У Х В А Л А

11.04.2016 Справа №607/3706/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Сливка Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3, в якій просить стягнути із відповідача в його користь 47594, 52 гривень заборгованості за договором позики.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що даний позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1-7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Положеннями п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551, 20 гривень та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 6890 гривень.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

При цьому, документ про сплату судового збору подається до суду тільки в оригіналі, копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Всупереч вказаних вимог позивач долучив до матеріалів позовної заяви копію квитанції про сплату судового збору в розмірі 551, 21 гривень. Однак, суддя не приймає до уваги вказану копію, оскільки це є належними доказами сплати судового збору.

Крім цього, позивачу слід узгодити мотивувальну частину позовної заяви із прохальною частиною, оскільки в прохальній частині позивач просить стягнути в його користь кошти за договором позики, укладеним 01 квітня 2013 року, однак в мотивувальній частині позивач зазначає, що договір позики від 01 квітня 2016 року є двостороннім правочином, таким чином, не зрозуміло, коли саме укладався вказаний договір.

Разом із тим, до матеріалів позовної заяви слід долучити копію паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищенаведені обставини, суддя вважає, що дану позовну заяву слід залишити без руху, надавши ОСОБА_1 пятиденний термін з дня отримання копії ухвали судді для усунення вказаних недоліків.

Оригінал квитанції про оплату судового збору подати до суду у вищевказаний строк.

На підставі наведеного керуючись ст.ст. 119, 121, 210 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без руху, надавши позивачу термін протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали судді для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Суддя Л. М. Сливка