Номер провадження: 22-ц/785/5364/16
Головуючий у першій інстанції Бочарова
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Артеменка І.А.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з вересня 2008 року сторони проживали однією сімєю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у належному йому будинку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Хуторська, 1.

23 червня 2015 року ОСОБА_4 помер, поховання ОСОБА_4 позивач здійснила за власні кошти.

Позивач зазначила, що за час спільного проживання з ОСОБА_4 ними було здійснено перебудову та капітальний ремонт домоволодіння за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Хуторська, 1. Також спільно було придбано автомобіль НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_4

Позивач просила суд встановити факт проживання з ОСОБА_4 однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнати обєктом спільної сумісної власності домоволодіння за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Хуторська, 1 та автомобіль НОМЕР_1, виділити та визнати право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Хуторська, 1 та автомобіль НОМЕР_1.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2015 року заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволено, в якості забезпечення позову накладено арешт на домоволодіння за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Хуторська, 1, що належить ОСОБА_4; автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з вересня 2008 року вона та ОСОБА_4 проживали однією сімєю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у належному йому будинку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Хуторська, 1. 23 червня 2015 року ОСОБА_4 помер, поховання ОСОБА_4 позивач здійснила за власні кошти. Як вказувала позивач, за час спільного проживання з ОСОБА_4 ними було здійснено перебудову та капітальний ремонт домоволодіння за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Хуторська, 1. Також спільно було придбано автомобіль НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_4 Позивач просила суд встановити факт проживання з ОСОБА_4 однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнати обєктом спільної сумісної власності домоволодіння за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Хуторська, 1 та автомобіль НОМЕР_1, виділити та визнати право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Хуторська, 1 та автомобіль НОМЕР_1.

Позивач зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а не у спірному домоволодінні ОСОБА_4, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Даючи правову оцінку доказам позивача суд обгрунтовано не прийняв за належний доказ акт від 01.09.2015 року, складений депутатом Дальницької сільської ради ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом однією сімєю за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Хуторська, 1 та вели спільне домашнє господарство, що підтверджено свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підписали зазначений акт.

Інші свідки, допитані в судовому засіданні виклали свої позиції стосовно факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 з ОСОБА_4 таким чином, що їх не можна вважати належними доказами заявленого позивачем факту, тому суд обгрунтовано дійшов висновку щодо недоведеності в цій частині вимог позивача.

Необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання обєктом спільної сумісної власності домоволодіння за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Хуторська, 1.

Відповідно до ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Проте, домоволодіння за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Хуторська, 1 придбано ОСОБА_4 09 липня 2004 року на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7, реєстровий номер 1973, тобто ще за чотири роки до знайомства позивача з ОСОБА_4, в звязку з чим не може підлягати включенню в перелік майна, набутого за час спільного проживання.

Правильною є позиція суду щодо посилання позивача на те, що за час спільного проживання з ОСОБА_4 ними було здійснено капітальний ремонт будинку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Хуторська 1, факт якого підтверджується витягом з розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації. Згідно вказаного документу вбачається, що ОСОБА_4 самостійно проводив будівельні роботи у будинку за адресою Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Хуторська 1 та отримував на своє імя право встановлювальні документи без участі позивача, що спростовує твердження позивача про її участь у проведенні капітального ремонту будинку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Хуторська, 1.

Не підлягають задоволенню й вимоги щодо визнання обєктом спільної сумісної власності автомобіля НОМЕР_1.

Так, відповідно до ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Враховуючи, що автомобіль НОМЕР_1 був придбаний за кошти ОСОБА_4, що підтверджується рахунком на оплату автомобіля № СФА0000515 від 06.10.2011 року та був зареєстрований на імя померлого ОСОБА_4, то підставою для визнання домоволодіння за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Хуторська, 1 та автомобіля НОМЕР_1 спільною власністю позивача та померлого ОСОБА_4 є наявність письмових доказів про розмір фактичного внеску позивача у спірне майно. Проте, жодних доказів внеску власних грошових коштів у спірне майно позивачем не надано, що є підставою для відмови в цій частині позовних вимог.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неправильну оцінку судом доказів акту від 01.09.2015 року, показань свідків, невизнання судом дружніх стосунків, підтверджених фотокартками, між позивачем та ОСОБА_4 як факту проживання однією сімєю, невизнання спадкового майна таким, що набуто за час спільного проживання, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованими оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

ОСОБА_8