Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 316/1507/15 Головуючий у 1 інстанції: Вільямовська Н.О.
№ провадження 22-ц/778/207/16 Суддя-доповідач: Савченко О.В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„07" квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

У позові зазначав, що 15 лютого 2014 року надав відповідачу позику в розмірі 15 000,00 доларів США, що підтверджується наданою відповідачем розпискою.

Відповідно до умов позики, ОСОБА_3 зобов'язався повернути позику на першу вимогу позивача.

Починаючи з квітня 2015 року, він неодноразово звертався до відповідача з усною вимогою про повернення позики, але відповідач відмовлявся виконати взяті на себе зобов'язання, мотивуючи відсутністю коштів.

27.05.2015 року він звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення грошових коштів, однак станом на 07.07.2015 року грошові кошти ОСОБА_3 не повернув.

Умовами договору, що підтверджується розпискою, передбачено, що відповідач взяв на себе зобов'язання виплатити щомісячно 3% річних від загальної суми позики за користування грошима.

Станом на дату звернення до суду, сума несплачених відсотків за період 16 місяців та 22 дні становить 160 163 грн. 10 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з відповідача грошові кошти : 319 050 грн. 00 коп. - суму позики, 160 163 грн. 10 коп. - суму несплачених відсотків, всього 479 213 грн.10 коп., та стягнути судовий збір.

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про зменшення позовних вимог.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 09 жовтня 2015 року

стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг по розписці від 15.02.2014 року в сумі 319 050 грн. та витрати по сплаті судового збору 3 190 грн. 50 коп.

Додатковим рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 січня 2016 року повторена резолютивна частина рішення від 09 жовтня 2015 року і доповнена вказівкою про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 про стягнення несплачених 3% щомісячно за користування позикою у розмірі 160163 грн. 10 коп.

Не погоджуючись із додатковим судовим рішенням щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 несплачених відсотків, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить додаткове рішення про закриття провадження скасувати та ухвалити нове, яким розглянути вимоги про стягнення відсотків за користування позикою по суті та задовольнити їх.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 19 Закону України від 05.07.2012 року «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є представництво інтересів фізичних та юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно ст.ст. 1, 26 названого Закону, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об"єднання) зобов"язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов"язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 липня 2015 року між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_4 був укладений договір про надання правової допомоги, за яким адвокат уповноважувався на представництво прав та інтересів ОСОБА_2, зокрема, в судах, з правами, які надані позивачу, у тому числі відмови від позовних вимог.

Предметом заявленого у липні 2015 року ОСОБА_2 в особі його представника адвоката ОСОБА_4 позову до ОСОБА_3 були вимоги про стягнення 319 050 грн. - суми позики за розпискою від 15.02.2014 року та 160 163 грн. 10 коп.- суми несплачених відсотків.

Право позивача протягом усього часу розгляду справи зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову передбачено ч.2 ст. 31, ст. 174 ЦПК України і відповідно п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі.

Згідно положень ст. 206 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що 09.10.2015 року від представника позивача - адвоката ОСОБА_4, повноваження якої визначені договором про надання правової допомоги від 06.07.2015 року, надійшла письмова заява про зменшення кількості позовних вимог, а не їх розміру, оскільки в заяві було поставлено питання про обмеження стягнення лише сумою боргу та судового збору.

На момент ухвалення рішення від 09 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 лише суми боргу та судового збору питання щодо вимог первісного позову про стягнення суми несплачених відсотків вирішено не було і ніякий процесуальний документ з їх приводу не постановлювався.

Розглянувши зазначені вимоги в порядку ст. 220 ЦПК України в судовому засіданні 27 січня 2016 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення суми несплачених відсотків у розмірі 160163 грн. 10 коп., пославшись на те, що за змістом поданої 09.10.2015 року заяви адвоката ОСОБА_4, як представника ОСОБА_2 за договором про надання правової допомоги, мала місце відмова від вказаних вимог.

З висновком суду погодитися не можна.

Порядок вирішення питання відмови позивача від позову врегульований ст. 174 ЦПК України.

За змістом ст.ст. 3, 11, 31, 174 ЦПК України, відмова позивача від позову - це одностороннє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги і на закриття порушеного позивачем процесу.

Відмовитися від позову може тільки позивач або його уповноважений представник.

Оскільки відмова позивача від позову є виявом принципу диспозитивності, то ця дія здійснюється під контролем суду.

За вимогами ч.2 ст. 174 ЦПК України суд зобов"язаний роз"яснити позивачу правові наслідки відмови від позову.

Заява про відмову від позову може бути як письмовою, так і усною.

В судовому засіданні 27.01.2016 року позивач ОСОБА_2 заперечував зазначений у заяві представника ОСОБА_4 від 09.10.2015 року факт добровільного вирішення питання щодо сплати відсотків і наполягав на тому, що бажання відмовлятися від вимог про їх стягнення з відповідача він ніколи не мав.

Між тим, не зважаючи на відсутність у позивача волевиявлення на відмову від позовних вимог щодо стягнення суми невиплачених відсотків, суд прийняв до уваги пояснення його представника - адвоката ОСОБА_4 про те, що заява від 09.10.2015 року була складена нею за погодженням з ОСОБА_2, а отже є проявом саме його волевиявлення, не врахувавши, що відповідно до вимог ст. 21 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність" займати у справі позицію всупереч волі клієнта адвокату забороняється.

Статтею 23 названого Закону передбачена також заборона ототожнення адвоката з клієнтом, як одна із гарантій адвокатської діяльності.

За таких обставин постановлене судом 27.01.2016 року судове рішення у формі додаткового рішення замість ухвали про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення несплачених відсотків в порядку ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд, оскільки за вимогами норм процесуального права відсутність волевиявлення позивача на відмову від частини позовних вимог не може підмінятися волевиявленням його адвоката всупереч волі клієнта..

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Додаткове рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 27 січня 2016 року про закриття провадження у даній справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення несплачених 3% щомісячно за користування позикою у розмірі 160163 грн. 10 коп. скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції у іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: