «Комплекс Агромарс», що підтверджується Протоколом №1 Установчих зборів Незалежної профспілки працівників філії «Бориспільський комбікормовий завод» Товариства з обмеженою відповідальності «Комплекс Агромарс» від 05.12.2015 (а.с.25-26), про що було повідомлено відповідача рекомендованим листом від 11.12.2015 року, отриманого відповідачем 15.12.2015 (а.с.24) .

Відповідно до ч.3 ст.252 КЗпП України та ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

При цьому суд враховує, що відповідно до вимог ч.1, 9 ст. 16 Закону профспілки, їх об'єднання легалізуються шляхом повідомлення на відповідність заявленому статусу.

Профспілка, об'єднання профспілок набувають права юридичної особи з моменту затвердження статуту (положення). Статусу юридичної особи набувають також організації профспілки, які діють на підставі її статуту.

Як зазначив позивач в позовній заяві, відповідач не звертався до профспілкової організації за отриманням згоди на притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача, суду також надано не було.

За таких обставин, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваного наказу, відповідач не дотримав порядку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та безпідставно наклав на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани та позбавлення премії.

З урахуванням викладеного, оскаржуваний позивачем наказ підлягає скасуванню, а щодо заявленої вимоги про стягнення на користь позивача премії, суд, беручи до уваги положення ст.ст.10,11,60 ЦПК України, приходить до висновку, що в цій частині вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки обраний спосіб захисту не відповідає характеру допущеного відповідачем порушення прав позивача та спірним правовідносинам.

Так, в судовому засіданні встановлено, що п.2 оскаржуваного наказу №134 від 17.12.2015 позивач був позбавлений преміальної оплати праці за грудень 2015 року та, як встановлено, на підтвердження нарахування та виплати позивачу так званої місячної премії (пропорційно відпрацьованим дням) в загальному та її нарахування за грудень 2015 року суду не надано доказів..

Доводи позивача, що розмір такої премії мав становити 500 гривень, суд вважає належним чином не обґрунтованими та не доведеними. Крім того, не підтверджено доказами нарахування позивачу такої премії за грудень 2015 року, за відсутності відповідного обовязку відповідача нараховувати та виплачувати премію щомісячно у конкретно визначеному розмірі,а тому суд вважає безпідставною вимогу щодо стягнення з відповідача на користь позивача 100 % преміальної оплати праці.

Строк звернення з позовом до суду, передбачений ст.232 КЗпП України, позивачем не порушений.

Відповідно до вимог ст.88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 551 гривня 20 копійок з позовних вимог немайнового характеру про скасування наказу (а.с.33) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.10,11,60,74,79,88,169,209,212,214,215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати п.2 наказу Філії «Бориспільський комбікормовий завод» Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» від 17.12.2015 року №134.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс»( ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, в разі якщо сторона по справі не була присутня при оголошенні рішення, то 10 днів з моменту отримання його копії.

Суддя Саган В.М.