Справа №612/345/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі головуючого - судді Мороза О.І., при секретарі Коняєвій Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Близнюки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання обовязку щодо страхування предмету застави виконаним та бездіяльність такою, що порушує умови договору,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі Банк) в якому просить визнати обовязок щодо страхування предмету застави автомобіля ЗАЗ DAEWO T13110 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 виконаним на підставі положень ст. 599 ЦК України та визнати бездіяльність Банку такою, що порушує пункт 2.2.7 Кредитного договору від 18.04 2007, укладеному між ним та Банком, посилаючись на наступне.

18 квітня 2007 року між ним та Банком укладено кредитний договір та договір застави з рухомого майна. Кредитний договір є основним зобовязанням, виконання якого забезпечується Договором застави.

Цього ж дня між ним та страховиком Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» на страхову суму 38980,00 грн. за тарифом 4,2% і страховою премією 1637,16 грн. було укладено Договір страхування наземного транспорту № НАС0АU00038514 (надалі Договір страхування НАС0АU00038514). В п. 5.2цього договору зазначено, що він укладений на виконання Договору застави. В розділі 7 Договору страхування визначені страхові випадки. Строк дії договору 12 місяців.

07 квітня 2008 року, продовжуючи виконувати свої зобовязання, передбачені п. 2.2 Кредитного договору, він уклав договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/0012717/2106/08 на страхову суму 35082,00 грн. за тарифом 3,68% із Закритим акціонерним товариством «Страхова Компанія «Провідна» (надалі Договір страхування №06/0012717/2106/08). Відповідно до п.10 цього договору ним були застраховані такі самі ризики які передбачені договором страхування НАС0АU00038514. Вважає, що таким чином ним були виконані усі умови щодо страхування наземного транспортного засобу, передбачені п.17.1 Договору застави.

Уклавши Договір страхування №06/0012717/2106/08, він, на виконання вимог п.2.2.7 Кредитного договору, намагався завізувати цей договір (отримати відповідний підпис), узгодити договір у відповідача але через його бездіяльність не міг цього зробити.

06.10. 2008 він письмово звернувся до Банку щодо письмового узгодження Договору страхування №06/0012717/2106/08 та узгодження переліку страхових випадків. 23.10. 2008 отримав письмову відповідь яка фактично не містить заперечень проти укладення Договору страхування №06/0012717/2106/08 але за своїм змістом жодним чином письмово не посвідчує узгодження з Банком Договору страхування, а також не узгоджує перелік страхових випадків. Вважає що це є доказом бездіяльності Банку щодо виконання обовязків, передбачених п.2.2.7 Кредитного договору.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмові докази, які до неї додані. Крім того в своїх поясненнях та додаткових поясненнях в порядку ст.ст.176, 192 ЦПК України вказав і на таке.

Перед придбанням автомобіля він ознайомився з умовами як кредитного договору так і договору страхування з компанією «ІНГОССТРАХ». Вважає, що має конституційне право вибору страховика. 07.04. 2008 підійшов час перестрахування автомобіля. Він його застрахував у Страховій компанія «Провідна» . В Лозівському представництві Банку його попередили що із цією компанією вони не працюють. Після цього він написав листа до Банку з проханням дати письмові пояснення які і отримав.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши письмові заперечення на позов та письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність(а.с.40,41).

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заперечуючи проти позову, Банк вказав на наступне.

Між Банком та ОСОБА_1 18.04. 2007 укладено кредитний договір НАС0АU08950092 для купівлі автомобіля. На виконання п. 2.2.7 цього договору та забезпечення виконання зобовязання в цей же день було укладено договір застави за яким ОСОБА_1 передав у заставу автомобіль ЗАЗ DAEWO T13110.

Цим же пунктом договору ОСОБА_1 зобовязується надати Банку належним чином оформлені відповідно до умов п.7.3 та Договору застави договір страхування заставленого майна. Передбачено і письмове узгодження з Банком договорів страхування та перелік страхових ризиків. Письмовим узгодженням є віза уповноваженого представника Банку. Відповідно до п. 17.1 Договору застави страхування предмета застави на користь Заставодержателя Банку мало б бути здійснене у страховій компанії, узгодженій із заставодержателем 18.04. 2007 ОСОБА_1 уклав договір страхування в узгодженій із Банком страховій компанії. Був узгоджений і перелік страхових ризиків. Цим же пунктом Договору застави передбачено, що після спливу дії первісного договору страхування заставодавець (ОСОБА_1М.) зобовязаний не пізніше закінчення дії договору страхування продовжити строк його дії чи укласти договір страхування на користь заставодержателя у страховій компанії узгодженій із заставодержателем. В порушення цих вимог ОСОБА_1 уклав договір страхування на свій розсуд із компанією не узгодженою з Банком. За таких обставин вимоги позивача вважають не обґрунтованими(а.с.40-41).

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові заперечень на позов відповідача та письмові докази, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про необхідність у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити повністю, виходячи із наступного.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 18 квітня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №НАС0АU 08950092 з додатком до нього №1 Графік погашення кредиту. За цим договором Банк надав відповідачу кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії на строк до 17.04.2014 року включно в розмірі 57 003, 27 гривень на наступні цілі: 38 980,00 грн. - на купівлю автомобіля; 34,00 грн. - для сплати за реєстрацію предмета застави в Держаному реєстрі обтяжень рухомого майна; 17 599,47 грн. - на сплату страхових платежів відповідно до п.п. 2.1.3. та 2.2.7. Договору(а.с. 7-10).

На виконання п.2.2.7. Кредитного договору та забезпечення виконання зобов'язань за ним 18 квітня 2007 року сторони також уклали договір застави рухомого майна, за яким ОСОБА_1 передав у заставу автомобіль, що належить йому на праві власності - ЗАЗ DAЕWOО Т13110 (надалі Договір застави(а.с.15-17).

Крім того, 18.04. 2007, на виконання вимог п. 2.2.7 Кредитного договору, між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» на страхову суму 38980,00 грн. за тарифом 4,2% і страховою премією 1637,16 грн. було укладено Договір страхування наземного транспорту № НАС0АU00038514 В п. 5.2 Договору страхування зазначено, що він укладений на виконання Договору застави. В розділі 7 Договору страхування визначені страхові випадки. Строк дії цього договору 12 місяців(а.с.18-20).

Отже 18.04.2016 було укладено три повязаних між собою зобовязання: кредитний договір, як основне зобовязання, договір застави рухомого майна та як гарантія виконання основного зобовязання - договір страхування де визначені страхові випадки на користь відповідача.

07 квітня 2008 року ОСОБА_1 уклав договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/0012717/2106/08 на страхову суму 35082,00 грн. за тарифом 3,68% із закритим акціонерним товариством «Страхова Компанія «Провідна»(а.с.11-14).

Зазначені обставини сторонами не заперечуються, що вбачається як із пояснень ОСОБА_1 у судовому засіданні та і з письмових заперечень Банку.

Отже зазначеними договорами передбачено обовязкове страхування заставленого майна.

Так з п. п.2.2.7 Кредитного договору вбачається, що для забезпечення виконання зобов'язань за даним договором Позичальник (ОСОБА_1 ) зобовязаний надати Банку належним чином оформлені згідно п.7.3. цього договору та Договору застави договір страхування заставленого майна, договір страхування наземного транспорту і договір особистого страхування Позичальника (на вимогу Банку). Цим же п. 2.2.7. передбачено письмове узгодження з Банком договорів страхування, перелік страхових ризиків, які підлягають страхуванню, при цьому письмовим узгодженням Банку є віза вповноваженого представника Банку на договорах страхування.

Обовязок заставодавця ОСОБА_1 застрахувати предмет застави на користь заставодержателя Банка у страховій компанії узгодженій із Заставодержателем не пізніше дня укладання договору застави визначений в п.17.1. Договору застави, яким передбачено, що страхування предмету застави на користь заставодержателя здійснюється у страховій компанії, узгодженій із Заставодержателем, не пізніше дня укладання даного договору (тобто договору застави від 18 квітня 2007 року).

На виконання зазначених вимог договорів кредиту та застави відповідач 18 квітня 2007 року уклав договір страхування наземного транспорту. Цей договір страхування був укладений у страховій компанії узгодженій з Банком, узгодженим також був переліку страхових ризиків, які підлягають страхуванню.

Абзацем другим п. 1.7.1. Договору застави визначений строк та порядок укладення договорів страхування після спливу строку дії первісних договорів страхування, а саме визначено, що заставодавець ОСОБА_1 зобовязаний не пізніше дати закінчення договору страхування продовжити його строк дії або укласти новий договір страхування на користь Заставодержателя у страховій компанії узгодженій з Заставодержателем.

В порушення цих вимог ОСОБА_1 уклав договір страхування на свій розсуд з страховою компанією «Провідна» не узгодженою із Банком.

У судовому засіданні він вказав, що з цього приводу звертався до Банку працівник якого пояснив, що з цією компанією Банк не працює. Також ОСОБА_1, як у судовому засіданні так і в позовній заяві вказав що з цього приводу він на свій запит отримав і письмову відповідь Банку.

Вбачається що своїм листом від 23.08. 2008 року Банк аргументовано мотивує відмову у візуванні договору страхування. У позовній заяві ОСОБА_1 і сам вказав, що письмова відповідь Банку «за своїм змістом жодним чином письмово не посвідчує узгодження з Банком Договору страхування, а також не узгоджує перелік страхових випадків» (а.с.4). Отже на звернення ОСОБА_1 Банк дав письмову відповідь, тобто не бездіяв.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Укладені ОСОБА_1 вищевказані Кредитний договір, Договір застави та договори страхування за своєю юридичною природою є правочинами.

Відповідно до ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину оскільки правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд вважає, що позивач безпідставно стверджує, що Банк незаконно примушує його укладати договори страхування лише з певними страховими компаніями чим порушує його права.

Вбачається, що ОСОБА_1 добровільно уклав з Банком договори кредиту та застави. Ці договори містять обовязок відповідача узгодити з Банком страхову компанію та страхові ризики і в цій частині договори недійсними не визнані на що справедливо вказує відповідач у свої письмових запереченнях на позов.

За таких умов в порядку ст. 599 ЦК України не можна визнати, що позивач ОСОБА_1 належним чином виконав свої зобовязання щодо страхування предмету застави, уклавши договір страхування з компанією «Провідна».

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже належними та допустимими доказами позивач не довів бездіяльність Банку щодо виконання п. 2.2. Кредитного договору і відсутні підстави вважати, що уклавши договір страхування зі страховою компанією «Провідна» він виконав умови п. 2.2.7 Кредитного договору та п.17.1 Договору застави.

За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.4-8,10,11,57,60,88,ч.2 ст. 158, ст.ст. 208,209,212-215,218 ЦПК України,ч.1 ст.202,ч.1 ст. 526, ч. 1 ст. 599 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання обовязку щодо страхування предмету застави виконаним та бездіяльність такою, що порушує умови договору, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Мороз