ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1341/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Даниленко В.В.,

секретаря Пасько І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просив суд встановити, що поширена ОСОБА_3 на засіданні правління СТ «Сулимівське-3» ІНФОРМАЦІЯ_1 інформація такого змісту: «...член правління ОСОБА_2 викрадає електроенергію для потреб своєї «бані» з електромережі товариства. Лінія електропередачі прокладена ОСОБА_2 напряму до бані, минаючи встановлений на бетонному стовпі лічильник» є недостовірною і такою, що порушує право ОСОБА_2 на повагу до його честі, гідності та ділової репутації та зобов'язати ОСОБА_3 у строк не пізніше, ніж на черговому засіданні правління СТ «Сулимівське-3» після набрання рішенням у даній справі законної сили, спростувати недостовірну інформацію шляхом публічного оголошення на засіданні правління СТ «Сулимівське-3» інформації такого змісту: «Інформація про крадіжку ОСОБА_2 електроенергії, поширена мною, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на засіданні правління є недостовірною і порушує право ОСОБА_2 на повагу до його честі, гідності та ділової репутації». Крім того просив суд, стягнути з ОСОБА_3 на його користь 20 000 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на засіданні Правління, що проводилось об 11 годині за адресою СТ «Сулимівське-3» Відповідач у присутності іншіх осіб допустив у своєму публічному виступі висловлювання такого змісту: «член правління ОСОБА_2 викрадає електроенергію для потреб своєї «бані» з електромережі товариства», «лінія електропередачі прокладена ОСОБА_2 напряму до бані, минаючи встановлений на бетонному стовпі лічильник».

В судовому засіданні Позивач свої вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову та пояснили, що 19.07.2015 р. дійсно відбулося засідання Правління СТ «Сулимівське-3», на якому розглядалося одним із питань підключення будинку відповідача до лінії електропередач.

В своєму виступі ОСОБА_4 (дружина відповідача) зауважила, що необхідно перевірити законність підключення до електромережі будівлі бані ОСОБА_2, до якої проведений електрокабель від ліні електропередачі до будівлі поза встановленого лічильника, який прикріплений на стовпі.

Відповідач також це підтвердив і заявив, що можливі порушення факту правил користування та обліку електроенергією.

Зауваження були висловлені тому, що дійсно бачили, що кабель був підключений на пряму від стовпа електропередачі до будівлі, де знаходиться баня ОСОБА_2

Ця інформація була висловлена, як критична, а тому ці висловлювання не можуть бути поширенням неправдивої інформації тому, що вона має інформативний характер для членів правління, щоб вони перевірили достовірність фактів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

19.07.2015р. дійсно відбулося засідання Правління СТ «Сулимівське-3», на якому розглядалося одним із питань підключення будинку відповідача до лінії електропередач.

В своєму виступі дружина відповідача ОСОБА_4 зауважила, що необхідно перевірити законність підключення до електромережі будівлі бані ОСОБА_2, до якої проведений електрокабель від лінії електропередачі до будівлі поза встановленого лічильника, який прикріплений на стовпі.

Відповідач також це підтвердив і заявив, що можливі порушення факту правил користування та обліку електроенергією.

Данні факти підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і саме покази цих свідків суд вважає за необхідне покласти в основу рішення та не брати до уваги покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, оскільки вони є працівниками СТ «Сулимівське-3», в якому Позивач обіймає посаду члена правління.

У відповідності зі ст.34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров'я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

З роз"яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 15 Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009р. за № 1 вбачається, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У відповідності до ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної/немайнової шкоди» Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Не підлягає задоволенню і вимога про відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а як встановлено в судовому засіданні жодних порушень прав позивача не відбулося.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні, засідання правління відбулося 19.07.2015 року, а до лікаря позивач звернувся 04.08.2015 року, крім того, з дев'яти наданих копій фіскальних чеків лише один чек виданий після 19.07.2015 року.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 169, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст. ст. 3, 32, 34, 68 Конституції України; ст. ст. 23, 201, 277, 280, 297, 1167 ЦК України; ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до цієї Конвенції; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009р. за № 1, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення .

СУДДЯ: