Справа № 357/8639/15-ц Головуючий у І інстанції Рябченко Л. А.
Провадження № 22-ц/780/1335/16 Доповідач у 2 інстанції Лівінський С. В.
Категорія 23 30.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

30 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Лівінського С.В.

суддів: Мережко М. В.,

Суханової Є.М.

за участю секретаря судового засідання Петленко І.О.,

розглянувши справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора (далі КП Білоцерківської міської ради ЖЕК) №6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку і споруд та при будинкової за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та КП Білоцерківської міської ради ЖЕК №6 на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з наведеним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідачі, які є власниками квартири АДРЕСА_1 а у м. Білій Церкві Київської області, отримують послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, про те не сплачують їх вартість унаслідок чого за період з 01 вересня 2005 року до 01 грудня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 19 878 грн 40 коп., яка підлягає стягненню на його користь.

Справа судами слухалась не одноразово.

Ухвалою колегії судів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 березня 2015 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду від 08 жовтня 2014 року скасовано справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 10 вересня 2015 року було прийнято уточнення позовних вимог щодо стягнення з відповідачів заборгованість в розмірі 19878, 40 грн. за період з 01 вересня 2005 року по 01 грудня 2013 року в рівних частинах з кожного та залучено до участі у розгляді справи ОСОБА_7

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість в розмірі 9834 грн. 80 коп.: по 1966 грн. 96 коп., з кожного. Розподілено судові витрати.

Ухвалою від 07 грудня 2015 року заяву ОСОБА_8 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

ОСОБА_3 з заочним рішення суду не погодився. Він подав апеляційну скаргу та просить його скасувати. При цьому посилається на порушення судом норм процесуального права.

Позивач з цим рішенням суду також не погодився і подав апеляційну скаргу. Посилався в скарзі на порушення судом норм матеріального права, тому просив заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 рішення суду не оскаржили.

Вони, а також позивач в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належить відхилити.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за надані послуги утримання і обслуговування будинку, інших споруд та прибудинкової території за період з 1 лютого 2011 по 1 грудня 2013 в розмірі 9834,80грн підлягає стягненню з відповідачів по 1966,96грн, з кожного.

Розглядаючи даний спір, колегія суддів з даним висновком районного суду погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлює обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно ст. 179 ЖК України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду та їх утримання здійснюється за рахунок коштів власників згідно діючих Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинковими та прибудинковими територіями.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується таке.

Засновником Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 6 є Білоцерківська міська рада.

Підприємство є юридичною особою. До видів його діяльності входить комплексне обслуговування об'єктів, забезпечення нормального функціонування жилих будівель та прибудинкової території протягом усього періоду їх використання за призначенням, надання послуг по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій для задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 та виконавцем послуг з утримання будинків споруд та прибудинкової території являється КП Білоцерківської міської ради ЖЕК №6".

Квартира № 130 в наведеному будинку належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 по 1/5 частці кожному.

Заборгованість за надані послуги утримання і обслуговування будинку, інших споруд та прибудинкової території за період з 1 лютого 2011 по 1 грудня 2013 року складає 9834,80грн.

Тарифи на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території в наведений період встановлені рішеннями виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 12.08.2008 № 333 та від 26.04.2011 № 178.

Розглядаючи спір, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, не зважаючи на доводи апеляційних скарг, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази та правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює, а також дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задовольнити позов частково. Посилання позивача про відсутність в матеріалах справи заяви ОСОБА_3 про застосування позовної давності спростовуються матеріалами справи. Інші доводи апеляційних скарг наведеного висновку суду також не спростовують та не дають підстав для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду з одних лише формальних міркувань. Тому, керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора №6 відхилити.

Заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.В. Лівінський

Судді: М.В. Мережко,

Є.М. Суханова