Номер провадження: 22-ц/785/3129/16
Головуючий у першій інстанції Тарасов А. В.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючої судді Процик М.В.,

суддів Сєвєрової Є.С., Дрішлюка А.І.,

при секретарі Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2016 року в частині стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

04.11.2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що 17.11.2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану (далі Відділом ДРАЦС) у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1702. В період шлюбу, у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; спільне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття поваги та любові, та відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина.

Відповідач позов в частині розірвання шлюбу визнав, а в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дитини позов визнав частково, просив призначити виплату аліментів у розмірі 400-500 грн., щомісячно.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Шлюб, зареєстрований «17» листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, актовий запис №1702 - розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700 (сімсот) гривень, щомісячно, за період з 04.11.2015 року до набуття дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду від 15.02.2016 року в частині стягнення аліментів змінити і ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Проти апеляційної скарги заперечує позивач. В частині розірвання шлюбу рішення суду сторонами не оскаржується.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів - змінити, з наступних підстав.

За правилами ст. 309 ч.1 п. 1,4 ЦПК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення аліментів у сумі 700 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, працевлаштований, дитина проживає з матір'ю, а тому є підстави для стягнення аліментів у вказаному розмірі.

З висновками суду колегія суддів погоджується частково.

У відповідності зі ст.ст. 180,181-182,183,184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі; при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення для справи; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом; і тільки якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення для справи, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який підлягає індексації відповідно до закону.

За ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.11.2012 року, згідно зі свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом ДРАЦС у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1702. (а.с.9) Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_5 (а.с.8), який за визнанням сторін постійно мешкає з матір'ю, залишаючись зареєстрованим за місцем проживання батька.(а.с.46) Сторони визнають, що дитина знаходиться на постійному утриманні матері - ОСОБА_2

За наданою апеляційному суду довідкою позивач ОСОБА_2 за період з 01.07.2015 року по 31.12.2015р. доходів не мала. (а.с.45) Та водночас доказів незадовільного стану свого здоров'я або постійної непрацездатності матеріали справи не містять, і позивачем суду не надавались. За наданою апеляційному суд довідкою відповідач з 21 січня 2016 року працює в ТОВ «Транспортна компанія Бласко» на посаді завідувача господарства з щомісячною оплатою праці у розмірі 1880 грн.(а.с.27,47) Відтак, на момент ухвалення рішення відповідач мав постійне місце роботи і регулярний дохід.

За змістом ст. ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей, а відтак в рівних частках зобов'язані надавати своїм дітям таке матеріальне утримання, яке б забезпечувало їх нормальний фізичний, інтелектуальний, духовний і моральний розвиток.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ої інстанції про те, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина, який постійно проживає разом з матір'ю. Однак судом не враховано наявність у відповідача постійного місця роботи та регулярного доходу, що визначає інший спосіб стягнення аліментів, а саме у частці від заробітку (доходу) з урахуванням обставин, про якій йдеться в ст. 182 СК України. Як наслідок належним чином розмір стягнутих аліментів судом не визначено.

Відповідно до ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, колегія суддів враховує обставини зазначені в ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і стягувача; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, встановлений ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 № 928-VIII, за яким у 2016 році прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року складає 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень.

З огляду на те, що обов'язок по утриманню дитини покладається не тільки на матір, але й на батька, і батьки мають рівні обов'язки в частині надання дітям матеріального утримання, то колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), що складає приблизно ? частину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, доводи відповідача про те, що він спроможний сплачувати на утримання свого неповнолітнього сина тільки 1/4 частину своїх доходів до уваги не беруться. У разі зміни майнового або сімейного стану сторони не позбавлені можливості подати позов до суду про зміну розміру аліментів в сторону збільшення або зменшення, відповідно до змісту ст.192 СК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити частково, а рішення суду 1-ої інстанції від 15 лютого 2016 року в частині позову про стягнення аліментів - змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу).

На підставі ст.88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2016 року в частині стягнення аліментівзмінити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку(доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.11.2015 року і до набуття ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Є.С.Сєвєрова А.І.Дрішлюк