Справа № 265/5562/16-ц
Провадження № 2/265/2160/16
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

28 вересня 2016 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2016 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, в якому просить: звернути стягнення за договором позики та договором іпотеки на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Донецька область місто Маріуполь, вулиця Полєтаєва, 82 з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, житловою площею 49,2 кв.м.,; та виселити всіх проживаючих та зареєстрованих в житловому будинку, який є предметом іпотеки, зняти заборону на відчуження будинку і виключити запис про іпотеку і заборону відчуження з Єдиного реєстру заборон і Державного реєстру іпотеки.

Ознайомившись з даним позовом та доданими до нього матеріалами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви подається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовим збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач раніше не звертався до суду з вимогою про виконання основного зобовязання, а тому в даному випадку вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки є вимогою майнового характеру.

Як вбачається з позову, розмір виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна складає 457044 гривень.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви: майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року складає 1378 гривень.

Отже, за вимогу майнового характеру позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 4570,00 гривень.

Крім того, відповідно до положень ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Як зазначалося вище, згідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року складає 1378 гривень.

Отже, за вимогу немайнового характеру позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Таким чином, звертаючись до суду з даним позовом, позивач повинен сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 4570,00 гривень та за вимогу немайнового характеру у розмірі 551,20 гривень.

Проте, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 243,60 гривень за квитанцією № 22/КЗ від 19.12.2014 року, яку суд не має можливості прийняти до уваги, оскільки при перевірці зазначеної квитанції, інформації про підтвердження сплати судового збору від Казначейства не надійшло, кошти на рахунок суду не надходили.

Також позивачем сплачений судовий збір у сумі 2000,00 гривень за квитанцією № 93 від 26.09.2016 року.

Таким чином, позивачу слід додатково сплатити судовий збір у розмірі 2570 грн. 00 коп. за вимогу майнового характеру, та 551 грн. 20 коп. за вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Тому, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_2 без руху та надати строк для виправлення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 121, 208-210 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в мотивувальній частині недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя