Справа № 712/335/16-ц
Провадження № 2/712/616/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Комунальне підприємство «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 14. 01. 2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі договору міни квартир від 17.01.2003 року вона є співвласницею квартири № 83 в будинку № 200 по бул. Шевченка в місті Черкаси.

Вказувала, що в період з 04.11.2015 року по 08.11.2015 року її квартиру було затоплено водою з вини відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які являються власниками квартири № 93 в будинку № 200 по бул. Шевченка в місті Черкаси, яка розташована поверхом вище її квартири. Внаслідок залиття квартири було зіпсовано ламінат підлоги вітальні, частково пошкоджені стіни та стеля, задня стінка кухонних меблів прийшла в непридатність. Квартира потребує термінового поточного ремонту.

09.11.2015 року вона звернулась із заявою за вх. № 168 до КП Соснівська СУБ Черкаської міської ради з проханням скласти акт про затоплення квартири.

12.11.2015 року комісією у складі майстра КП «Соснівська СУБ» ОСОБА_5, власника квартири № 83 по бул. Шевченка 200 ОСОБА_1, мешканців кв. № 82 ОСОБА_6, кв.91 ОСОБА_7 було складено акт, в якому було встановлено, що залиття квартири № 83 по бул. Шевченка 200 в місті Черкасах сталось в результаті заливу водою з вище розташованої квартири № 93. Залив стався через несправність внутрішньо-квартирного обладнання, розводки системи водопостачання, а саме потребував ремонту зворотній клапан, встановлений після лічильника.

Згідно з висновком № 19/15 буд. Від 02.12.2015року, складеним експертом-дослідником ТОВ «Контакт-сервіс» ОСОБА_8, вартість проведення ремонту квартири позивача становить 3871,20 грн.

Крім того позивач зазначила, що внаслідок неправомірних дій відповідачів їм було завдано моральної шкоди, яка виразилась в негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним. Моральну шкоду вона оцінює в 1000 грн.

Просила суд стягнути з відповідачів на її користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 3871,20 грн., моральну шкоду 1000 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

На попередніх судових засіданнях відповідач ОСОБА_3 та представник відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_2 ОСОБА_9 заперечували проти задоволення позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що витік води стався з труби загального водопостачання, через яку поставляється вода на їх стояк в будинку, та яка відноситься до системи внутрішньо-будинкової мережі, а тому вини відповідачів в затопленні квартири немає, оскільки відповідальність за це має нести КП Соснівська СУБ. Крім того зазначили, що система водопостачання в квартирі відповідачів не досліджувалась, а тому акт від 12.11.2015 року не може слугувати належним доказом у справі. Також вважали висновок спеціаліста ОСОБА_8 неналежним доказом, оскільки він містить відомості про пошкодження в квартирі, які не повязані з затопленням. Просили відмовити у позові в повному обсязі. В останнє судове засідання відповідачі не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Представник третьої особи: ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов в повному обсязі. Вказувала, що вини КП Соснівська СУБ у затопленні квартири № 83 в будинку № 200 в місті Черкаси немає, оскільки витік води стався через несправність внутрішньо-квартирного обладнання в квартирі відповідачів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України.

Згідно із ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними і допустимими, як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхилюючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).

Судом встановлено, що на підставі договору міни квартир від 17.01.2003 року ОСОБА_1 є співвласницею квартири № 83 в будинку № 200 по бул. Шевченка в місті Черкаси.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.11.2015 року, власниками квартири № 93 в будинку № 200 по бул. Шевченка в місті Черкаси є відповідачі по справі: ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

08.11.2015 року комісією в складі ОСОБА_11, ОСОБА_12 було складено акт про те, що 08.11.2015 року близько 19 год. 30 хв. в житловому будинку № 200 по вул. Шевченка в місті Черкаси сталася аварійна ситуація, а саме: залив квартири № 83. При обстеженні було виявлено слідуюче: в квартирі № 93 було виявлено течію квартирної розводки. Аварійна служба перекрила корінні клапани ХГП, ГВП та на бойлері. Зі слів мешканців, течію квартирної розводки вони ліквідують самостійно.

09.11.2015 року ОСОБА_1 звернулась до КП Соснівська СУБ з заявою за вх. № 168 від 09.11.2015 року, в якій просила скласти акт про залиття квартири.

12.11.2015 року комісією у складі майстра КП «Соснівська СУБ» ОСОБА_5, власника квартири № 83 по бул. Шевченка 200 ОСОБА_1, мешканців кв. № 82 ОСОБА_6, кв.91 ОСОБА_7 було складено акт, в якому було встановлено, що залиття квартири № 83 по бул. Шевченка 200 в місті Черкасах сталось в результаті заливу водою з вище розташованої квартири № 93. Частково пошкоджені стіни та стелі в одній кімнаті. На час обстеження, на стелі з гіпсокартону плями на площі 2,5 м2, на стелі фарба полущилася на площі 5,0м2. Залив стався через несправність внутрішньо-квартирного обладнання, розводки системи водопостачання, а саме потребував ремонту зворотній клапан, встановлений після лічильника.

Доводи представника відповідача та відповідача про те, що Акт про залиття є неналежним доказом, оскільки він був оформлений у відсутності відповідача, суд оцінює критично, оскільки відсутність підпису відповідача в Акті не є підставою для визнання даного акту неналежним доказом.

Так, майстер КП Соснівська СУБ ОСОБА_5, яка була допитана в якості свідка, та яка підписала вищевказаний Акт про залиття від 12.11.2015 року, пояснила, що перед тим як йти складати акт, вона телефонувала до відповідачів, з метою повідомити їх про складання акту, однак відповіді не отримала. При складанні акту, окрім неї та власника квартири № 83 були присутні також мешканці квартир № 82 та 91. Відповідачі були відсутні.

Крім того, посилання відповідачівна те, що відповідальність за залиття квартири позивачки має нести КП Соснівська СУБ, оскільки витік води стався з труби загального водопостачання ґрунтуються лише на їх поясненнях та не підтверджуються жодними доказами.

Разом з тим, свідок ОСОБА_13, яка являється сусідкою сторін по справі пояснила, що в своїй квартирі вона також помітила, що її стеля потемніла від вологи та почали відклеюватись шпалери. Потім вона зрозуміла, що її квартиру затоплюють. До своєї квартири відповідач ОСОБА_3 її не впустила та агресивно себе поводила. Воду перекрили лиши в квартирі відповідачів. Якби була несправність на загальному стояку, то відключили б усім водопостачання.

Свідок ОСОБА_14 суду засвідчив, що до виклику аварійної служби була заявка від мешканців квартири АДРЕСА_1. В даній квартирі ним було виявлено течію на зворотному клапані та перекрито кран на гарячу воду. Все це зафіксовано в акті складеному аварійною службою. Також зазначив, що ним було розяснено мешканцям, що це їх обовязок ремонтувати власне внутрішно-квартирне обладнання.

Відповідно до акту виконаних робіт за договором підряду від 09.11.2015 року, в квартирі АДРЕСА_1 було проведено сервіс та перепаковку зворотнього клапана.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що залиття квартири № 83 в будинку № 200 по бул. Шевченка в місті Черкаси сталося в результаті несправності внутрішньо-квартирного обладнання, розводки системи водопостачання, а саме потребував ремонту зворотній клапан, встановлений після лічильника в квартирі № 93 за вищевказаною адресою.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов'язок нести витрати, пов'язані з утриманням належного власнику майна, до яких, зокрема відносяться витрати, що пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей, передбачено Законом України „Про житлово-комунальні послуги", що набув чинності з 1 січня 2005року, Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінет Міністрів України №572 від 08.10.1992 р. (із змінами).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що власник квартири зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом свого майна. Оскільки мешканці квартири № 93 недбало ставилися до внутрішньоквартного обладнання, а саме: системи водопостачання, в результаті чого це призвело до залиття квартири позивача, а тому саме відповідачі, як власники квартири АДРЕСА_2, несуть відповідальність за спричинену шкоду позивачу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири є обґрунтованими та ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Для визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок залиття, позивач звернулася до суб'єкта оціночної діяльності - ТОВ «Контакт-Сервіс».

Згідно з висновком № 19/15 буд. від 02.12.2015року, складеним експертом-дослідником ТОВ «Контакт-сервіс» ОСОБА_8 та спеціалістом кошторисником ТОВ «Контакт-сервіс» ОСОБА_15, вартість відновлювальних робіт ( з урахуванням вартості будівельних матеріалів) квартири № 83 по бул. Шевченка,200 в м. Черкаси, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_16 в цінах грудня 2015 року становить 3871,20 грн. з врахуванням ПДВ.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка експерт ОСОБА_8 суду підтвердив, що 26.11.2015 року при огляді квартири АДРЕСА_3 ним було виявлено сліди заливу водою. Під час обстеження вищезазначеної квартири ним було дійсно зафіксовано пошкодження стелі, стін та підлоги. На стінах були сліди протікання, ржаві плями від води, ламінат на підлозі було частково пошкоджено, стеля пошкоджена з жолобленням підвісної гіпсокартонної стелі. За кухонними меблями зявилась пліснява.

Згідно ст. 22 ЦПК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач довів завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв?язок між ними, а відповідачі відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України це не спростував і не довів відсутність своєї вини.

Згідно з ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі.

На підставі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 (з наступними змінами) визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Аналізуючи викладене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, характеру та обсягу страждань, яких зазнала позивач внаслідок затоплення її квартири, характеру завданих збитків суд вважає, що заявлена позивачем моральна шкода в сумі 1000 грн. підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про стягнення витрат за проведення експертної оцінки завданої шкоди у розмірі 700,00 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат, а саме до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, оскільки експертне дослідження судом не призначалось, а висновок експерта було надано позивачем в якості доказів, суд відмовляє в задоволенні вимог позивача в частині стягнення витрат на послуги експерта, оскільки дані витрати не є судовими.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких умов, до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягають понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 130, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1167,1192 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 3871,20 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., а всього 4871,20 грн. (чотири тисячі вісімсот сімдесят одна гривня 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 183,70 грн. ( сто вісімдесят три гривні 70 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 183,70 грн. ( сто вісімдесят три гривні 70 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 183,70 грн. ( сто вісімдесят три гривні 70 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м. Черкаси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Т.Є. Троян