Номер провадження: 22-ц/785/2421/16
Головуючий у першій інстанції Вергопуло А. К.
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О., Громіка Р.Д.,

За участю секретаря Колмакова В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015р. ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором та після уточнення своїх вимог просило стягути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором у вигляді пені на суму 2 743,39 грн. та судові витрати по справі, а/с. 71-72, 95-96.

Зазначало, що 09.09.2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, згідно якого останній було надано кредит на суму 16 308,00 доларів США строком до 09.09.2015р. зі сплатою 13,00% річних на придбання автомобіля.

У забезпечення виконання усіх своїх зобов'язань за договором ОСОБА_2 передала банку свій транспортний засіб - автомобіль марки «MSTSUBSHI GRANDIS, 2008р. випуску.

Банк виконав свої зобов'язання повністю та в строки встановлені кредитним договором видав позичальниці кредит.

Проте, позичальниця своїх зобов'язаннь за договором щодо своєчасного погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом не дотрималася, його вимогу про погашення кредиту відповідачка не задовольнила, внаслідок чого станом на 19.08.2015р. ОСОБА_2 має заборгованість по кредиту на загальну суму 2 743,39 грн., з яких: 2 691,42 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 51,97 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, які Банк просив стягнути з відповідачки на його користь.

Відповідачка позов не визнала, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2015р. у позові відмовлено.

У апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. При цьому зазначає, що всупереч умовам договору ( а саме п.11., п.1.2) відповідачка не здійснила повернення кредиту до 09.09.2015р. тим самим допустила порушення кредитної дисципліни.

Відповідачка до апеляційного суду неодноразово не з'являється, судові повістки при виклик її до суду повертаються за спливом строку зберігання, тому за правилами ч.2 ст. 305 ЦПК України її неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції керувався тим, що відповідачка у квітні, травні та червні 2015р., кожного разу на погашення кредиту сплачувала по 3 000 грн., які не були враховані позивачем при визначенні заборгованості за договором.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

Установлено, що 09.09.2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, згідно якого останній було надано кредит на суму 16 308,00 доларів США строком до 09.09.2015р. зі сплатою 13,00% річних на придбання автомобіля.

У забезпечення виконання усіх своїх зобов'язань за договором ОСОБА_2 передала банку свій транспортний засіб-автомобіль марки «MSTSUBSHI GRANDIS, 2008р. випуску.

Банк виконав свої зобов'язання повністю та в строки встановлені кредитним договором видав позичальниці кредит.

Згідно п. 1.2.6 кредитного договору термін повернення кредиту встановлені в графіку погашення кредиту, згідно з додатком №1 до договору. Кінцевий термін остаточного повного погашення кредитної заборгованості - 09.09.2015р.

У п.1.2.8 договору встановлено строк сплати процентів з 01 по 15 (включно) число кожного місяця, наступного за тим, за який Банком були нараховані такі проценти.

Відповідно до п. 1.2.9 договору рахунок для повернення суми кредиту, сплати процентів та інших грошових платежів позичальника банку за цим договором є №620 у АКІБ «УкрСиббанк», а згідно п. 1.2.3 цього ж договору банк надав позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 у банку.

У п. 3.2 договору сторони встановили, що позичальник доручає банку здійснювати договірне списання коштів на користь банку в порядку, у строки та у сумах, що визначені у договорі з рахунку НОМЕР_1 для погашення строкової та простроченої заборгованості.

З розрахунку наданого позивачем видно, що 06.07.2015р. на погашення тілу кредиту було зараховано 521,91 доларів США, а на погашення процентів за користування кредитом у червні - липні 2015р. було зараховано 94,18 доларів США.

З цього випливає, що кошти, які відповідачка сплатила у квітні, травні, червні та липні 2015р. позивачем були зараховані у рахунок погашення заборгованості за спірним кредитним договором.

Про те, що відповідачка мала заборгованість за цим договором підтверджується і тим, що вона у вересні, жовтні та у листопаді 2015р., після закінчення установленого договором строку погашення кредиту, визнаючи свою заборгованість за договором продовжувала сплачувала кошти на його погашення, що переконливо свідчить про неналежне виконання відповідачкою своїх зобов'язань за цим договором.

За наявності таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача та наданим ним розрахунком про наявність заборгованості у відповідачки перед позивачем за вказаним договором на суму 2 743,36 грн. у вигляді лише однієї пені.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції на вищевказані обставини не звернув уваги та дійшов безпідставного висновку про відсутність у відповідачки заборгованості за цим кредитним договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборогу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (не належне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, матеріалами справи достовірно встановлено, що відповідачка мала заборгованість перед банком у вигляді пені на суму 2 743,39 грн., яка підлягала стягненню.

Разом з тим, у судовому засіданні апеляційної інстанції представник ПАТ УкрСиббанк» пояснив, що на теперішній час відповідачка не має перед банком будь-яких боргів за вказаним кредитним договором й надав до суду службову записку начальника Південного центру стягнення боргів Департаменту стягнення боргів ПАТ УкрСиббанк» від 12.01.2016р. з якої убачається, що скасовано нараховану пеню за період з 17.04.2015р. по 24.11.2015р., у зв'язку із погашенням простроченої заборгованості за кредитним договором №0 від 09.09.2008р. в розмірі 524,11 доларів США. Також у цієї записці зазначено, що позичальниця сплатила банку і судові витрати, заборгованості перед банком не має.

Вирішуючи справу суд неповно дослідив обставини справи, порушив норми матеріального і процесуального права та його висновки не відповідають обставинам справи, а тому рішення на підставі п.п.1, 3, 4 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з обставин зазначених у мотивувальній частині саме цього рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316-317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити з інших підстав, зазначених у мотивувальній частині цього рішення суду.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.Ф.Парапан

В.О.Панасенков

Г.Д.Громік