Єдиний унікальний номер 219/4305/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1654/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Гапонова А.В., Космачевської Т.В.

секретар Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Артемівський завод по обробці кольорових металів», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Артемівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобовязання вчинити певні дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Артемівський завод по обробці кольорових металів», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Артемівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позову посилався на те, що він працював шихтувальником біля печей з 19 січня 1989 року по 08 січня 1996 року в плавильному цеху № 1 Артемівського заводу АЗОКМ, яке в наступний час є ПАТ «АЗОКМ». Позивач вважає, що вказана робота в плавильному цеху № 1 відноситься до особливо небезпечних та шкідливих видів робіт, тому період роботи в плавильному цеху надає йому право на наявність трудового стажу за списком № 1. Проте, позивачу видали довідку, в якій вибачається, що період роботи шихтувальником біля печей не зараховано позивачу за списком № 1. Просив суд першої інстанції зобовязати відповідача видати йому довідку про наявність у нього пільгового трудового стажу за списком № 1 за період роботи шихтувальника з 19.01.1989 року по 21.08.1992 року; стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат, понесених позивачем при зверненні з позовом; зобовязати відповідача видати на руки завірені ксерокопії розрахунково-платіжних відомостей ОСОБА_1 з січня 1986 року по січень 1996 року та надати можливість ознайомитися з оригіналами цих відомостей.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2016 року

в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Артемівський завод по обробці кольорових металів», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Артемівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобовязання вчинити певні дії, відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 і оскаржив його в апеляційному порядку. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на необгрунованість рішення суду першої інстанції, порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права.

Просить апеляційний суд скасувати рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2016 року, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Артемівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність.

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до трудової книжки позивач ОСОБА_1 в період з 10 лютого 1988 року по 18 січня 1989 року працював за професією стропальник на гарячих дільницях робіт по третьому розряду в плавильному цеху на Артемівському заводі по обробці кольорових металів; з 19 січня 1989 року по 08 січня 1996 року включно працював за професією шихтувальник у печі другого розряду плавильного цеху; з 09 січня 1996 року переведений учнем шліфувальника в цеху з виробництва санітарно-технічної арматури. 09 липня 1999 року позивач звільнений з підприємства за власним бажанням.

Із довідки № 16-78/20 від 25 березня 2015 року, виданої ПАТ «АЗОКМ» вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працював з повним робочим днем в плавильному цеху на Артемівському заводі по обробці кольорових металів і за період з 10 лютого 1988 року по 18 січня 1989 року виконував роботи на гарячих ділянках робіт по професії стропальник на гарячих ділянках робіт, яка передбачена Списком № 1 розділу VІІ «Металургійне виробництво (кольорові метали)» підрозділ 21 «Обробка та переробка кольорових та драгоцінних металів» плавильний цех а) код КП, підстава затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173; за період з 10 лютого 1988 року по 18 січня 1989 року 11 місяців 08 днів; за період з 19 січня 1989 року по 08 січня 1996 року виконував роботи в шкідливих умовах праці за професією шихтувальник, яка передбачена Списком 2 розділу VIII «Металургійне виробництво (кольорові метали)» підрозділ 1 «Підготовка сировини та шихти» код КП 2090100а-19614 підстава затверджений постановою Кабміну України від 11 березня 1994 року № 162. Підстава для видачі - штатний розпис, особова карточка форми Т-2. Додаткові відомості атестація робочих місць по умовам праці наказ 262 від 15 вересня 1994 року.

Згідно копії Наказу № 262 від 15.09.1994 року «Про затвердження підсумків атестації робочих місць по умовам праці» затверджено узгоджений з профспілковим комітетом заводу «Перелік № 1 робочих місць, виробництв, робіт, професій, посад, робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачене Списками № 1 і 2».

Відповідно до Переліку № 2 робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад робітників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2 по Артемівському заводу по обробці кольорових металів підтверджено право шихтувальників на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2.

З наданої копії карти умов праці № 59, складеної в 1993 році, вбачається, що професія «шихтувальник» в плавильному цеху Артемівського заводу по обробці кольорових металів в розділі V «Пільги та компенсації», як діюча відноситься до Списку № 1, проте, пропонується до віднесення до Списку № 2. Крім того, розділом ІІІ «Атестація робочого місця» визначено, що робоче місце має в наявності: І фактор 2 ступеню, 3 фактори І ступеню; за показниками робоче місце слід рахувати зі шкідливими та тяжкими умовами праці, що відповідає показникам Списку № 2 пункту 2.

З копій карт умов праці № 4 за 1998 рік, № 6 за 2000 рік, № 3 за 2004 рік, № 21 за 2009 рік вбачається, що професія «шихтувальник» в плавильному цеху в ПАТ «Артемівський завод по обробці кольорових металів» відноситься до Списку № 2.

Згідно копії Протоколу зборів трудящих плавильного цеху Артемівського заводу по обробці кольорових металів ім. Е.І. Квірінга до відома робітників доведено про підсумки атестації робочих місць по умовам праці від 1993-1994 року для призначення пільгових пенсій, про видачу по заводу наказу № 262 від 15 вересня 1994 року, яким затверджено підсумки атестації робочих місць по умовам праці та Перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад робітників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення (а.с. 53).

Як вбачається із ст. 255 Кодексу законів про працю України, види матеріального забезпечення та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням працівникам, а в деяких випадках і членам їх сімей, умови їх надання та розміри визначаються законами України з окремих видів загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншими нормативно-правовими актами, які містять норми щодо загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 256 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівники та члени їх сімей мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку із втратою годувальника, а також за вислугу років відповідно до закону.

Пунктом а) частини 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Пунктом б) частини 1 вказаного вище Закону передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівником в галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Згідно з пунктом 4 вказаного вище Порядку, відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Як вбачається із пункту 9 вказаного Порядку, перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.

Пунктом 10 вказаного вище Порядку передбачено, що результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Атестація робочих місць на підприємстві відповідача вперше була проведена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01 серпня 1992 року у 1993-1994 роках. Наказом № 262 від 15 вересня 1994 року «Про затвердження підсумків атестації робочих місць по умовам праці» по Артемівському заводу по обробці кольорових металів посада ОСОБА_1 «шихтувальник» за санітарно-гігієнічними дослідженнями виробничого середовища важкості і напруженості трудового процесу, шкідливими та важкими умовами праці атестована за Списком № 2. На теперішній час результати атестації є чинними і вона є обовязковою до застосування.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач ОСОБА_1 в період з 19 січня 1989 року по 08 січня 1996 року працював на підприємстві відповідача за професією «шихтувальник», яка передбачена Списком № 2 розділ 8 «Металургійне виробництво (кольорові метали), підрозділ 1 «Підготовка сировини і шихти». Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року не передбачає обовязок адміністрації підприємства ознайомлювати працівників підприємства з атестацією робочих місць під підпис. Інформація про результати атестації доводилась до відома працівників на зборах працівників плавильного цеху та вивішувалась на відповідних стендах для ознайомлення.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» він має право на пільгову пенсію за Списком № 1, є безпідставними з наступних підстав.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Згідно з пунктом 4 вказаного вище Порядку передбачено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Як передбачено пунктом 4.1. вказаного вище Порядку, зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Згідно п. 4.2. вказаного вище Порядку, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Фактичний стаж роботи позивача за Списком № 1 у період з 10.02.1988 року по 18.01.1989 року складає 11 міс. 8 днів. Для необхідного стажу за Списком № 1 позивачу не вистачає 9 років 22 дня. Фактичний стаж роботи позивача за Списком № 2 становить 6 років 11 міс. 20 днів.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідач атестацію не проводив, є безпідставними, оскільки в матеріалах справи є копія наказу № 262 від 15.09.1994 року «Про затвердження підсумків атестації робочих місць по умовам праці», відповідно до якого затверджено узгоджений з профспілковим комітетом заводу «Перелік № 1 робочих місць, виробництв, робіт, професій, посад, робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачене Списками № 1 і № 2.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції не зробив аналіз тому, які правовідносини існували між роботодавцем і позивачем і в який період, є безпідставними, оскільки із матеріалів справи вбачається, що позивач знаходився у трудових відносинах з підприємством відповідача у період з 10.02.1988 року по 19.01.1989 року працюючи в якості стропальника на гарячих ділянках робіт, що передбачено Списком № 1; в період з 19 січня 1989 року по 08 січня 1996 року виконував роботи в шкідливих умовах праці за професією шихтувальник, що передбачено Списком № 2, що підтверджується копією трудової книжки позивача.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2016 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: