27.09.2016 227/3500/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне)

27 вересня 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Тітової Т.А.

при секретарі Михайловській Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заочно в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся в суд 07 вересня 2016 року з даним позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення 305005,82 грн. заборгованості за кредитним договором.

Вказує на те, що 11 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком «Укрсоцбанк» та фізичною особою ОСОБА_2М. був укладений договір кредиту № 260/5-023, відповідно до умов якого відповідачу було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. Відповідно до п.1.1 надання кредиту здійснювалось окремими частинами в межах максимального ліміту заборгованості у сумі 88000,00 доларів США 00 центів зі сплатою 14% відсотків річних. Відповідно до п. 1.2 договору кредиту, кредит надавався відповідачу на поточні потреби.

17 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору не відновлюваної кредитної лінії №260*5-023 від 11 квітня 2008 року, якою сторони погодили підвищення відсоткової ставки до 14%.

19 січня 2010 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №2 до договору не відновлюваної кредитної лінії №260/5-023 від 11 квітня 2008 року, якою сторони змінили умови договору.

14 червня 2010 року на виконання вимог ч. 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який є його правонаступником.

22 червня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір №3 до договору не відновлювальної кредитної лінії №260/5-023 від 11 квітня 2008 року, якою сторони змінили умови договору.

26 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір про внесення змін №4 до договору не відновлювальної кредитної лінії №260/5-023 від 11 квітня 2008 року , якою сторони погодили змінити валюту кредиту та підвищити відсоткову ставку до 16.5%.

Відповідно договорів позичальник зобовязався виконувати зобовязання згідно з кредитним договором у повному обсязі, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту.

Згідно кредитного договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, також відповідно до п.1.1 кредитного договору відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення, у разі невиконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором.

Банк свої зобовязання виконав в повному обсязі, надав обумовлений кредит.

В порушення умов договору відповідач не виконав належним чином зобовязання, за ним, станом на 12 серпня 2016 року рахується заборгованість в розмірі 305005,82 грн., яка складається з наступного: - 208843,40 грн. заборгованості за кредитом; - 70155,96 грн. заборгованості за відсотками; пеня за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок 4671,08 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок - 16551,45 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом 783,78 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками 4000,15 грн.

Дану заборгованість позивач просить стягнути.

Представник позивача участі в судовому засіданні не приймав, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги банку підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти постановлення заочного рішення, також просить стягнути судові витрати, повязані з публікацією оголошення, стягнути також з відповідача.

Відповідач ОСОБА_1, останнє відоме місце проживання, якого в м. Зарцизьк Донецької області вул. Гастелло буд. 122, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через публікацію оголошення у пресі «Урядовий курєр» №174 (5794) від 16 вересня 2016 року, , в судове засідання не прибув. Справу розглянуто заочно

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

З обставин справи встановлено, що 11 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком «Укрсоцбанк» та фізичною особою ОСОБА_2М. був укладений договір кредиту № 260/5-023, відповідно до умов якого відповідачу було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. Відповідно до п.1.1 надання кредиту здійснювалось окремими частинами в межах максимального ліміту заборгованості у сумі 88000,00 доларів США 00 центів зі сплатою 14% відсотків річних. Відповідно до п. 1.2 договору кредиту, кредит надавався відповідачу на поточні потреби.

17 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору не відновлюваної кредитної лінії №260*5-023 від 11 квітня 2008 року, якою сторони погодили підвищення відсоткової ставки до 14%.

19 січня 2010 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №2 до договору не відновлюваної кредитної лінії №260/5-023 від 11 квітня 2008 року, якою сторони змінили умови договору.

14 червня 2010 року на виконання вимог ч. 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який є його правонаступником.

22 червня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір №3 до договору не відновлювальної кредитної лінії №260/5-023 від 11 квітня 2008 року, якою сторони змінили умови договору.

26 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір про внесення змін №4 до договору не відновлювальної кредитної лінії №260/5-023 від 11 квітня 2008 року , якою сторони погодили змінити валюту кредиту та підвищити відсоткову ставку до 16.5%.

Відповідно договору, позичальник зобовязаний виконати зобовязання згідно з кредитним договором у повному обсязі, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. Термін повернення кредиту не пізніше 10квітня 2018 року.

Згідно кредитного договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати процентів та можливих штрафних санкцій у разі невиконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором.

Як встановлено із наданих документів, відповідач не виконав належним чином своїх зобовзань за кредитним договором.

Згідно розрахунку, наведеному позивачем, за кредитним договором станом на 12 серпня 2016 року рахується заборгованість в розмірі 305005,82 грн., яка складається з наступного:

- 208843,40 грн. заборгованості за кредитом;

- 70155,96 грн. заборгованості за відсотками;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок 4671,08 грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок - 16551,45 грн.;

розмір інфляційних витрат за кредитом 783,78 грн.;

розмір інфляційних витрат за відсотками 4000,15 грн.

Заборгованість відповідача у зазначеному позивачем розмірі по кредиту та відсоткам підтверджена і підлягає стягненню на користь позивача у відповідності до вимог статті 1054 ЦК України, якою передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат за кредитом в сумі - 783,78 грн, інфляційних витрат за відсотками 4000,15 грн.

Що стосується вимог про стягнення пені, то суд враховує наступне.

Суд відмовляє позивачу у задоволенні позову про стягнення з відповідача пені у вказаному розмірі.

Суд враховує, що згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669 У11 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/ або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів , визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та / або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція , затвердженим розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р м. Харцизьк Донецької області віднесено до вказаного переліку.

Відповідач ОСОБА_1, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, тому на підставі вказаного закону має бути звільнений від сплати пені за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок 4671,08 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок 16551,45 грн., які нараховані після 14 квітня 2014 року.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково в розмірі 283783,29 грн.

У відповідності до ст.ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в розмірі 4250,75 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог та витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду 630,00 грн.

На підставі ст.ст. 1054, 526 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 209, 224 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 індекс 93000, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №№260/5-023 від 11 квітня 2008 року в розмірі 283783. (двісті вісімдесят три тисячі сімсот вісімдесят три) гривні 29 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат із сплати судового збору 4256,75грн. та повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду 630,00 грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем в даний суд протягом 10 днів після отримання його копії

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через даний суд протягом 10 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.А.Тітова