Справа № 310/2978/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Бердянський міський відділ УДМС України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, третя особа Бердянський міський відділ УДМС України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що вона є власником 9/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 24.09.2015 року. Після укладення договору ОСОБА_2, який був членом родини попереднього власника, залишається зареєстрованим у спірному житловому приміщенні, що чинить їй перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження належним їй на праві власності житловим будинком, оскільки реєстрація відповідача впливає на розмір оплати за комунальні послуги та призводить до неможливості оформити субсидію. Просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою квартирою АДРЕСА_1

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином. Представник позивача просив розглянути справу у відсутності ОСОБА_1

Представник позивача - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений згідно абзацу 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився без поважних причин.

Заслухавши представника позивача, свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із копії договору дарування від 24.09.2015 року (а.с. 6), копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.09.2015 року (а.с. 7) видно, що ОСОБА_1 є власником 9/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1

Згідно повідомлення Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області від 11.05.2016 року (а.с. 20) та довідки вуличного комітету № 22 від 26.01.2016 року(а.с. 8) видно, що відповідач зареєстрований у спірному житловому приміщенні.

Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім'ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Оскільки житлові права членів сім'ї власника житла є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сім'ї на користування цією квартирою. Таким чином, лише члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.

Поясненнями свідка ОСОБА_4 встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає у спірному житловому приміщенні, він не був і не є членом сім'ї нового власника - позивача по справі, тому їх правовідносини не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідач з новим власником не вирішував питання про користування житловою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належними йому на праві власності 9/20 частинами житлового будинку АДРЕСА_1 тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою квартирою АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя