Справа № 373/1301/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Колодко Л.В.

при секретарі Тітровій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з названим позовом в суд і просила, з врахуванням збільшених позовних вимог, стягнути із відповідача на свою користь заборгованість по виплаті матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки в розмірі 5736 грн., витрати на оплату адвокатських послуг в розмірі 700 грн. Крім того, просить стягнути із відповідача судові витрати по справі.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що наказом відповідача № 94-ВД від 17 травня 2016 року їй надано щорічну відпустку тривалістю 3 календарні дні з 22 по 24 червня 2016 року з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення. При виході у відпустку позивач матеріальної допомоги на оздоровлення не отримала, незважаючи на те, що колективним договором між керівником та первинною профспілковою організацією НІЕЗ «Переяслав» передбачена виплата матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі посадового окладу. Крім того, відповідно до бухгалтерської довідки № 53 від 30 червня 2016 року НІЕЗ «Переяслав» на 2016 рік закладалися у кошторис кошти на виплату матеріальної допомоги на оздоровлення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи не направляла.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 09.08.2016 року, позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача НІЕЗ „Переяслав ОСОБА_3, який діє за довіреністю № 469 від 26 листопада 2015 року, виданою в.о. генерального директора ОСОБА_4, в судовому засіданні позов не визнав, вважає, що чинними нормативно-правовими актами передбачено право, а не обов`язок керівника надавати матеріальну допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки працівнику. Крім того, в наказі про надання відпустки позивачу зазначено, що матеріальна допомога на оздоровлення має бути виплачена за наявності бюджетних призначень та фінансування, в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах. Також він зазначив, що позивач взяла частину щорічної відпустки тривалістю три календарні дні в червні місяці, хоча відповідно до затвердженого графіку відпусток вона б мала взяти відпустку у серпні або вересні в повному обсязі тривалістю 31 календарний день.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 з 19 серпня 2013 року працює в НІЕЗ „Переяслав, на даний період - на посаді молодшого наукового співробітника науково-освітнього відділу екскурсійно-масової роботи. ЇЇ посадовий оклад складає 5736 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою НІЕЗ „Переяслав № 55 від 30 червня 2016 року.

17 травня 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про надання їй частини щорічної основної відпустки тривалістю три календарні дні з 22 червня 2016 року по 24 червня 2016 року з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення.

Наказом генерального директора НІЕЗ «Переяслав» від 17 травня 2016 року № 94-ВД позивачу ОСОБА_1 була надана частина щорічної основної відпустки тривалістю 03 календарні дні, з 22 червня 2016 року по 24 червня 2016 року, включно.

В даному наказі зазначено : за наявності бюджетних призначень та фінансування, в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах, виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення відповідно до наказу Міністерства культури і туризму України від 18 жовтня 2005 року № 745 «Про впорядкування умов оплати праці працівників культури на основі єдиної тарифної сітки».

На день розгляду справи позивачу не виплачена матеріальна допомога на оздоровлення, незважаючи, що позивачу була надана щорічна відпустка згідно узгодженого графіку надання відпусток працівникам НІЕЗ «Переяслав» у 2016 році, що визнано представником відповідача, підтверджується розрахунковим листом № 1, виданим на ім`я ОСОБА_1 на серпень 2016 року та наказом НІЕЗ «Переяслав» від 26 липня 2016 року № 152-ВД про надання ОСОБА_1 щорічної основної відпустки тривалістю 17 днів, з 15.08.2016 року по 01.09.2016 року.

Відповідно до вимог ст.29 Закону України «Про культуру» «працівники у сфері культури, які працюють у державних і комунальних закладах культури, мають право на допомогу для оздоровлення під час надання щорічної відпустки у розмірі посадового окладу, а також на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та доплату за вислугу років у розмірах і порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України».

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 82 від 22 січня 2005 року «Про реалізацію окремих положень частини другої ст.28 Закону України «Про музей та музейну справу», постанови Кабінету Міністрів України № 932 від 12 жовтня 2010 року «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 22 січня 2005 року № 82», встановлено, що працівникам державних і комунальних музеїв виплачується допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі посадового окладу. Зазначена допомога виплачується у порядку, встановленому п.п.2, 3 цієї постанови.

Відповідно до колективного договору, укладеного між керівником і первинною профспілковою організацією працівників НІЕЗ «Переяслав», додаток № 1, п.3.3.2 передбачена виплата матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі посадового окладу.

Довідка НІЕЗ «Переяслав» № 53 від 30 червня 2016 року свідчить про те, що кошти на виплату матеріальної допомоги на оздоровлення закладались в кошторис Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав».

З довідки НІЕЗ «Переяслав» № 242 від 16 серпня 2016 року вбачається, що за період з 01 січня 2016 року по 01 серпня 2016 року НІЕЗ «Переяслав» нараховувавалась та виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення працівникам НІЕЗ «Переяслав» за наявності коштів, в межах фонду оплати праці за рахунок економії коштів ( до моменту останнього підвищення рівня мінімальної зарплати в Україні).

Зміст звернень в.о. генерального директора і головного бухгалтера НІЕЗ «Переяслав» № 164 від 27 квітня 2016 року свідчить про те, що відповідач звертався до Міністерства культури України з проханням про збільшення фінансування НІЕЗ „Переяслав.

Повідомлення з Міністерства культури України № 15-2.3-1075 від 03 червня 2016 року свідчить про те, що вищезазначене прохання розглянуте та з врахуванням вимог Бюджетного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України № 228 від 28 лютого 2002 року « Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» та з метою вирішення порушеного питання Міністерство культури України готове розглянути пропозиції НІЕЗ «Переяслав» щодо перерозподілу видатків, в тому числі і власних надходжень.

З досліджених в судовому засіданні доказів не вбачається, що відповідач звертався з такими пропозиціями до Міністерства культури з метою вирішення збільшення оплати праці, в тому числі по сплатах щодо матеріальної допомоги на оздоровлення.

Тому, посилання представника відповідача на ту обставину, що НІЕЗ „Переяслав не виплачує працівникам матеріальну допомогу на оздоровлення з 01 травня 2016 року із-за тяжкого матеріального становища НІЕЗ „Переяслав, суд вважає необґрунтованим законом.

Конституцією України передбачено право працівника на своєчасне одержання винагороди за працю та захищати порушене право в суді ( ст.ст.43, 55 Конституції України).

З огляду на вищевстановлені обставини, досліджені в судовому засіданні докази, позов ОСОБА_1 до Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.84 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 700 гривень, які підтверджені поданими позивачем доказами.

В силу вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, в зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 року, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 232, 238 КЗпП України, Законом України „Про культуру, постановою Кабінету Міністрів України № 82 від 22 січня 2005 року «Про реалізацію окремих положень частини другої ст.28 Закону України «Про музей та музейну справу», постановою Кабінету Міністрів України № 932 від 12 жовтня 2010 року «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 22 січня 2005 року № 82», Колективним договором, укладеним між керівником і первинною профспілковою організацією працівників НІЕЗ «Переяслав» і додатком № 1 до нього від 08.02.2013 року, ст.ст. 10, 60, 209, 212 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення задовольнити.

Стягнути з Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки в розмірі 5736 (п`ять тисяч сімсот тридцять шість) гривень 00 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 700 (сімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» на користь держави 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 00 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Л.В. Колодко