ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1075/16-ц
Провадження №2/483/461/2016
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
06 вересня 2016 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Чаус Л.В

при секретарі Єфімовій Т.Ю.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки (пені)за прострочення сплати аліментів, -
в с т а н о в и в:
15 липня 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 червня 2010 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 травня 2010 року щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, однак вказані аліменти відповідач не сплачував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по аліментах.
Посилаючись на викладені обставини, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість по аліментах за період з травня 2010 року по липень 2016 року у розмірі 10071 грн. 64 коп. та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 4447 грн. 89 коп.згідно наданого нею розрахунку.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вважаючи завищеною суму нарахованої пені. Пояснив, що тривалий час не працював, працевлаштувався лише у липні 2016 року, має на утриманні ще одну малолітню дитину, на яку сплачує аліменти, а тому вважає можливим сплатити пеню у розмірі не більше 1500 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .
Згідно рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від від 03 червня 2010 року ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 травня 2010 року щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією вказаного рішення суду.
Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Очаківського міськрайонного управління юстиції від 23 червня 2010 року було відкрите виконавче провадження з виконання зазначеного вище рішення суду.

Як слідує з довідок-розрахунків державного виконавця, заборгованість ОСОБА_6 по аліментах за період з травня 2010 року по липень 2016 року складає: за 2010 рік 1030 грн. 68 коп., за 2012 рік 3581 грн. 86 коп., за 2013 рік 1788 грн. 05 коп., за 2014 рік 914 грн. 25 коп., за 2015 рік 1230 грн. 90 коп., за 2016 рік 1525 грн. 90 коп., із зазначенням суми щомісячної заборгованості, а всього 10071 грн. 64 коп.

Позивачкою або відповідачем не заявлялись відповідні вимоги з приводу оспорення розміру визначеної державним виконавцем заборгованості, в чому вбачається відсутність спору про розмір заборгованості відповідача по аліментам.

Таким чином, виконавчий лист на стягнення з відповідача аліментів на підставі вищевказаного рішення суду знаходиться на виконанні у відділі державної виконавчої служби Очаківського міськрайонного управління юстиції, виконавче провадження не закривалось.

Згідно ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Такий же порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання про заборгованість лише у разі спору про її розмір.

Тобто, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень цього Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Стягнення заборгованості зі сплати аліментів судом за вказаних обставин призведе до подвійного стягнення цих коштів.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що підстави для примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів за рішенням суду відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.
Зі змісту рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 червня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_3 вбачається, що відповідач був присутнім у судовому засіданні та визнав позовні вимоги, що свідчить про те, що відповідач був обізнаний про ухвалене судове рішення про стягнення з нього аліментів у зазначеному вище розмірі. Таким чином, наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 неустойки відповідно до вимог ст. 196 СК України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постановах від 01 липня 2015 року по справі за № 6-94цс15, від 25 листопада 2015 року № 6-2022цс15, від 16 грудня 2015 року № 6-2696цс15), з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.
При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Згідно розрахунку позивачки, виконаному з дотриманням вищевказаних вимог розмір пені за період з травня 2010 року по липень 2016 року складає 4447 грн. 89 коп.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі з 04 липня 2016 року та сплачує аліменти на ще одну малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_3 від 02 вересня 2016 року, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 та копією постанови державного виконавця Очаківського МР ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області про відкриття виконавчого провадження від 18 серпня 2016 року.

З врахуванням викладених обставин, суд вважає можливим зменшити розмір пені за несплату аліментів та стягнути її у розмірі 3000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.
Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки (пені)за прострочення сплати аліментів, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з травня 2010 року по липень 2016 року у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Головуючий: