Справа №751/6064/16-ц
Провадження №2/751/882/16
Рішення

Іменем України

07 вересня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

при секретарі Брик Л. М.

з участю: представника позивача Бондаренко Н.Л.

відповідача, представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом Новозаводської районної в м. Чернігові ради в особі органу опіки і піклування до ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4, Чернігівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби в справах дітей облдержадміністрації

про позбавлення батьківських прав, -

Встановив:

Орган опіки і піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо її неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 є матір'ю малолітніх ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_2 веде антигромадський спосіб життя зловживає алкогольними напоями, постійно наражає своїх дітей на небезпеку життю та здоров'ю. Як вбачається із характеристик ОСОБА_6, наданих Чернігівською загальноосвітньою школою І-ІП ступеня № 34, мати не приділяє належної уваги вихованню сина, жодного разу не приходила на батьківські збори, не цікавиться успіхами дитини в школі, не бере участі у зборі документів для безкоштовного харчування ОСОБА_6 у шкільній їдальні. ОСОБА_6 з 24 лютого 2016 року перебуває в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей обласної державної адміністрації за особистим зверненням у зв'язку з тим, що хлопчик залишився без засобів для існування, мати поїхала з міста. За заявою сестри, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7 тимчасово влаштований до її родини. Виконавчим комітетом Новозаводської районної у М.Чернігові раді 23 травня 2016 року було прийняте рішення № 93 про доцільність позбавленню ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв'язку з ухиленням матері від виконання своїх обов»язків по вихованню дітей, що в силу п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7, підтримала, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що ОСОБА_6 опинився в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей після того як, було з'ясовано, що у дитини немає ключа від квартири, а мати поїхала з дому. У зв'язку з чим хлопчик був поміщений 24 лютого 2016 року в Чернігівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей обласної державної адміністрації. ОСОБА_7 тимчасово влаштований до родини ОСОБА_4, старшої доньки відповідачки. Відповідач неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позову, вказавши, що піклується про дітей, майже щодня відвідує сина ОСОБА_6 в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, приносить йому одяг, має намір його забрати. Вказує, що алкогольні напої не вживає, будь-які компанії її кімнату, де вона проживає з неповнолітніми дітьми, не відвідують. Її діти завжди доглянуті та нагодовані і, як може, намагається створити належні умови для проживання. В кімнаті гуртожитку, де зареєстровано шість осіб, зроблений ремонт, поміняні вікна, двері, меблі, є комп'ютер. Завжди надає дитині в школу гроші для харчування. Коли в лютому місяці 2016 року вона поїхала в село на декілька днів на заробітки, дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передала під нагляд своїй старшій повнолітній донці ОСОБА_4, яка на той час проживала у м. Ніжин. Коли їй зателефонували і повідомили, що ОСОБА_6 помістили до центру соціально-психологічної реабілітації дітей, наступного дня вона приїхала, але дитину не віддали і будь-якої допомоги з питання повернення дитини не надали. Вона щодня відвідує дитину в центрі, приносить йому вечерю, одяг, готувала дитину до школи, постійно спілкується з психологом центру щодо справ ОСОБА_6. На даний час її донька ОСОБА_4 та син ОСОБА_7 проживають разом з нею. ОСОБА_7 пішов до 1 класу і вона його забезпечила всім необхідним. Дитячий садок ОСОБА_7 не відвідував у зв'язку з тим, що вона не працювала та допомагала доньці з маленькою онукою, а отже і син знаходився дома разом з нею.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, у зв'язку з відсутністю доказів того, що мати усунулась від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей. Мати бажає виховувати своїх дітей власноруч. Позбавляння батьківських прав є винятковим, крайнім заходом і в даній ситуації є передчасним, оскільки відповідачка бажає виховувати своїх дітей особисто. Стоїть на обліку в центрі зайнятості, даних про зловживання відповідачкою спиртними напоями протягом останнього року, не надано, компрометуючих даних, що характеризують особу відповідачки з місця проживання також не надано.

Третя особа ОСОБА_4 пояснила, що є донькою відповідачки. В середині лютого мати ОСОБА_2 поїхала на декілька днів у село на заробітки, а дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишила під її нагляд. 24.02.2016 року вона привезла з м. Ніжина ОСОБА_6 до школи. Ключів у дитини від квартири у дитини не було, бо вона забула їх у Ніжині. Коли прийшла до школи за ОСОБА_6, то їй його не віддали і соціальний педагог відвів хлопчика до центру соціально-психологічної реабілітації дітей, де змусили його написати заяву про те, що йому нікуди йти. На даний час вона з маленькою донькою та братом ОСОБА_7 проживають у мами та постійно відвідують ОСОБА_6 в Центрі. Вказує, що мати намагається здійснювати належний догляд за дітьми, вони завжди нормально одягнуті і нагодовані, а також є книжки, комп'ютер та інше для їх розвитку.

Представник третьої особи Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби в справах дітей облдержадміністрації в судовому засіданні вказав, що відповідачка ОСОБА_2 часто відвідує сина ОСОБА_6 в Центрі, була 46 разів, цікавиться дитиною, веде з ним бесіди, приносить харчування, одяг, спілкується з психологом Центру. Намагається виконувати батьківські обов'язки. Дитина дуже добре ставиться до матері, бажає повернутись до неї.

Вислухавши сторони, думку третіх осіб, пояснення свідків, врахувавши думку самого малолітнього ОСОБА_6, дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до копії свідоцтв про народження, відповідачка є матір'ю малолітніх ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, відомості про батьків дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України ( а.с. 3, 4).

Звертаючись до суду із позовом, позивач вказує, що ОСОБА_2 не працює, в помешканні не наведений лад, не прибрано, брудний посуд, по кутках валяється сміття, жодного разу не зверталась до служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради щодо повернення дітей, а отже самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до п.15 зазначеної постанови Пленуму ВСУ позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 23.05.2016 № 93 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітніх ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 5-6).

Позивач як на докази ухилення ОСОБА_11 від виконання батьківських обов'язків відносно своїх дітей посилається на наступні факти:

Згідно з характеристики ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, загальноосвітньої школи № 34, мати ОСОБА_6 не приділяє належної уваги вихованню сина, жодного разу не приходила на батьківські збори, не телефонувала класному керівнику, щоб дізнатись про успіхи дитини в школі, не відповідала на телефонні дзвінки і не передзвонювала вчителеві ( а.с. 11).

Згідно з довідкою Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей обласної державної адміністрації № 01-23/27 від 24.02.2016, 24.02.2016 о 15-30 год. до центру за особистим зверненням був поміщений неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що хлопчик залишився без засобів для існування ( а.с. 13).

Відповідно до довідки Чернігівського відділу поліції ГУ НП в Чернігівської області № 3408/124/43/01/10/2016 від 29.04.2016 (а.с. 14), позивач притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 184, 178 КУпАП ( а.с. 14).

Згідно з довідками № 288 від 04.03.2016 та № 549 від 12.09.2016 Чернігівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, родина ОСОБА_2 перебуває на обліку Чернігівського міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, від соціального супроводу центру жінка відмовилась ( а.с. 15).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов родини ОСОБА_2 від 13.05.2016, встановлено, що в кімнаті гуртожитку зареєстровані та проживають: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Родина мешкає в одній кімнаті, комунальні зручності загального користування, в кімнаті безлад, дуже брудно, багато недопалків, ремонт не зроблений. Загальний санітарний стан приміщення незадовільний. Спеціально відведеного місця для навчання, розвитку та відпочинку дітей немає. Зі слів сусідів, ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями ( а.с. 17).

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Савін проти України", яке 18 березня 2009 року набуло статус остаточного, підкреслив, що при вирішенні питання про відібрання дітей від батьків необхідно чітко встановити чим зумовлено незадовільність виховання дітей; чи є такі дії єдиним безальтернативним вирішенням цієї проблеми та чи є достатньо виправданим таке серйозне втручання в сімейне життя.

Суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Пункт 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» орієнтує суди на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та що суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Відповідачкою ОСОБА_2 заперечується той факт, що вона усунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, стверджує, що її діти доглянуті, вона цікавиться їх життям. Постійно відвідує сина ОСОБА_6 у Центрі і дуже бажає його забрати додому.

Допитані в судовому засіданні свідки дали наступні пояснення.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що знайома з відповідачем 15 років, проживали в одному гуртожитку на одному стажі. Вказує на те, що відповідач слідкує за своїми дітьми, вони доглянуті, ситі, охайно вдягнуті. Є всі дитячі речі, робоче місце, комп'ютер в кімнаті. Вважає, що мати виконує батьківські обов'язки.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що ніколи не бачила компаній в кімнаті відповідача. Діти відповідача доглянуті, одягнуті.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою відповідача. Ніколи не помічала, щоб відповідач залишала дітей самих. Знає, що ОСОБА_6 забрали в центр, що ОСОБА_2 хоче забрати його звідти.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 знає з 90-х років, в неї багатодітна сім'я, є певні труднощі з фінансами, але сім'я дружня, міцна, кімната обладнана для дітей. Старша донька ОСОБА_4, взяла на себе частину обов'язків по догляду за дітьми. Відповідачка стоїть на обліку в центрі зайнятості, намагається знайти роботу.

Відповідно до ст. 171 СК України з метою врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя, в присутності педагога ОСОБА_16, судом був вислуханий малолітній ОСОБА_6, який виразив своє бажання бути з мамою, вказав, що вона добре про нього дбає і він її дуже любить.

Суд приймає також до уваги, що згідно з довідки Житлового фонду № 3 КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради № 255 від 02.09.2016 ОСОБА_2 проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. За час проживання скарг від сусідів, а також з інших джерел до дільниці № 3 не надходило ( а.с. 50).

Відповідно до довідок Диспансерного відділення КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер» Чернігівської обласної ради» № 790 від 02.09.2016, Диспансерного відділення КЛПЗ «Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні» № 1176 від 02.09.2016, КЛПЗ «Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні» № 24-07/1636 від 01.08.2016, ОСОБА_2 на обліку у вище зазначених закладах не перебуває ( а.с. 51-53).

Згідно з довідкою Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей обласної державної адміністрації № 01-23/107 від 19.07.2016 ОСОБА_2, мати малолітнього вихованця ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує сина у закладі. Хлопець має бажання проживати разом з матір'ю ( а.с. 54).

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши надані сторонами докази, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу та допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків суд, враховуючи встановлені обставини та бажання відповідачки виховувати своїх дітей та піклуватись про них, виходячи з інтересів дітей та бажання бути з матір'ю, вважає підставним відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Водночас, суд вважає за необхідне роз'яснити та попередити відповідача, що з врахуванням викладених органом опіки і піклування обставин, вона повинна вживати більш дієвих заходів щодо участі в вихованні дітей, проявлення материнської турботи та догляду за дітьми, в противному випадку у разі ухилення від виконання батьківських обов'язків вона може бути позбавлення батьківських прав відносно свої малолітніх дітей.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,11, 57-66, 208, 209, 212-215, 218, 292 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

У задоволенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання і утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та у разі продовження протиправної поведінки вона буде позбавлена батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей.

Покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. В. Цибенко