Справа № 466/231/16 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/783/5582/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Шеремети Н.О.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ТзОВ «Пілот» - ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 7 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот» про стягнення розміру індексації заробітної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

11.01.2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Пілот» про стягнення розміру індексації заробітної плати, в якому просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот» на її користь індексацію заробітної плати за період з липня 2014 року по травень 2015 року в розмірі 16 285,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 02.01.2004 року працювала на посаді директора Львівської філії ТОВ «Пілот» і була звільнена на підставі ст. 38 КЗпП наказом директора ТзОВ «Пілот» від 02.07.2014 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27.04.2015 року наказ про звільнення позивача скасовано та поновлено у займаній посаді зі стягненням на її користь 40 000 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25.06.2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова залишено без змін. Зазначає, що заборгованість по заробітній платі, яка виникла внаслідок незаконного звільнення, була виплачена відповідачем тільки 20.08.2015 року, однак при цьому не було нараховано індекс інфляції заробітної плати, що змушує позивача звернутись до суду з даним позовом.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот» на користь ОСОБА_3 індексацію заробітної плати за період з липня 2014 року по травень 2015 року в розмірі 16 285 грн. 42 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот» в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Дане рішення оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Пілот».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що виплати за вимушений прогул, що здійснені відповідачем за рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2015 року, є разовими виплатами та такими, що обчислюються з середньої заробітної плати, а отже, не підлягають індексації. Крім цього не враховано, що розрахунок сум індексації визначено не на підставі даних індексу інфляції, а даних курсу гривні до долара. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду в повній мірі таким вимогам не відповідає.

Судом установлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27.04.2015 року у справі № 466/7449/14-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25.06.2015 року, скасовано наказ директора ТОВ «Пілот» № 052-ОС від 02.07.2014 року про звільнення ОСОБА_3 з посади директора Львівської філії ТОВ «Пілот». Поновлено ОСОБА_3 на посаді директора ТОВ «Пілот» з 02.07.2014 року. Стягнуто з ТОВ «Пілот» на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 40 000 грн. (а.с.4-9).

Відповідач здійснив позивачу виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу 20.08.2015 року.

Задовольняючи позов та стягуючи суму індексації заробітної плати за період з липня 2014 року по квітень 2015 року у розмірі 16 285,42 грн., районний суд виходив з того, що індексація є складовою частиною заробітної плати і в разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати.

Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КЗпП заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Аналогічно дане питання врегульовано і ЗУ «Про оплату праці», який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці.

Положенням ст. 33 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, до об»єктів індексації не відносяться виплати, які обчислюються із середньої заробітної плати.

З огляду на викладене середній заробіток за час вимушеного прогулу, обов»язок із сплати якого покладається на роботодавця у разі поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, індексації не підлягає.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить висновку, що рішення суду як таке, що не відповідає вимогам матеріального закону й дійсним обставинам справи, в силу вимог п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, залишатись в законні силі не може і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, зокрема витрати сторін та її представників, що повязані з явкою до суду (ч.3 ст. 79 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України у звязку із відмовою у задоволенні позову з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати повязані із явкою представника відповідача до суду у розмірі 4323,03 грн., що підтверджені посадочними документами.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, ч.2 ст.314, ст.316, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 7 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот» про стягнення розміру індексації заробітної плати відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот» витрати відповідача, повязані з явкою його представника до суду у розмірі 4323 грн. 03 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржене протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: