23 травня 2016 року м. Вінниця
судді Апеляційного суду Вінницької області Сало Т.Б. по результату розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про поділ спільного майна подружжя.
За наслідками розгляду вищезазначеної справи, колегією суддів постановлено ухвалу, якою апеляційні скарги відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції, що спірний автомобіль Toyota Camry є спільною сумісною власністю подружжя, цінним майном, а відповідач розпорядилася ним на власний розсуд без письмової згоди позивача, а тому, позивач має право на ? грошової компенсації вартості спірного транспортного засобу. При цьому, колегія суддів, взяла до уваги довідку ТОВ «Подільський експертний центр» про середню вартість аналогічного автомобіля, яка становить 310 367,00 грн.
З такими висновком не погоджуюсь, і в порядку, визначеному ЦПК України, висловлюю окрему думку й прошу додати її до ухвали колегії Апеляційного суду Вінницької області від 23 травня 2016 року у даній справі.
Фактично колегією суддів встановлено, що спірний автомобіль був придбаний під час шлюбу, а отже, належить подружжю на праві спільної сумісної власності.
Сторонами не заперечувалось, що даний автомобіль був відчужений під час шлюбу на користь родича ОСОБА_2 - ОСОБА_3
ОСОБА_1 просить поділити даний автомобіль та стягнути компенсацію половини вартості автомобіля.
В статті 65 СК України, регламентується право подружжя на розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки.
Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплене у статті 69 СК України . Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України ), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України ).
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.
Враховуючи вказані норми, спірний автомобіль, який на час розгляду справи відчужений, не може бути об'єктом поділу, як просить позивач.
Однак, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.
Відповідно до згаданої Постанови Пленуму ВСУ, у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
В правовій позиції ВССУ у справі № 6-7цс15 (про визнання договорів відчуження транспортного засобу недійсними, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння) вказано, що при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна.
Враховуючи суть спору та фактичні обставини справи, вважаю, що ОСОБА_4 має право на компенсацію ? частки від вартості спірного автомобіля, однак, необхідно при цьому враховувати не ринкову його вартості на момент відчуження, а вартість, за якою даний автомобіль був реалізований
В обґрунтування такої позиції слід зазначити, що відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.
ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу спірного автомобіля недійсним не зверталась, а отже, є чинними умови даного договору, в т.ч. ціна продажу - 149900 грн., яка відображена в довідці-рахунок (а.с.192).
Відповідно до Правил торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами, затвердженими наказом МЗЕЗторгу від 18.12.95 р. №168 та зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 29.12.95 р. за №489/1025 (із внесеними змінами), на продані транспортні засоби господарюючий суб'єкт повинен видавати покупцю сервісну книжку, інструкцію про порядок експлуатації, товарний (касовий) чек або інший письмовий документ, що засвідчує факт купівлі, а також довідку-рахунок, яка є підставою для реєстрації транспортного засобу в органах внутрішніх справ.
Усі графи довідки-рахунка, акта приймання-передачі та біржової угоди заповнюються друкарським способом або від руки одним почерком, підписуються відповідальною особою суб'єкта господарювання та скріплюються круглою печаткою. У графу «вартість» вноситься вартість продажу транспортного засобу або складової частини, що має ідентифікаційний номер, у грошовій одиниці України (п. 14 Порядку).
Відчуження транспортного засобу може бути проведено одним із таких способів: відчуження за цивільно-правовими договорами через нотаріуса або продаж шляхом оформлення довідки-рахунку.
З огляду на положення зазначених нормативно-правових актів, довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу, та відображає ціну продажу.
Отже, не оспоривши договір купівлі-продажу спірного автомобіля, ОСОБА_1 має право на компенсацію ? частки коштів, отриманих від реалізації автомобіля, і в даному випадку доказом ціни продажу може бути лише довідка-рахунок.
При вирішення спору в цій частині не може братись до уваги довідка ТОВ «Подільський експертний центр» про середню вартість аналогічного автомобіля, тяк як є неналежним доказом, оскільки було встановлено, по-перше, що замовником даного довідки є ОСОБА_1, яка є зацікавленою особою; про-друге, в довідці вказується середня вартість аналогічного автомобіля, але не спірного; по-третє, експерт, який надав цю довідку не оглядав спірний автомобіль, який придбавався подружжям на вторинному ринку, що має суттєве значення для визначення його вартості; по-четверте, довідка не підтверджує дійсну вартість реалізації даного автомобіля.
Крім того, під час розгляду справи ОСОБА_1 та її представник не заявляли клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи спірного автомобіля, оскільки вважали за недоцільне.
Суддя: Т.Б. Сало