ЄУН № 389/1890/15-ц
Провадження № 2/389/406/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 26 грудня 2016 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Берднікової Г.В.

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Знам'янка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області, гаражно-будівельного кооперативу «Автомобілісти», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідачів Реєстраційна служба Знам'янського міськрайонного управління юстиції, Управління Держгеокадастру у Знам'янському районі Кіровоградської області про визнання недійсними та скасування розпоряджень, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом гаражно-будівельного кооперативу «Автомобілісти» до ОСОБА_1, державного реєстратора реєстраційної служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просила суд визнати незаконними та скасувати розпорядження Знам'янської РДА від 04.09.2014 року № 257-р, від 25.09.2014 року № 287-р, від 25.11.2014 року № 361-р, а також визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,7434 га, кадастровий номер :02:003:7637, місце розташування Кіровоградська область, Знам'янський район, Дмитрівська сільська рада, цільове призначення В.02.06, категорія земель землі житлової та громадської забудови, вид користування для коллективного гаражного будівництва, видане гаражно-будівельному кооперативу «Автомобілісти».

Відповідач ГБК «Автомобілісти» предявив зустрічний позов до ОСОБА_1 та державного реєстратора реєстраційної служби Знамянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на незавершений обєкт будівництва, індексний номер рішення 20115983 від 29.04.2015 року та визнання незаконним та скасування витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно бланка серії ЕЕХ 442817, посилаючись на те, що для проведення державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва заявник мав подати зокрема і документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку. Однак, відповідачем ОСОБА_1 державному реєстратору відповідний документ не було подано, оскільки він відсутній, а відтак подані ОСОБА_1 документи не відповідали вимогам, встановленим Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868. Отже, державна реєстрація її права власності проведена незаконно.

Обгрунтування зустрічного позову зводиться до порушень державним реєстратором ОСОБА_2 порядку реєстрації права власності ОСОБА_1 на обєкт незавершеного будівництва, внаслідок чого позивач за зустрічним позовом просить суд скасувати відповідне рішення про державну реєстрацію прав та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, вказані позовні вимоги не стосуються самого нерухомого майна, його належності, а стосуються саме дотримання державним реєстратором процедури здійснення державної реєстрації, що надає публічно-правового характеру вказаним правовідносинам і дозволяє зробити висновок про неможливість у такому випадку розгляду спору щодо державної реєстрації виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно за правилами цивільної юрисдикції.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Предметом спору в адміністративній юрисдикції є публічно-правові відносини. До юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності прийнятих або вчинених рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) при здійсненні ними владних управлінських функцій.

За змістом частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до Пленуму Вищого адміністративного суду України в п.2 Постанови від 20 травня 2013 року N 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Вищого адміністративного суду України від 14 лютого 2014 року N 2, від 15 травня 2014 року N 6, від 22 травня 2015 року N 6) (далі - Постанова № 8) законодавство не містить визначення терміна "публічно-правовий спір". Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Пунктом 3 Постанови № 8 визначено, що вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

В п.8 Постанови № 8 Пленум ВАСУ роз'яснено, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон N 1952-ІУ) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 цього Закону N 1952-ІУ державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус. Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси.

Дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що провадження за зустрічним позовом в частині вимог до державного реєстратора реєстраційної служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 підлягає закриттю за п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. При цьому, суд враховує, що не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Керуючись ст.ст. 205, 210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області, гаражно-будівельного кооперативу «Автомобілісти», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідачів Реєстраційна служба Знам'янського міськрайонного управління юстиції, Управління Держгеокадастру у Знам'янському районі Кіровоградської області про визнання недійсними та скасування розпоряджень, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом гаражно-будівельного кооперативу «Автомобілісти» до ОСОБА_1, державного реєстратора реєстраційної служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно закрити у частині позовних вимог за зустрічним позовом до державного реєстратора реєстраційної служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.В. Берднікова