АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4070/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц-774/2257/К/16 суддя Скотар Р.Є.
Категорія 26 (I) Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

за участю секретаря: Гладиш К.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" про стягнення моральної шкоди, у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник ОСОБА_2 акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" - ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначив, що він пропрацював у відповідача в період з 1988 по 2013 рр. за професіями: учень машиніста крану, машиніст крану (3 розряду), машиніст крану (5 розряду), машиніст крану (6 розряду), звільнений з підприємства за власним бажанням ст. 38 КЗпП України. Висновком лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини йому були 07.06.2016 р. встановлені два професійні захворювання за діагнозами: вібраційна хвороба другої ст. від дії загальної вібрації з синдромом церебрально -периферичної ангіодистонії, ускладненої дисциркуляторною енцефалопатією, у поєднанні з синдромом полірадикулоневропатії з вираженими статико динамічнми порушеннями на шийному та попереково крижовому рівнях, стійким больовим та м`язово тонічним компонентами та вазомоторними порушеннями на кистях; хронічний (пиловий) бронхіт. Висновком МСЕК йому первинно 09.08.2016р. було встановлено 50% втрати працездатності, із яких 40% - по вібраційній хворобі, 10% - по хронічному бронхіту, та визнано інвалідом 3 групи від профзахворювання. Наступний переогляд 01.07.2017р.

Вважаючи причиною отримання професійного захворювання тривалу роботу в умовах важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату, що є виною підприємства, яке не створило нешкідливі та безпечні умови праці відповідно до вимог діючого законодавства, просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у сумі 275 600,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11 жовтня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 35 000 грн. без утримання податків з доходів фізичних осіб, в решті позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне та необєктивне зясування обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, апелянт посилається на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач є винним в отриманні позивачем професійного захворювання, оскільки в акті № 24 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12.07.2016 року не вказано конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання позивача.

Крім того, відповідач вказує, що позивачем не доведено факту спричинення йому моральної шкоди жодними доказами, зокрема висновками відповідних медичних установ.

Також, на думку апелянта, сума відшкодування моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, її визначено без урахування характеру і тривалості фізичних і моральних страждань позивача, ступеню вини як відповідача так і позивача, які призвели до виникнення професійного захворювання, а також судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди. На думку апелянта, стягнута судом сума є значно завищеною та такою, що не відповідає тим моральним стражданням, які фактично зазнав позивач.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 пропрацював в період з 19.01.1988р. по 17.03.1997р. за професіями: учень машиніста крану, машиніст крану (3 розряду), машиніст крану (5 розряду), та з 26.12.1997р. по 26.02.2013р. машиніст крану (6 розряду) в Криворізькому металургійному заводі ім. «Леніна», Криворізькому державному металургійному комбінаті «Криворіжсталь», ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг» (правонаступником являється ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»). Звільнений з підприємства за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (а.с.5-9).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №24, складений від 12.07.2016 року, комісією в складі представників керівництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», страхового експерту Фонду соціального страхування, Дзержинська СЕС, в пункті 16 Акту вказано обставини, при яких ОСОБА_3 отримав два професійні захворювання, саме робота на підприємстві відповідача в умовах перевищення гранично допустимих показників вібрації та пилу в декілька разів, оскільки працюючи з 26.07.1988р. по 04.07.1997р. та з 26.12.1997р. по 26.02.2013р. машиністом крану металургійного виробництва цеху блюмінг ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», здійснював: керування кліщовим краном під час виконання робіт по посаду та видачі з нагрівальних колодязів гарячих злитків металу; заміну керн; чистку та заправку осередків нагрівальних колодязів, підсипку осередків нагрівальних колодязів піском. Протягом зазначеного періоду підпадав під вплив дії вібрації та пилу, показники котрих перевищували нормативні значення через недосконалість робочого місця (а.с.10-13).

В пункті 19 конкретних винних осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, встановити не можливо, в звязку з тривалою роботою в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», впродовж 23 років 10 місяців.

Відповідно до висновку МСЕК 09.08.2016р. йому первинно було встановлено 50% втрати працездатності, із яких 40% - по вібраційній хворобі, 10% - по хронічному бронхіту, а також визнано інвалідом 3 групи від двох професійних захворювань, наступний переогляд МСЕК призначений на 01.07.2017р. (а.с.14).

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування позивачу у звязку з отриманим ним на виробництві професійним захворюванням моральної шкоди відповідачем, з вини, якого її й заподіяно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку з професійним захворюванням був встановлений. Він отримав професійні захворювання, втратив працездатність у розмірі 50%.

Позивач щоденно вимушений переносити хронічні фізичні страждання, в звязку з погіршенням стану здоровя. Відчуває постійний ниючий, тупий біль та обмеження об`єму рухів в поперековому відділі хребта, періодично гострий біль в поперековому відділі при русі, постійна терпкість пальців рук при незначному фізичному навантажені, майже постійний біль в шийному відділі хребта, задишка, постійний сухий кашель.

При цьому, неможливість встановити конкретних посадових осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, гігієнічних регламентів і нормативів, не знімає з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» обовязку виконувати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність в законом вставленому порядку за їх невиконання.

Тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач є винним в отриманні позивачем професійного захворювання, оскільки в акті № 24 від розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12 липня 2016 року не вказано конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання позивача.

У звязку з чим, висновок суду щодо спричинення позивачу неправомірними діями відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» моральної шкоди, є правильним.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем не доведено факту спричинення йому моральної шкоди жодними доказами, зокрема висновками відповідних медичних установ, так як матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів щодо спричинення позивачеві ОСОБА_3 в результаті ушкодження здоровя, моральної шкоди. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Спростовуються й доводи відповідача щодо відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки, факт заподіяння такої шкоди у звязку з отриманим ним професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні. Так, позивач час від часу змушений проходити амбулаторний та стаціонарний курс лікування, переносить фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих звязків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції судової практики щодо розгляду аналогічних справи є безпідставними та суперечать чинному законодавству, згідно якого суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України ( ч.1 ст. 8 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, та відхиляє доводи апеляційної скарги про необґрунтованість розміру моральної шкоди.

Так, відповідно до розяснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Стягуючи з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 35000 грн., суд першої інстанції врахував характер отриманого професійного захворювання, стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів на "АрселорМіттал Кривий Ріг", відсоток втрати ним професійної працездатності, стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці, проте, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: